Справа №538/2112/23
Провадження по справі №2/538/588/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року м. Лохвиця

Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Зуб Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Криворучко В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід», про стягнення заборгованості за договором оренди землі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, у якому зазначив, що він на підставі Свідоцтва про спадщину за заповітом, виданого 08.02.2023 року Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області,є власником земельної ділянки загальною площею 5,3000 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Васильківської сільської ради Миргородського району Полтавської області кадастровий номер земельної ділянки :00:003:0196. 13.06.2015 року між попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» було укладено Договір оренди землі (земельної ділянки) площею 5,3000 га з кадастровим номером :00:003:0196. Товариство з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» набуло права оренди на підставі Додаткової угоди від 05.12.2017 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до вищевказаного Договору, де пунктом 4.2 Договору передбачено, договір укладено до 31.12.2022 року, п. 4.4 передбачено, що розмір орендної плати складає 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. На теперішній час Товариство з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» не виконало зобов`язання по виплаті орендної плати за користування вище вказаною земельною ділянкою за 2022 рік.

Враховуючи вищенаведене, уточнивши вимоги, просить стягнути з ТОВ «Райз-Схід» () на його користь: заборгованість за 2022 рік за договором оренди землі в сумі 14256 (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 53 коп., судові витрати: 1073,60 грн.- за оплату судового збору, 5000,00 грн.- витрати на правничу допомогу.

Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 30.10.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання (а.с. 17).

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити (а.с. 22).

Представник відповідача- ТОВ «Райз-Схід» надав заяву про розгляд справи у його відсутність. У задоволенні позовних вимог просить відмовити за недоведеністю (а.с. 19).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 21 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата за землю- це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про спадщину за заповітом, виданого 08.02.2023 року Приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області,є власником земельної ділянки загальною площею 5,3000 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Васильківської сільської ради Миргородського району Полтавської області кадастровий номер земельної ділянки :00:003:0196 (а.с. 8). 13.06.2015 року між попереднім власником земельної ділянки ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Райз-Максимко» було укладено Договір оренди землі (земельної ділянки) площею 5,3000 га з кадастровим номером :00:003:0196 (а.с. 10-11, 12). Товариство з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» набуло права оренди на підставі Додаткової угоди від 05.12.2017 року (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) до вищевказаного Договору, де пунктом 4.2 Договору передбачено, договір укладено до 31.12.2022 року, п. 4.4 передбачено, що розмір орендної плати складає 10% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 13). На дату звернення з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» не виконало зобов`язання по виплаті орендної плати за користування вище вказаною земельною ділянкою за 2022 рік, що підтверджується довідкою про доходи, виданою стороною відповідача (а.с. 24), випискою по картковому рахунку (а.с. 25-30).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати.

Відповідачем ТОВ «Райз-Схід» не надано жодних доказів належного виконання умов договору в частині сплати орендної плати, тому, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Невиконання зобов`язань ТОВ «Райз-Схід» по своєчасній виплаті орендної плати (плати за користування земельною ділянкою), тягне за собою відповідальність передбачену п. 41, згідно якого за невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього Договору (а.с. 11 звор. бік).

У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, знайшли своє підтвердження наданими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно приписів ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Згідно ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Для підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом слід саме у договорі з клієнтом визначити механізми розрахунку свого гонорару. Лише рахунку замало. Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі № 922/1163/18 від 06.03.2019 р.

Відповідно до квитанції № 17 від 26.10.2023 року позивачем оплачені витрати на правничу допомогу (гонорар) у розмірі 5000,00 грн. за надання консультації, складання позовної заяви та представлення інтересів у Лохвицькому районному суді (а.с. 14).

Проте, оцінивши надані докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами. Зокрема, суду не наданий договір про надання правничої допомоги, ордер на представлення інтересів позивача в суді, що позбавляє суд можливості зробити висновок щодо співмірності витрат із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом витраченим адвокатом на виконання робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з ТОВ «Райз Схід» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. (а.с. 1).

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 13, 89, 137, 141, 247, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід», про стягнення заборгованості за договором оренди землі- задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , заборгованість за 2022 рік за договором оренди землі в сумі 14256 (чотирнадцять тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 53 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Райз-Схід» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

В іншій частині у задоволенні вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Т.О. Зуб