Справа № 317/6025/23
Провадження № 2/317/1299/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

при секретарі судового засідання Вакуленко А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Запоріжжі в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ) про встановлення факту проживання особи разом зі спадкодавцем та про визнання права власності на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту проживання особи разом зі спадкодавцем та про визнання права власності на нерухоме майно.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору в позові зазначено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

В обґрунтування позову позивач зазначила наступне.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 уклали шлюб 01.10.1966.

Від шлюбу народилися діти: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7 .

05.04.2003 ОСОБА_6 купив земельну ділянку площею 0,1500 гектарів, розташовану на території Сонячної сільської ради, АДРЕСА_1 , на якій почав будувати житловий будинок.

31.07.2009 ОСОБА_6 отримав Державний Акт на право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,1500 га, розташована на території Сонячної сільської ради, АДРЕСА_1 .

07.11.2009 ОСОБА_6 зареєстрував шлюб з ОСОБА_9 . Вони разом добудували житловий будинок, якому присвоїли АДРЕСА_2 (земельна ділянка № НОМЕР_1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_9 померла.

14.09.2012 ОСОБА_6 отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно на підставі рішення виконавчого комітету Сонячної сільської ради від 06.09.2012.

Своє право власності він зареєстрував у встановленому законом порядку в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації, реєстраційний номер: 37620129 від 19.09.2012.

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 04.06.2013 по цивільній справі №317/1027/13-ц був задоволений позов ОСОБА_9 ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання права власності на майно в порядку спадкування та ухвалою Запорізького районного суду Запорізької області від 28 квітня 2015 року про виправлення описки.

Був встановлений факт перебування ОСОБА_9 з ОСОБА_6 у період з жовтня 2001 року по 07.11.2009 у фактичних шлюбних відносинах.

Визнано будинок за адресою: АДРЕСА_2 і земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

Скасовано реєстрацію права власності за ОСОБА_6 на 1/2 частку будинку за адресою: АДРЕСА_2 та на 1/2 частку будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/4 частку будинку за адресою: АДРЕСА_2 та на 1/4 частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :10:002:0278 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 матері ОСОБА_9 .

Визнано за ОСОБА_5 право власності на 1/4 частку будинку за адресою: АДРЕСА_2 та на на 1/4 частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :10:002:0278 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 матері ОСОБА_9 .

Фактично батько та дочки померлої дружини ніколи за життя батька та дотепер не ділили будинок в натурі, там єдина система опалення, тому батько до самої своєї смерті користувався усім будинком.

У 2018 році батькові виповнилося 72 роки, він почав почувати себе слабким, сильно піднімався кров`яний тиск, з`явилися болі у серці. Позивач на прохання батька восени 2018 року переїхала на постійне проживання до нього у будинок.

З цього часу вони з батьком проживали постійно однією сім`єю, у них був спільний бюджет, вони об`єднали його пенсію та її заробітну платню, за які позивач придбала продукти харчування, ліки для батька. Позивач готувала їжу та вони разом харчувалися. Позивач постійно піклувалася батьком, прала білизну за рекомендаціями лікарів лікувала його. У цей час позивач на прохання батька продовжила виконувати будівельні роботи у будинку та у дворі, а саме, поклеїла шпалери та поклала ламінат на підлогу у спальні; поклала кахель на підлогу та стіни в кухні, вбиральні та ванної кімнаті. У зазначених приміщеннях обшила стелю пластиком. Демонтувала старі ворота та встановила нові. У дворі та за двором поклала тротуарну плитку. Усі будівельні роботи робив ОСОБА_10 з яким вони розраховувалися спільними грошима. З цього часу тільки позивач сплачувала комунальні послуги за будинок.

08.03.2020 батько позивачки переніс ішемічний інсульт, після чого був у безпорадному стані і пересувався по будинку з милицями.

10.03.2021 був другий інсульт.

10.03.2022 батько захворів на КОВІД, був госпіталізований, а після лікарні був ліжкохворим, у нього почалася деменція.

ІНФОРМАЦІЯ_7 у батька стався третій інсульт і він помер.

Позивач і відповідачі, як діти померлого, поховали батька ОСОБА_6 .

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася спадщина :

- на 1/2 частку будинку за адресою: АДРЕСА_2 ,

- 1/2 частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя батько бажав, щоб частку будинку та земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок після його смерті, належали саме позивачу, з чим були згодні відповідачі.

31.08.2023 позивач звернулася до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Т.М. Карташової з заявою про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6

20.09.2023 року Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.09.2023 року №945/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, у зв`язку із тим, що вона пропустила шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України на подачу заяви про прийняття спадщини з часу смерті батька.

В зв`язку з тим, що оформити свої спадкові права на спадковий житловий будинок та земельну ділянку в нотаріальному порядку позивач не має змоги, вона вимушена була звернутися до суду з цим позовом.

У судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надав відзив по справі, з якого вбачається визнання позову. Він зазначив, що не претендує на спадщину після смерті батька, розгляд справи просить провести без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала у повному обсязі

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Факт смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_7 підтверджено Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 , виданого 19.09.2022 Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), актовий запис № 909.

Факт родинних відносин ОСОБА_1 з ОСОБА_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 , підтверджується Свідоцтвом про народження Серії НОМЕР_3 , виданим 06.01.1970, актовий запис № 4, Свідоцтвом про укладення шлюбу Серії НОМЕР_4 , виданим 15.12.1990, актовий запис № 3214.

Факт родинних відносин ОСОБА_3 з ОСОБА_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 , підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим 09.09.1983.

Факт родинних відносин ОСОБА_2 з ОСОБА_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 , підтверджується Свідоцтвом про народження, виданим 03.08.1972.

07.11.2009 зареєстровано шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 згідно Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_5 , виданим 07.11.2009, актовий запис № 627.

Право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 0,1500 га, розташовану на території Сонячної сільської ради , АДРЕСА_1 підтверджено договором купівлі-продажу, посвідченим 05.04.2003 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області, зареєстровано в реєстрі за № 985; Державним актом на право власності на земельну ділянку від 31.07.2009; Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-015 від 20.02.2015.

Право власності ОСОБА_6 на 1/2 житлового будинку АДРЕСА_2 підтверджено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 38285084 від 29.05.2015.

Як вбачається з довідки, виданої відділом ЦНАП Широківської сільської ради 08.09.2023, ОСОБА_1 дійсно фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 з осені 2018 року, що також підтверджено Актом обстеження умов проживання, складеним комісійно 07.09.2023.

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, як донька померлого.

Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеної 20.09.2023 приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 батька ОСОБА_6 , оскільки спадкоємцем не надано доказів фактичного прийняття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно потребують державної реєстрації.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна, є рішення суду про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом.

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 встановлено що відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

В постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц зазначено, що з огляду на положення наведеної норми Закону Верховний Суд не бере до уваги доводи касаційної скарги, що відсутність реєстрації місця проживання відповідача за останнім місцем проживання спадкодавця є доказом того, що він не проживав із спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Аналогічний правовий висновок зроблено в Постанові Верховного Суду від 01.07.20 року по справі № 222/1109/17, постанові від 19 травня 2021 року по справі № 937/10434/19-ц.

Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Вимоги про встановлення фактів та визнання права власності у порядку спадкування можуть розглядатися разом в межах позовного провадження - ВС КЦС № 691/1237/20 від 03.11.2021 року.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Вищезазначене приводить суд до висновку про обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, про наявність підстав для їх задоволення.

Враховуюче визнання позову відповідачами, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50% сплаченого судового збору у розмірі 2813,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182, 392, 1216-1218, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.4, 12, 13, 211, 47, 258-259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( зареєстрована: АДРЕСА_3 , мешкає: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_8 ) про встановлення факту проживання особи разом зі спадкодавцем та про визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_6 з осені 2018 року по дату його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності в порядку спадкування згідно із законом на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 і 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1500 га, яка розміщена за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :10:002:0278 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області повернути 50 % сплаченого ОСОБА_1 судового збору на розрахунковий рахунок UA0008122, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), згідно квитанції № 0.0..1 від 12.10.2023, а саме суму у розмірі 2813 грн. 00 коп. (дві тисячі вісімсот тринадцять грн. 00 коп.) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ).

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Нікітін