г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/936/22
Номер провадження 4-с/213/12/23
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2023 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

секретар судового засідання Куропятник І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань № 14, скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Губар Антон Леонідович, заінтересована особа ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця,

за відсутності учасників, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Губар А.Л. 16.10.2023 року звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із вищевказаною скаргою і просить визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ткаченка Д.В. при виконанні рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.07.2022 року про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 . В обгрунтування скарги зазначив, що станом на 30.09.2023 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 32167,12 грн., але, незважаючи на те, що 22.09.2023 року представник стягувача надіслав на адресу Бобринецького відділу ДВС клопотання про вчинення виконавчих дій в межах виконавчого провадження, і просив винести у відношенні боржника постанови про встановлення тимчасових обмежень: у праві виїзду за межі України; у праві керування транспортними засобами; у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії; у праві полювання, а також скласти протокол про адміністративне правопорушення за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 КУпАП, і надіслати його для розгляду до суду; винести постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі плати аліментів, копії відповідних постанов стягувач не отримала, що свідчить про не вчинення державним виконавцем жодних виконавчих дій з метою примусового стягнення з боржника аліментів.

Просить визнати бездіяльність державного виконавця незаконною та зобов`язати його винести всі вищевказані постанови, передбачені ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», а керівника відділу зобов`язати забезпечити безпосередній контроль за виконавчим провадженням № 72027320 до усунення виявлених порушень.

В судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.

Представник стягувача надав заяву про розгляд скарги без участі скаржника та представника. Скаргу підтримали.

Від Бобринецького відділу ДВС на електронну адресу суду надійшли письмові заперечення на скаргу, в яких начальник відділу просив у задоволенні скарги відмовити, і визнати дії державного виконавця Ткаченка Д.В. такими, що здійснені у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», оскільки станом на час надходження клопотання про вчинення виконавчих дій (22.09.2023) у державного виконавця були відсутні підстави для встановлення обмежень відносно боржника, складення протоколу та накладення штрафу. Повідомив у запереченнях про те, що всі передбачені ст.71 Закону постанови винесені державним виконавцем 27.10.2023 року, тобто у встановлені Законом строки. Оскільки боржник в телефонному режимі повідомив адресу свого фактичного місця проживання у м. Кривому Розі, 30.10.2023 виконавче провадженням № 72027320 передано до виконання до Центрально-Міського відділу ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області.

Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів фіксації не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, письмових заперечень на неї, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У відповідності до ч.1 ст.449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Згідно з частиною другою цієї статті пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Як видно із матеріалів скарги, представник стягувача направив до відділу ДВС клопотання про вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № .09.2023 року, і ця обставина не заперечується, і навіть підтверджується органом ДВС. Скаргу представник стягувача подав до суду 16.10.2023 року, тобто суд вважає, що строки, встановлені ч.1 ст.449 ЦПК України, скаржником не пропущено.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції» (далі Конвенція).

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. За положеннями частини 2 цієї статті, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з положеннями ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в п. 7 Постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» - у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Згідно із п.п. 3, 18, 23, 24 Постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» - при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12). За результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що на виконанні Бобринецького відділу ДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області знаходилося виконавче провадження № 72027320 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його доходу, до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Виконавче провадження відкрите постановою державного виконавця Ткаченка Д.В. 14 червня 2023 року на підставі виконавчого листа № 213/936/22, виданого 19.07.2022 року.

Порядок стягнення аліментів передбачений статтею 71 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з частиною дев`ятою цієї статті, в редакції, яка була чинної на час відкриття виконавчого провадження, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі:

- у праві виїзду за межі України;

- у праві керування транспортними засобами;

- у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії;

- у праві полювання.

Постанови надсилаються сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, та направляються до виконання відповідними органами після закінчення строку на оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені. У разі оскарження рішення, дії виконавця, постанови, зазначені у пунктах 1-4 ч.9 ст.71 Закону, якщо їх не скасовано, підлягають виконанню відповідними органами після розгляду справи відповідним судом.

Як встановлено судом, виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_1 відкрите постановою державного виконавця Ткаченка Д.В. від 14.06.2023 року, а отже, строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування у відношенні боржника тимчасових обмежень, передбачених частиною дев`ятою ст.71 Закону, починається з наступного дня, тобто з 15.06.2023 року. Скаржник звернувся до державного виконавця із клопотанням про вчинення виконавчих дій, зокрема про встановлення у відношенні боржника тимчасових обмежень 22.09.2023 року, тому суд вважає, що на тої час у державного виконавця не було підстав для застосування до боржника тимчасових обмежень, у зв`язку з чим підстави для визнання бездіяльності державного виконавця в цій частині відсутні.

Щодо не складання державним виконавцем у відношенні боржника протоколу за ст.183-1 КУпАП, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.12 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», у разі наявності в діях боржника ознак адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, державний виконавець складає протокол про адміністративне правопорушення та надсилає його для розгляду до суду за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби.

Разом з тим, частиною першою ст.183-1 КУпАП передбачена відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З огляду на дату відкриття виконавчого провадження, станом на 22.09.2023 року у державного виконавця не було законних підстав для складення у відношенні боржника протоколу за несплату аліментів на утримання одного з подружжя, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Згідно з положенням ч.14 ст.71 Закону, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Оскільки на момент звернення стягувача у виконавчому провадженні до відділу ДВС з клопотанням про вжиття заходів примусового стягнення, заборгованість по аліментам, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за один рік, у виконавчому провадженні була відсутня, суд погоджується з тим, що у державного виконавця були відсутні підстави для накладення на боржника штрафу у розмірі 20 відсотків суми заборгованості.

Таким чином, суд вважає, що при виконанні рішення суду державний виконавець діяв у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження», і не мав підстав для винесення вмотивованих постанов про встановлення у відношенні боржника тимчасових обмежень, передбачених частинами 9, 12 та 14 статті 71 Закону, у зв`язку з тим, що за боржником була наявна заборгованість по аліментам, яка не перевищувала чотири, шість місяців та один рік відповідно.

За таких обставин, оскільки представник стягувача не надав переконливих доказів того, що державний виконавець діяв не в межах Закону України «Про виконавче провадження» і з порушенням Інструкції з організації примусового виконання рішень, у суду відсутні будь-які підстави для задоволення скарги.

За приписами ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги - суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина третя цієї статті).

За викладених вище обставин, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. 451 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити повністю у задоволенні скарги ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Губар Антон Леонідович, заінтересована особа ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця Бобринецького відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ткаченка Дмитра Віталійовича.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти діб з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складення повного тексту ухвали та підписання її суддею 12 грудня 2023 року

Головуючий суддя В.В. Попов