Справа №: 398/585/22
провадження №: 2/398/593/23
"05" квітня 2023 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Нероди Л.М.,
за участю секретаря Міщенко С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрія цивільну справу № 398/585/22 за позовом Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
АТ «Альфа - Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №501170357 від 05.08.2019 року на суму 104 487,05 грн, станом 05.01.2022 року.
05.08.2019 року між АТ «Альфа Банк» та відповідачем було укладено Оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту/кредитного договору № 501170357, на підставі якої позивач надав відповідачу кредит у розмірі 99 998,33 грн, зі сплатою 33% річних, 28% - за період з 12-го по 23-й місяць користування кредитом, 23% - за період з 24-го по 48-й місяць користування кредитом, на строк до 05.08.2023 року.
Позивач свої умови договору виконав, наддавши відповідачеві кредит у суммі 99 998,33 грн, проте останній у порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого, станом на 05.01.2022 року, має прострочену заборгованість у розмірі 104 487,05 грн, з яких: 73 000,54 грн заборгованість за кредитом, 17 986,78 грн заборгованість по відсоткам, 13 499, 73 грн комісія.
У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного розгляду справи не заперечував.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач про час, місце та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, враховуючи приписи ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань, відзиву не надав
Ухвалою судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Нероди Л.М. від 26.07.2022 року відкрито провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
05.08.2019 року між АТ «Альфа Банк» та відповідачем було укладено Оферту на укладання угоди про надання особистого кредиту/кредитного договору № 501170357, на підставі якої позивач надав відповідачу кредит у розмірі 99 998,33 грн, зі сплатою 33% річних, 28% - за період з 12-го по 23-й місяць користування кредитом, 23% - за період з 24-го по 48-й місяць користування кредитом, на строк до 05.08.2023 року
Згідно з п.п. 4.2.9 Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, в разі виникнення несанкціонованої кредитної заборгованості за рахунком клієнт зобов`язаний повертати Банку таку заборгованість наступним чином: сплачувати нараховані проценти за Несанкціонованою кредитною заборгованістю, що виникла в поточному календарному місяці в останній робочий день поточного календарного місяця; сплачувати заборгованість за сумою основного боргу Несанкціонованої кредитної заборгованості, що обліковується Банком на останній робочий день поточного календарного місяця, не пізніше строку, зазначеного у відповідному Додатку до цього Договору, що визначає умови користування Продуктами Банку. Сума заборгованості за Несанкціонованою кредитною заборгованістю, що неповернена у зазначений строк, вважається Банком простроченою заборгованістю; у разі прострочення строку погашення за Несанкціонованою кредитною заборгованістю, зазначеним в п. 4.2.9.2 Договору, Банк зупиняє нарахування відсотків за Несанкціонованою кредитною заборгованістю на таку прострочену суму та починає нараховувати пеню на суму простроченої Несанкціонованою кредитною заборгованістю у розмірі, що зазначається в Тарифах до Договору, яку Держатель зобов`язаний сплатити Банку. В день сплати Держателем простроченої заборгованості за Несанкціонованою кредитною заборгованістю в повному обсязі, Банк припиняє нарахування пені.
Відповідно до умов Договору у разі невиконання чи неналежного виконання Відповідачем будь-яких обов`язків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання сплати частини Кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, а також в інших випадках, передбачених цим Договором, Банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплатити нараховані проценти та інші платежі за цим Договором та стягнути заборгованість за цим Договором в примусовому порядку.
Згідно з умовами договору, ОСОБА_1 зобов`язується в порядку та на умовах, що визначені договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту.
Позивачем виконано умови кредитного договору № 501170357 від 05.08.2019 року та видано відповідачу грошові кошти на загальну суму 104 487,05 грн., що підтверджено матеріалами справи та не спростовано відповідачем шляхом подачі до суду письмового відзиву на позовну заяву.
Станом на 05.01.2022 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 104 487,05 грн., з них: 73 000,54 грн заборгованість за кредитом, 17 986,78 грн заборгованість по відсоткам, 13 499, 73 грн комісія.
ОЦІНКА СУДУ
Згідно з наданим банком розрахунком, враховуючи невиконання відповідачем умов кредитного договору № 501170357 від 05.08.2019 року станом на 05.01.2022 року утворилась заборгованість у розмірі 104 487,05 грн, яка складається з: 73 000,54 грн заборгованість за кредитом, 17 986,78 грн заборгованість по відсоткам, 13 499, 73 грн комісія.
Доказів того, що ОСОБА_1 виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором № 501170357 від 05.08.2019 року, надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості відповідно до умов Договору, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за користування кредитом є обґрунтованими, та також підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Аваль-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно із ч. 1 і ч. 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 76 - 82 ЦПК.
Відповідно ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України).
Статтею 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.
Враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, тобто відповідач не виконав передбачені кредитним договором і законом зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 104 487,05 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України та абз. 1 п. 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в розмірі 2 481,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 264, 265, 273, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Акціонерного товариства «Альфа Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити у повному обсязі.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05 квітня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач - Акціонерне товариство «Альфа-Банк», юридична адреса: 03150, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, 100, ;

Відповідач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання, зареєстроване у встановленому порядку: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА