Провадження № 2/127/4232/23
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 грудня 2023 року м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Романюк Л.Ф.,
при секретарі Курутіній О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини,-
В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини.
Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про зупинення провадження у справі, у зв`язку з тим, що з 28.09.2023 року по теперішній час ОСОБА_2 проходе військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою з підписом командира цієї військової частини.
Суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні заяви з таких підстав.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 2 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Відповідачем на підтвердження факту перебування позивача на службі в ЗСУ надано довідку № 2567 від 28.09.2023 року про те, що солдат ОСОБА_2 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з 28.09.2023 року по теперішній час.
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період діє в Україні з 24 лютого 2022 року, після оприлюднення Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 «Про загальну мобілізацію» та неодноразово був продовжений.
Тобто, дійсно, відповідно до діючого законодавства, маються обумовлені в законодавстві підстави для зупинення розгляду справи.
Треба зазначити, що зупинення провадження по справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд (Ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2021 р. у справі № 11- 398сап20). Тобто ідея інституту зупинення судового провадження пов`язана не із самими обставинами, наявність яких обумовлює прийняття рішення про зупинення, а із тим, що вони створюють об`єктивні перешкоди в здійсненні судового розгляду.
Судом встановлено, що відповідно до доданих до заяви доказів ОСОБА_2 дійсно призваний 28.09.2023 року на військову службу під час проведення загальної мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби, але у наданій довідці відсутня інформація про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військовою частиною, в якій особа перебуває на військовій службі, а також підтвердження перебування особи у складі Збройних Сил України, про те, що солдат ОСОБА_2 , перебуває у складі Збройних Сил України, а саме на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 , та на даний час не залучений до виконання завдань у зоні бойових дій.
Крім того, вирішуючи вказане питання, суд звертає увагу на позовні вимоги позивача, на які розповсюджується скорочений строк розгляду справи, так як вказана категорія справ віднесена до справ, які можуть розглядатись у спрощеному провадженні.
В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини суду слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
Враховуючи всі вищевказані обставини, суд дійшов висновку необхідності відмови у задоволенні клопотання відповідача про зупинення розгляду справи.
Керуючись ст. ст. 251, 253, 260, 353 ЦПК України,
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання дружини - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: