П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року м. Київ

Справа № 367/2477/21

Провадження № 22-ц/824/13402/2023

Резолютивна частина постанови оголошена 29 листопада 2023 року

Повний текст постанови складено 05 грудня 2023 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Мандрики О.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про поновлення на квартирному обліку,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) з 08.06.2017 року є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) Національної гвардії України.

Позивач Протоколом засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 № 25 від 20 грудня 2017 року був зарахований на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 складом родини 1 ( одна) особа з 20.12.2017 року на загальних підставах.

Не погоджуючись з датою зарахування на квартирний облік Позивач звернувся до суду. Відповідно до Постанови Київського апеляційного суду від 12.12.2018 року та постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.09.2019 року у справі 367/1454/18 було задоволено цивільний позов ОСОБА_1 до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо зміни дати зарахування на квартирний облік. Відповідно до протоколу засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 № від 21 від 26 вересня 2019 року на виконання вищевказаних судових рішень Позивач був зарахований на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 складом сім?ї 1 (одна) особа з 05.08.1998 року по загальній черзі та з 24.01.2019 року на першочерговій черзі на отримання житла.

10 лютого 2020 року ОСОБА_1 отримав лист за підписом голови житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 про те, що командуванням військової частини отримано довідку Остерської КЕЧ району від 21.01.2020 року № 17 про перебування ОСОБА_3 на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 09.07.2018 року у військовій частині НОМЕР_2 .

В зв?язку з чим, ОСОБА_1 було запропоновано письмово повідомити житлово-побутову комісію військової частини НОМЕР_1 про обране місце перебування Позивача та його сім?ї на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов.

На даний лист ОСОБА_1 05.03.2020 року на адресу Голови житлової комісії військової частини НОМЕР_1 була направлена відповідь, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресату 07.03.2020 року. Вищевказаним листом Позивач повідомив, що на даний час він зі своєю дружиною проживають окремо, між ними відсутні подружні стосунки. В Козелецькому районному суді Чернігівської області знаходиться цивільна справа № 734/494/20 про розірвання шлюбу. Позивачем повідомлено, що рішення суду буде надано до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 .

18.03.2020 року Позивача було викликано на засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 . Позивач підтвердив, що він не проживає зі своєю дружиною і не мав інформації про її перебування на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_2 . Повідомив, що триває розгляд справи щодо розірвання шлюбу, підтвердивши інформацію ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області у цивільній справі № 734/494/20. 30 березня 2020 року Позивачем було отримано лист військової частини НОМЕР_1 №18/11/4-582, в якому було вказано, що на час розгляду питання перебування на квартирній черзі ОСОБА_1 не надав інформацію про прийняте рішення щодо обрання ним місця перебування на квартирному обліку та його було знято з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 .

В подальшому, Позивач неодноразово просив надати йому копію протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , яким його було знято з квартирної черги.

Позивач зазначає про те, що з рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформленим протоколом № 06 від 18 березня 2020 року не може погодитись. Вважає, що Відповідачем порушені житлові права позивача. Вказує про те, що зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 на підставі ст.11 Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР як було вказано в протоколі житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 06 від 18.03.2020 року є протиправним.

Просить визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), викладене в протоколі № 06 від 18.03.2020 року, в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку. Поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) зі збереженням часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації в загальній черзі з 05.08.1998 року та першочерговій з 24.01.2019 року.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 03 липня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Житлової комісії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про поновлення на квартирному обліку,- задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ), викладене в протоколі № 06 від 18.03.2020 року, в частині зняття ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) з квартирного обліку.

Поновити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на квартирному обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов при військовій частині НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) зі збереженням часу перебування на обліку з моменту первинної реєстрації в загальній черзі з 05.08.1998 року та першочерговій з 24.01.2019 року.

Не погоджуючись з рішенням суду, Військовою частиною НОМЕР_1 Національної Гвардії України подано апеляційну скаргу, у якій відповідач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам норм матеріального права та є наслідком не належного дослідження доказів по справі і надання їм неправильної оцінки в їх сукупності, що свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу позивачем ОСОБА_1 суду не надано.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Богданова І.Д. проти доводів апеляційної скарги заперечувала, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідач військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України в судове засідання явку свого представника з належно офромленими повноваженнями не забезпечив, про день та час розгляду справи повідомлявся налденим чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності представника військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише

у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Встановлено, що ОСОБА_1 з 08.06.2017 року є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) Національної гвардії України. Протоколом засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 № 25 від 20 грудня 2017 року ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 складом родини 1 (одна) особа з 20.12.2017 року на загальних підставах. Відповідно до Постанови Київського апеляційного суду від 12.12.2018 року та постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 04.09.2019 року у справі 367/1454/18 було задоволено цивільний позов ОСОБА_1 до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 щодо зміни дати зарахування на квартирний облік.

Відповідно до протоколу засідання житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 № 21 від 26 вересня 2019 року на виконання вищевказаних судових рішень ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік при військовій частині НОМЕР_1 складом сім?ї 1 (одна) особа з 05.08.1998 року по загальній черзі та з 24.01.2019 року на першочерговій черзі на отримання житла.

Листом від 10 лютого 2020 року вих.№18/11/4-246 ОСОБА_1 листом за підписом голови житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_2 повідомлено про те, що командуванням військової частини отримано довідку Остерської КЕЧ району від 21.01.2020 року № 17 про перебування ОСОБА_3 - дружини ОСОБА_1 на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 09.07.2018 року у військовій частині НОМЕР_2 . В листі також зазначено про те, що згідно п. 11 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених Постановою Ради міністрів Української РСР від 11.12.1984 № 470 (яка є чинною станом на теперішній час) кожна сім`я може перебувати на квартирному обліку за місцем роботи одного з членів сім`ї (за їх вибором) та у виконавчому комітеті Ради народних детутатів за місцем проживання. З огляду на зазначене, ОСОБА_1 було запропоновано письмово повідомити житлово-побутову комісію військової частини НОМЕР_1 про обране місце перебування ОСОБА_1 та його сім?ї на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов.

05.03.2020 року ОСОБА_1 на адресу Голови житлової комісії військової частини НОМЕР_1 була направлена відповідь на зазначений вище лист, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення адресату 07.03.2020 року, в якій ОСОБА_1 повідомив про те, що на даний час в Козелецькому районному суді Чернігівської області знаходиться цивільна справа № 734/494/20 про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Зобов`язався надати документи до житлово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 після розірвання шлюбу. Повідомив також про те, що він та його діти залишаються перебувати на обліку громадян, які потребують покращення житлових умов у війській частині 3018.

Згідно копії витягу з протоколу № 06 від 18.03.2020 засідання жилово-побутової комісії військової частини НОМЕР_1 , комісією було ухвалено зняти майора ОСОБА_1 з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 та у 15-денний термін повідомити його про прийняте рішення. Зазначене рішення прийняте на підставі п. 11 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 № 470, згідно якої передбачено, що кожна сім`я може перебувати на квартирному обліку за місцем роботи одного з членів сім`ї (за їх вибором) та у виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання. Листом від 30.03.2020 №18/11/4-582 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що 18.03.2020 під час перебування на засіданні житлово-комунальної комісії останнім не було зазначено про прийняте рішення щодо обрання місця перебування на квартирному обліку, а також зазначено про те, що станом на 18.03.2020 до житлово-комунальної комісії не надходило усне чи письмове повідомлення щодо обрання місця перебування на квартирному обліку ОСОБА_1 та його родини. Разом, з тим, зазначене спростовуєтсья наявними в матеріалах справи доказами. Крім того, як встановлено судом, рішенням Козелецькоого районного суду Чернігівської області в цивільній справі № 734/494/20 від 08.05.2020 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано. З довідки про перебування на обліку, виданої начальником Остерської КЕЧ району №17 від 21.01.2020, сержант ОСОБА_4 під час проходження служби у Деснянському гарнізоні військової частини НОМЕР_2 перебуває на військовому обліку громадян, які потребують покращення житлових умов з 09.0.72018 по теперішній час. ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежовувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецендентною практикою Європейського суду з прав людини.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні враховувати суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характер спірних правовідносин, зміст та юридичну природу обставин у справі.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно з частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється

у порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації (абзац другий частини другої статті 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (абзац перший пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»). Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства (абзац третій пункту 1 цієї статті).

Забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби; надання за згодою військовослужбовця кредиту або грошової компенсації за належне йому для отримання жиле приміщення; участі військовослужбовців та членів їх сімей у державних цільових програмах забезпечення громадян доступним житлом відповідно до законодавства (за їх бажанням); надання жилої площі у гуртожитках курсантам і військовослужбовцям та працівникам ЗС України; надання місць у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі; оренди жилого приміщення військовослужбовцям офіцерського складу (пункт 1.3 затвердженої Наказом № 737 Інструкції, яка на час звернення позивача з рапортом від 5 лютого 2018 року діяла у редакції від 17 червня 2016 року).

З метою дотримання вимог чинного законодавства під час ведення обліку військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, розподілу жилої площі, призначеної для постійного проживання, участі в розподілі службового жилого приміщення та контролю за використанням жилого приміщення в органах військового управління, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях, гарнізонах створюються житлові комісії (пункт 1.6 тієї ж Інструкції).

Для зарахування на облік військовослужбовець подає через нетаємне діловодство військової частини рапорт, зразок якого наведений у додатку 1 до цієї Інструкції, на ім`я командира військової частини про зарахування на облік, який підписується повнолітніми членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання жилого приміщення та бажають разом з ним перебувати на квартирному обліку (абзац перший пункту 2.5 вказаної Інструкції).

Військовослужбовці зараховуються на квартирний облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке оформлюється у формі протоколу засідання житлової комісії, який підписується представником житлової комісії і затверджується командиром військової частини. Підпис командира завіряється гербовою печаткою військової частини (абзац шістнадцятий пункту 2.5 тієї ж Інструкції).

