Справа № 142/568/23
Провадження № 22-ц/801/2418/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Нестерук В. В.
Доповідач:Сало Т. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 рокуСправа № 142/568/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сала Т.Б., суддів Ковальчука О.В., Якименко М.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2023 року про повернення заяви, постановлену суддею Нестеруком В.В., у справі за клопотанням ОСОБА_1 , заінтересована особа орган опіки і піклування виконавчого комітету Піщанської селищної ради, про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною,

встановив:

У жовтні ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною.

Ухвалою Піщанського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2023 року клопотання ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повернуто заявникові.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

У скарзі зазначає, що ст. 300 ЦПК України встановлено прямий обов`язок суду розглянути клопотання незалежно від його редакції, наданих доказів та інших обставин. До клопотання додано копію довідки до акту огляду МСЕК, в якій зазначено, що інвалідність за І «А» групою ОСОБА_2 встановлена безстроково, а також індивідуальну програму реабілітації інваліда, висновок органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуна, що свідчить про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Вказані обставини мають бути підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи, проте відповідно до ч. 1 ст. 298 ЦПК України призначення експертизи є виключним повноваженням суду.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

За змістом ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (заявникові) (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказані норми, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи клопотання ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною суд першої інстанції виходив з того, що таке клопотання має відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. 183 ЦПК України, так і спеціальним, які містяться у ст.295-300 ЦПК України. Суд дійшов висновку, що вказані загальні та спеціальні вимоги заявником не дотримано, а саме у клопотанні не зазначено обставин, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, та не надано відповідних висновків судово-психіатричної експертизи.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 24 квітня 2012 року (а.с.5).

Звертаючись 26 жовтня 2023 року до суду із даним клопотанням ОСОБА_1 просив продовжити строк дії рішення Піщанського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2021 року №2-о/142/9/21 про визнання ОСОБА_2 недієздатним, встановлення над ним опіки та призначити його, ОСОБА_1 , опікуном.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2021 року №2-о/142/9/21 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано недієздатним, встановлено опіку та призначено його опікуном. Визначено строк дії рішення 2 роки. ОСОБА_2 є недієздатним, надалі страждає стійким хронічним психічним розладом. Йому згідно проведеної експертизи постановлено діагноз розумова відсталість. Вказане захворювання позбавляє його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, тому існує необхідність в продовженні строку дії рішення про визнання ОСОБА_2 недієздатним.

Частиною 6 статті 300 ЦПК України визначено, що строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

З Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 08 жовтня 2021 року у справі №142/183/21 (провадження №2-о/142/9/21) визнано недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановлено над ним опіку. Опікуном призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Строк дії рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатним визначено у два роки з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набрало законної сили 09 листопада 2021 року.

Відповідно до положень ч. 7, 8 ст. 300 ЦПК України, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Звернувшись до суду із клопотання в межах визначеного ч. 7 ст. 300 ЦПК України строку ОСОБА_1 зазначив в ньому обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу ОСОБА_2 , внаслідок чого він продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

На підтвердження наведених в клопотанні обставин ОСОБА_1 додав до нього:

- довідку до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №830815 від 27 жовтня 2020 року, в якій зазначено, що ОСОБА_2 з дитинства встановлено першу «А» групу інвалідності безтерміново. ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду та допомоги (а.с.7);

- індивідуальну програму реабілітації інваліда №60871 від 27 жовтня 2020 року, наданою спеціалізованою психіатричною МСЕК Вінницького обласного центру медико-соціальної експертизи, клініко-функціональний діагноз: «розумова відсталість» (а.с.8);

- висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Піщанської селищної ради про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над його сином інвалідом І групи «А» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який затверджений рішенням виконавчого комітету Піщанської селищної ради від 09 жовтня 2023 року №636 (ас11-12);

- акт обстеження фактичного місця проживання та матеріально-побутових умов проживання громадян від 06 жовтня 2023 року (а.с.13).

Тобто висновок суду з приводу не зазначення в клопотанні обставин, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу ОСОБА_2 , внаслідок чого він продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, не відповідає дійсності.

Стаття 183 ЦПК України, якою керувався суд при поверненні клопотання, містить вимоги до клопотань, в яких учасники справи при розгляді справи судом викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо процесуальних питань

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не є клопотанням з процесуальним питань і вимоги цієї статті на нього не розповсюджуються.

Крім того, відповідно до частини дев`ятої статті 300 ЦПК України, суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Вказана норма визначає обов`язок суду розглянути таке клопотання та не визначає можливості його повернення за певних умов.

Враховуючи положення статті 299 ЦПК України, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має розглядатися за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування.

Ненадання заявником висновку судово-психіатричної експертизи, який би підтверджував, що особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, може бути підставою для відмови в задоволенні клопотання, а не підставою для повернення такого клопотання.

Суд першої інстанції не був позбавлений можливості в судовому засіданні з`ясувати позицію ОСОБА_1 , та, у разі необхідності, ухвалою суду призначити судово-психіатричну експертизу.

Відповідно до статті 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.

Згідно зі ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом пунктів 3, 4 частини 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві».

Згідно з позицією ЄСПЛ основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання і держава не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. ЄСПЛ зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним.

Ухвалюючи 24 жовтня 1979 року рішення у справі Вінтерверп проти Нідерландів Європейський суд з прав людини виходив з того, що у справах осіб, що страждають психічним розладом, національні суди володіють певною свободою розсуду, наприклад, вони можуть застосовувати процесуальні заходи для забезпечення належного відправлення правосуддя, захисту здоров`я відповідної особи тощо, які, проте, не повинні зачіпати саму сутність права особи на справедливий судовий розгляд.

Про необхідність надання доступу до суду навіть особам, які вже визнані недієздатними, відповідно до часини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошується у пункті 33 рішення Європейського суду з прав людини від 30 травня 2013 року у справі № 49069/11 «Наталія Михайленко проти України».

Не розглянувши клопотання ОСОБА_1 про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною суд першої інстанції порушив вимоги ЦПК України, зокрема, порушив право ОСОБА_1 на справедливий суд.

Вказаний недолік суду не повинен ставитися в провину особі, яка звертається до суду з метою вирішення певного питання та захисту своїх прав або прав особи, в інтересах якої вона звертається до суду, та повинен бути виправлений судом.

Враховуючи те, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального закону, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи те, що судом першої інстанції ухвалу постановлено з порушенням норм процесуального права, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 367, 374, 379, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Піщанського районного суду Вінницької області від 27 жовтня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т. Б. Сало

Судді О.В. Ковальчук

М.М. Якименко