Справа №:755/9391/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"09" листопада 2023 р. м. Київ
Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
Головуючого судді - Коваленко І.В.,
при секретарі судових засідань - Назаровій І.В.,
представник позивача - адвокат Івахненко В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, в залі суду, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до відповідачки ОСОБА_2 з наступними вимогами:
«Постановити рішення про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями, позовну заяву передано на розгляд судді Коваленко І.В.
07 липня 2023 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у зазначеній цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи. Сторонам роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні строки.
06 вересня 2023 року довідкою секретаря судового засідання знято з розгляду цивільну справу 755/9391/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Коваленко І.В. у відпустці. Справу призначено на 18.10.2023 року об 12 год. 00 хв.
21 вересня та 29 вересня 2023 року представник органу опіки та піклування Виконавчого комітету Обухівської міської ради направив до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, щодо винесення рішення по справі, покладаються на розгляд суду, яке буде прийнято виключно в інтересах дітей відповідно до чинного законодавства України.
18 жовтня 2023 року довідкою секретаря судового засідання знято з розгляду цивільну справу 755/9391/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав, у зв`язку з перебуванням головуючого судді Коваленко І.В. у нарадчій кімнаті по цивільній справі № 755/4290/23. Справу призначено на 18.10.2023 року об 17 год. 30 хв.
18 жовтня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження у цивільній справі та призначено до судового розгляду по суті на 09 листопада 2023 року об 11 год. 00 хв.
Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі.
Представник позивача - адвокат Івахненко В.А. у судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення у справі.
Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, процесуальним правом подати відзив по суті предмету спору не скористалася.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Виконавчий комітет Обухівської міської ради у судове засідання не з`явилась, обмежившись поданням до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, на розсуд суду покладались щодо ухвалення рішення по справі, яке вважали повинно відповідати виключно інтересам дітей та відповідно до чинного законодавства України.
Суд вчиняв всі передбачені ЦПК України дії по належному повідомленню відповідачки, проте така до суду так і не з`явилася, враховуючи те, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак не з`явилася до суду без поважних причин, своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалася і позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача та третьої особи в порядку заочного розгляду.
На підставі ч.1 ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомленні ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дають підстави для ухвалення судового рішення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_3 , батьками якого записані: ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія: НОМЕР_1 від 12.03.2010 року та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками якого записані: ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія: НОМЕР_2 від 13.11.2018 року.
Відповідно до положень ст.121 Сімейного кодексу України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
Відповідно до довідки виданої Закладом дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу «Пролісок» від 12.10.2021 року за № 24, за весь час перебування дитини в закладі освіти ОСОБА_7 опікувалася її бабуся, ОСОБА_1 . Остання приводила дівчинку завжди чистою, ошатною. Коли дитина хворіла, то бабуся лікувала дитину, завжди вчасно робила вакцинації. Окрім того, саме бабуся цікавилася успіхами дитини, виконувала всі рекомендації вихователя. За весь час перебування дитини працівники закладу дошкільної освіти не бачили відповідачку і вважають її поведінку щодо участі у вихованні дитини, як злісне ухилення від виконання батьківських обов`язків.
Згідно характеристики виданої Академічним ліцеєм № 1 імені А.С.Малишка Обухівської міської ради Київської області від 26.10.2021 року за № 01-17/191, учениця 6-Б класу ОСОБА_3 навчається в ліцеї з 1 класу 2015 року. Зарекомендувала себе, як тактовна, вихована, товариська, комунікабельна та відповідальна учениця. Має достатній та високий рівень знань. Сумлінно ставиться до покладених на неї завдань. В учнівському колективі є лідером, підтримує дружні стосунки з однокласниками. Під час навчання стосовно всіх аспектів, пов`язаних із ОСОБА_8 , спілкування відбувається виключно з бабусею, ОСОБА_1 та її дідусем ОСОБА_9 . Вихованням займається бабуся та дідусь. За час навчання ОСОБА_2 , у ліцеї не з`являлась, батьківських зборів не відвідувала, навчанням не цікавилась.
Як вбачається з висновку старшого оперуповноваженого ВКП Обухівського РУП ГУНП в Київській області, майора поліції Петенко Ю.П., від 30.12.21 року за результатами звернення ОСОБА_1 , 21.12.2021 року до Обухівського РУП ГУНП в Київській області по пошті (звернення Ш-2565 від 20.12.2021 року) надійшла заява ОСОБА_1 , про те, що її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , 16.12.2021 року пішла з дому в невідомому напрямку та назад не повернулася, місце знаходження її невідоме, на мобільний телефон не відповідає. Під час виконання вказаного матеріалу було встановлено, що ОСОБА_2 має 2-х малолітніх доньок - ОСОБА_3 , 2010 року народження та ОСОБА_4 , 2018 року народження з якими остання проживає за адресою: АДРЕСА_1 у будинку своїх батьків. Також в ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_2 неодноразово залишала своє місце проживання, зникає по невідомим причинам по 1-2 місяців, не повідомляє своє місце знаходження, не займається вихованням своїх малолітніх доньок. Під час перевірки бази ІПНП «Армор» встановлено, що ОСОБА_2 притягувалась неодноразово до адміністративної відповідальності за неналежне виконання своїх батьківських обов`язків та розпивання спиртних напоїв в громадських місцях (23.09.2020 року за ч.ч.1,2 ст.184 КУпАП, 28.04.2021 року за ч.1 ст.178 КУпАП. ОСОБА_2 характеризується з негативної сторони, веде антигромадський спосіб життя, вживає спиртні напої та наркотики. Опитати ОСОБА_2 та встановити місце проживання не представилось можливим, оскільки останні ігнорує телефонні дзвінки та не бажає спілкуватись з працівниками поліції. 30.12.2021 року до Обухівського РУП звернувся із зустрічною заявою ОСОБА_1 про те, щоб не проводити перевірку за її зверненням та кримінальне провадження не відкривати по факту зникнення доньки ОСОБА_2 , оскільки остання самостійно не бажає проживати з дітьми та займатися їх вихованням.
16 лютого 2022 року депутатом Обухівської міської ради Київської області восьмого скликання, Ларисою Ільєнко , в присутності старости села Мала Вільшанка Людмили Літовченко та громадян ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , було проведено обстеження матеріально-побутових умов громадян: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . В ході обстеження встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_14 проживають з бабусею - ОСОБА_1 , 1966 року народження та дідусем - ОСОБА_9 , 1959 року народження, за адресою: АДРЕСА_1 . Сім`я з чотирьох осіб проживає у будинку житловою площею 78 м2. Санітарно-гігієнічний стан помешкання відповідає нормі. Є електропостачання, газопостачання та водопостачання, облаштований меблями та побутовою технікою. ОСОБА_8 та ОСОБА_14 мають свій власний простір, всі необхідні речі для нормального розвитку. Умови виховання дитини в сім`ї добрі, відносини між членами родини доброзичливі.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до положень статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно статті 165 Сімейного кодексу України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Як роз`яснено у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав тощо обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який згідно з ч. 5 ст. 19 подає суду письмовий висновок щодо розв`язування спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
При цьому суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України).
Згідно Висновку виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області № 366 від 09.02.2022 року, виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області, як орган опіки та піклування, з метою захисту законних прав та інтересів дітей, вважає за доцільне позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 по відношенню до її малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .
З мотивувальної частини Висновку також вбачається, що ОСОБА_2 веде асоціальний спосіб життя, немає постійного місця роботи та джерела доходів, зловживає алкогольними напоями, має сумнівні компанії, у яких «пропадає» по декілька місяців, залишаючи маленьких дітей на дідуся - ОСОБА_9 , 1959 року народження та бабусю - ОСОБА_1 , 1966 року народження.
Двічі ОСОБА_2 запрошувалася на засідання комісії, але остання не з`являлась, пояснень чи заперечень по справі не надала, чим ще раз засвідчила свою байдужість щодо долі власних дітей та своїх батьківських обов`язків.
Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Згідно ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Виходячи зі змісту п. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 3 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Як з`ясовано судом, малолітні діти проживають з бабусею та дідусем та вони ж займаються вихованням дітей, відповідачка самоусунулася від спілкування з дітьми, не піклується про їх фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, зокрема: не забезпечує необхідними харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, що негативно впливає на їхній фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми у обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, ці обставини доведено належними та допустимими письмовими доказами, які підтвердили факт ухилення матері від виконання своїх обов`язків відносно неповнолітніх дітей, відповідачка не скористалася правом подати відзив на позов та докази, які мали підтвердити належне виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає доведеним обставини ухилення матері від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, яка самоусунулася від виховання та спілкування з дітьми, не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, що у сукупності дає підстави позбавити батьківських прав матір дітей, з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України.
Разом з тим, суд враховує, що відповідно до положень ст. 168, 169 Сімейного кодексу України, відповідач, у разі позбавлення батьківських прав, не позбавлений права на звернення до суду із заявою про надання права на побачення з дитиною, так і з позовом про поновлення батьківських прав.
Оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України)
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ст.5 Цивільного процесуального кодексу України)
Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав,- підлягають задоволенню.
Враховуючи наведене та керуючись статтями. 14, 19, 150, 164, 165, 193 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», статтями 2, 4, 10, 11, 57, 59, 60, 61, 81, 89, 174-179, 209, 247, 263-265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити громадянку України ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 12 грудня 2023 року.

Суддя І.В.Коваленко