У разі якщо членами сім`ї військовослужбовця, який потребує поліпшення житлових умов, є син (дочка), який (яка) також є військовослужбовцем (крім військовослужбовців строкової військової служби, військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, та резервістів), право бути зарахованим на квартирний облік має кожен з них як окремо, так і в складі сім`ї батьків (абзац перший пункт 2.10 вказаної Інструкції).

Після поновлення позивача на військовій службі на час його звернення до відповідача з новим рапортом питання забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців ЗС України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, регулювала Інструкція, затверджена Наказом № 380, що діяв у редакції від 31 липня 2018 року.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від МО України здійснюється за рахунок: новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця); переобладнання нежилих приміщень фонду МО України у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами) (пункт 2 Розділу І Інструкції, затвердженої Наказом № 380).

Військовослужбовці та члени їх сімей (крім осіб, звільнених у запас або відставку, та членів їх сімей, а також військовослужбовців, які не здали службове житло за попереднім місцем служби) забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що мають відповідати вимогам житлового законодавства. У разі відсутності службових житлових приміщень військовослужбовці та члени їх сімей розміщуються у гуртожитках, сімейних гуртожитках, а неодружені військовослужбовці - у спеціально пристосованих казармах або військова частина орендує їм житло чи за їх бажанням виплачується грошова компенсація за піднайом (найом) жилого приміщення в порядку, визначеному законодавством (пункт 3 Розділу І Інструкції, затвердженої Наказом № 380).

Військовослужбовцям, які перебувають на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються житлові приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення (абзац перший пункту 4 Розділу І Інструкції, затвердженої Наказом № 380).

Для ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, надання та використання службової жилої площі, обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою житловою площею), ведення оперативного обліку службових житлових приміщень в апараті МО України, в Генеральному штабі ЗС України, у інших органах військового управління та військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях ЗС України, а також у військових прокуратурах утворюються житлові комісії. До житлових комісій військових частин також належать житлові комісії квартирно-експлуатаційних органів та військових комісаріатів, які утворюються для ведення у встановленому порядку обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, або виплати грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення особами з числа звільнених із військової служби в запас або відставку (пункт 1 Розділу ІІ Інструкції, затвердженої Наказом № 380).

Житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо: взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею); взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; надання військовослужбовцям та членам їх сімей службових жилих приміщень (службової житлової площі), жилих приміщень для постійного проживання або виплату грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення; зміни дати зарахування (перебування) на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; внесення змін до облікових справ військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання; перегляду раніше прийнятих рішень цією житловою комісією або в порядку правонаступництва (пункт 7 Розділу ІІ Інструкції, затвердженої Наказом № 380).

Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) оформлюється протоколом, підписується членами комісії, які були присутні на засіданні житлової комісії, та протягом двадцяти робочих днів затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі (абзац перший пункту 8 Розділу ІІ Інструкції, затвердженої Наказом № 380).

Отже, у спірних правовідносинах, як за Інструкцією, затвердженою Наказом № 737, так і за Інструкцією, затвердженою Наказом № 380, відповідач наділений повноваженнями приймати рішення, що впливають на можливість реалізації позивачем соціальних гарантій забезпечення жилими приміщеннями в силу його особливого статусу, визначеного Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», тобто внаслідок проходження ним публічної служби, різновидом якої є служба військова.

Публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (пункт 17 частини першої статті 4 КАС України у чинній редакції). За змістом пункту 15 частини першої статті 3 КАС України уредакції, чинній до 15 грудня 2017 року, військова служба теж була віднесена до служби публічної.

Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби (частина перша статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у редакції, чинній на час звернення позивача із рапортом від 5 лютого 2018 року; близький за змістом припис є і в поточній редакції цієї частини, чинній із 23 червня 2018 року).

Отже, військова служба є різновидом служби публічної. Тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців (включно зі спорами з військовими частинами щодо реалізації гарантій забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями), належать до юрисдикції адміністративних судів.

У позовній заяві позивач вказав, що його вимоги треба розглядати за правилами цивільного судочинства.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (пункт 2 частини першої статті 19 КАС України).

Спори щодо оскарження особами з числа військовослужбовців рішень, дій чи бездіяльності відомчих житлових (житлово-побутових, з контролю за розподілом житла) комісій є спорами з приводу проходження позивачами військової служби як різновиду служби публічної. Такі спори належать до юрисдикції адміністративних судів.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково;

Відповідно до частин першої, другої статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду

в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Оскільки суд першої інстанції не встановив правову природу спірних правовідносин, що виникли між сторонами, у зв`язку з чим порушили норми цивільного процесуального законодавства щодо визначення предметної юрисдикції та розглянув

в порядку цивільного судочинства справу, яка підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню,

а провадження у справі - закриттю.

На виконання вимог частини першої статті 256 ЦПК України Київський апеляційний суд роз`яснює ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Протягом десяти днів з дня отримання ним цієї постанови він може звернутися до Київського апеляційного суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Керуючись ст.ст. 255, 256, 367, 368, 369, 374, 377, 381, 382, 383 ЦПК суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 03 липня 2023 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про поновлення на квартирному обліку.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду та протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення, він може звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна