Справа № 464/7224/23
пр.№ 2/464/1868/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання Шманько О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 24 травня 1980 року, актовий запис №423. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що спільне життя між ними не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя та обов`язки, внаслідок чого між ними часто виникали конфлікти, що призвело до припинення подружніх відносин. Зазначила, що з 2017 року проживають з окремо та не ведуть спільного господарства. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення між ними неможливе, шлюб існує формально, а його збереження суперечитиме її інтересам.

Позивач у судове засідання не з`явилася, у позовній заяві просила позов задовольнити, а розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, просив суд такий задовольнити, а розгляд справи здійснювати за його відсутності.

У зв`язку з неявкою сторін, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24 травня 1980 року, зареєстрували такий у Палаці щастя м. Ворошиловград, актовий запис №423. Сторони не підтримуютьподружніх відносин та не ведуть спільного господарства.

Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України, згідно з якими у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1 073, 60 грн., останній необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 536, 80 грн., а решту судових витрат у розмірі 536,80 грн. стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 81, 89, 142, 206, 247, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 24 травня 1980 року, зареєстрований Палацом щастя м.Ворошиловград, актовий запис №423.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий Дулебко Н.І.