САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2050/23
Провадження №2/726/324/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., за участі секретаря судових засідань Колісник А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Кирилюк Тетяна Анатоліївна до ОСОБА_2 про зміну розміру стягуваних аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Кирилюк Т.А., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом у якому вказує, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.08.2010 року із позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач регулярно сплачував аліменти на утримання дитини. Разом із тим, з 2010 року у позивача змінився матеріальний та сімейний стан. Вказує, що у 2010 році він одружився, від шлюбу має двох неповнолітніх дітей. Окрім того, його матір є особою похилого віку, часто хворіє, потребує матеріальної допомоги. Відтак наголошує, що на його утриманні перебуває 4 осіб (дружина, 2 дітей та матір), а тому сплата аліментів у визначеному розмірі є для нього надмірним тягарем.

Крім того вказує, що його єдиним доходом є заробітна плата, яку він отримує в ВЧ НОМЕР_1 . У зв`язку із сплатою аліментів у встановленому розмірі, у позивача залишається тільки 23630,00 гривень на місяць для забезпечення всієї сім`ї, чого не є достатнім для утримання дружини та дітей від другого шлюбу.

Враховуючи викладене, просить суд змінити розмір стягуваних аліментів шляхом зміни способу їх стягнення та стягнути із нього на користь відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000,00 гривень щомісячно до повноліття дитини.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, пояснили, що розмір стягуваних аліментів є надмірним, таким, який позбавляє позивача можливості утримувати свою сім`ю.

Представник відповідача у судовому засіданні вказала, що відповідач в даний час дійсно отримує від позивача аліменти у розмірі вищому ніж це було з 2010 року, що пов`язано із проходження позивачем військової служби та отримання ним зарплатні у значному розмірі. Разом із тим зазначає, що всупереч поясненням позивача, у зв`язку із проходженням військової служби, його матеріальний стан значно покращився. Крім того, у його власності є нерухоме майно земельна ділянка, яку він придбав у 2020 році. Зазначає, що обов`язок утримання дитини не може бути поставлено у залежність від наявності у позивача інших дітей. Вказує, що їхній син навчається у коледжі на платній основі, стипендію не отримує. Має проблеми зі здоровям, потребує додаткових витрат на лікування та оздоровлення. Враховуючи викладене, просить суд відмовити у задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення сторін, їхніх представників, дослідивши письмові докази, доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову у зв`язку із таким.

Як вбачається із рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 21.08.2010 року, із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частин усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.08.2010 року і до повноліття дитини.

Встановлено, що на момент розгляду справи, неповнолітньому ОСОБА_3 виповнилось повних 17 років.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, його розмір, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у зв`язку із погіршенням матеріального становища платника аліментів або зміною його сімейного стану, стану здоровя платника або одержувача аліментів, платник може звернутись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Встановлено, що 20.12.2010 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_4 , що встановлено із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 02.12.2010 рок. У період шлюбу у позивача та його дружини народилось двоє дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 27.12.2011 року та НОМЕР_4 від 06.11.2020 року.

Крім того встановлено, що ОСОБА_7 , дружина позивача, перебувала на обліку як отримувач допомоги при народженні дитини, як це встановлено із довідки № 2706 від 15.08.2023 року.

Із довідки № 747 від 23.08.2023 року, виданої виконкомом Юрківецької сільської ради, місце проживання позивача ОСОБА_1 та його рідного брата ОСОБА_8 зареєстровано по АДРЕСА_1 , однак ніхто з них там фактично не проживає. У цьому ж будинковолодінні, яке належить ОСОБА_8 , зареєстрована та постійно проживає мати позивача ОСОБА_9 , 1944 року народження, що встановлено із акту обстеження матеріально побутових умов № 746 від 13.08.2023 року.

Судом досліджено також висновок ЛКК № 211, виданий КНП «Вікнянський центр ПМСД», довідку № 724 видану Заставнівською центральною районною лікарнею, якими встановлено діагнози ОСОБА_9 : озн. Диф. змін печінки, холецистит деф. змін під. залози, диф. змін нирок. тощо, вказано, що остання потребує висновку про стан здоровя.

Що стосується матеріального становища позивача, судом, із довідки про доходи № 1149, вданої ВЧ НОМЕР_1 , встановлено, що ОСОБА_1 , у період із лютого 2022 року по липень 2023 року отримав дохід у розмірі 247120,17 гривень (що складає в середньому 41186,6 гривень на місяць), з якого було відраховано аліментів на суму 60853,36 гривень (що складає в середньому 10142,2 гривень на місяць).

Встановлено також, що при цьому, позивач просить стягнути з нього аліменти у розмірі 4000,00 гривень, що становитиме близько 1/10 частини від його доходу.

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 352789914 від 02.11.2023 року вбачається, що 15.10.2020 року ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, набув у власність земельну ділянку прощею 0,0821 га.

Натомість, як встановлено із довідки № 519 від 01.11.2023 року, виданої ЧКФК, неповнолітній ОСОБА_3 навчається у Чернівецькому кооперативному фаховому коледжі економіки і права на 2 курсі за спеціальністю «комп`ютерна інженерія». У довідці зазначено, що стипендія йому не нараховується та не виплачується. Натомість, згідно із копією договору про надання освітньої послуги-підготовки фахівця, строк навчання складає 4 роки, а вартість його складає 86045,00 гривень за весь період навчання.

Окрім того, згідно довідки № 46, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги «Садгора», ОСОБА_3 встановлено діагноз міопія слабого ступеня, рекомендовано амбулаторно-курортне лікування.

Крім того, ОСОБА_3 було виписано рецепт та здійснено замовлення окулярів у зв`язку із вищевказаним діагнозом, вартість яких складає 2150,00 гривень.

Таким чином, оцінюючи пояснення позивача про наявність підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів, суд, дослідивши вказані письмові докази, звертає увагу на таке.

Позивач посилається на погіршення його матеріального становища, однак судом встановлено, що його матеріальний стан значно покращився, у 2020 році він набув у власність нерухоме майно, в даний час отримує суттєвий дохід, який складає близько 16 прожиткових мінімумів для працездатної особи. Суд відхиляє посилання позивача про те, що його дохід є мінливим та залежить від додаткових виплат до основної заробітної плати, оскільки розмір стягуваних аліментів, підлягає щомісячній кореляції у залежності від його доходу та у будь-якому випадку складає 1/4 такого доходу.

Судом також не можуть бути взяті до уваги посилання позивача про те, що його матір перебуває на його повному утриманні, оскільки такі відомості не відповідають дійсності та не підтверджені відповідними доказами. Так, остання проживає у будинку, який належить його рідному брату. Позивачем не надано доказів оплати ним будь-яких медичних послуг чи медикаментів для матері, не надано жодного доказу на підтвердження понесення ним витрат на її утримання. Розрахунки позивача не ґрунтуються на доказах, відтак його письмові доводи судом не можуть вважатись достовірними.

Також позивач обґрунтовує наявність підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів зміною свого сімейного стану, одруженням та народження двох дітей.

Варто зазначити, що сам по собі факт створення нової родини і народження нової дитини у платника аліментів не є обов`язковою підставою для зменшення аліментів, що сплачуються на дитину від попереднього шлюбу. Тобто, окрім факту народження нової дитини, платник аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження того, що у зв`язку із вказаними обставинами, його матеріальний стан погіршився.

Так, у постанові від 28.05.2021 року, справа №715/2073/20 Верховний Суд вказав, що якщо розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, то його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від першого шлюбу та суперечитиме її інтересам.

Зазначено, що суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову про зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

При цьому, суди наголошують, що діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів іншої дитини, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Отримувати розмір аліментів, який складає часту від доходу його платника - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Окрім відсутності підстав для задоволення позову із підстав, які вказані вище, варто також наголосити, що неповнолітня дитина сторін навчається на платній основі, має проблеми із зором, що потребує участі батька у витратах, повязаних із вказаним, яку він забезпечує шляхом сплати аліментів у встановленому судом розмірі. Дивною видається позиція позивача, який вказує, що із суттєвим збільшенням його доходів, його матеріальний стан значно погіршився, що є несумісними поняттями для розуміння стороннього спостерігача. Така позиція зводиться до того, що отримуючи підвищений дохід, у зрівнянні із часом, коли він не проходив службу у лавах ЗСУ, позивач не погоджується із пропорційно стягуваним розміром аліментів, який також зріс. Разом із тим, до цього часу, близько 13 років, у тому числі і після зміни сімейного стану та народження дітей, позивач не звертався до суду із подібними вимогами, не обґрунтовував погіршення матеріального становища народженням дітей, тощо.

Враховуючи викладене, враховуючи недоведеність позивачем тих обставин, на які він посилається, прохаючи задовольнити позовні вимоги, за відсутності інших підстав, суд приходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст., 181-184, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 141, 76, 80, 89, 263 - 265 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук