Справа № 450/4010/13-ц Провадження № 2/450/143/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про предмет спору:

стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236 , ) заборгованість згідно кредитного договору № 102012 від 26.01.2012 року в розмірі - 282 814,73 гри., яка складається з: тіла кредиту - 199767,5 грн.; відсотків - 24110.84 грн.; комісії - 2,24 грн.; пеня - 58814.73 грн.,

в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 02012 від 26.01.2012 року у розмірі 282 814,73 гри., яка складається з тіла кредиту - 199767,5 грн.; відсотків - 24110.84 грн.; комісії - 2,24 грн.; пеня - 58814.73 грн. звернути на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, ) стягнення на предмет іпотеки, а саме:

житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . який складається з чотирьох житлових кімнат та кухні загальною площею 110,3 кв.м та житловою площею 64,4 кв. м., що належить ОСОБА_2 на праві власності відповідно до Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Пеон М.В. 31.10.2001 року за реєстровим №3585,

земельну ділянку передану для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0.1142 га кадастровий № :01:009:0251, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 які належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі Державного акта серія ЯМ №590079 на праві власності на земельну ділянку, виданого 12 червня 2012 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Баллод Г.А. 23.05.2012 року за реєстраційним №585 шляхом його реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із початковою ціною у розмірі - 770302,00 грн.,

стягнути пропорційно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236 , ) понесені позивачем судові витрати,

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): відповідно до умов Кредитного договору № 02012 від 27.06.2012 року укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством АСТРА БАНК відповідачу ОСОБА_1 позивачем був наданий кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії' в розмірі 200 000,00 (двісті тисяч) гривень із строком користування до січня 2017 року.

В якості забезпечення виконання вищевказаного зобов`язання, 27.06.2012 року між ОСОБА_2 та Банком був укладений іпотечний договір. В іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 110,3 кв.м, житловою площею 64,4 кв.м. та належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_2 ; земельна ділянка передана для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1142 га, кадастровий № :01:009:0251, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_2 . Станом на 14.03.2017 року заборгованість за кредитним договором становить 282 814,73 грн., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту: 199767,50 грн.; заборгованість по відсотках 24110,84 грн., комісії 2,24 грн., пеня 58814,73 грн.. У зв`язку з неналежним виконанням грошових зобов`язань відповідачкою, вважають за необхідне звернути стягнення на предмет іпотеки. Представник позивача в судове засідання не з`явився.

Позиція відповідача ОСОБА_1 : відповідач у судове засідання не з`явився.

Позиція відповідача ОСОБА_2 : в судове засідання не з`явилась.

Представник ОСОБА_2 адвокат Заяць І.І. у судове засідання не з`явився, подав заяву згідно якої вказав, що вказані позовні вимоги є безпідставними та просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

25.10.2013 року ухвала про відкриття провадження у справі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Судом встановлено, що 27 червня 2012 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Астра Банк (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») був укладений кредитний договір № 02012, згідно з яким відповідач отримала у банку кредит у вигляді кредитної відновлювальної лінії в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень 00 копійок.

В якості забезпечення виконання вищевказаного зобов`язання, 27 червня 2012 року між ОСОБА_2 та Банком був укладений іпотечний договір.

У відповідності до іпотечного договору, в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що складається з чотирьох житлових кімнат та кухні, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 110,3 кв.м, житловою площею 64,4 кв.м. та належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_2 ; земельна ділянка передана для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,1142 га, кадастровий № :01:009:0251, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_2 .

У відповідності до п.1.1. Кредитного договору Кредитор відкриває Позичальнику відновлювальну кредитну лінію та встановлює позичальнику кредитний ліміт в розмірі 200 000 ( двісті тисяч ) гривень 00 копійок, а Позичальник зобов`язується повернути фактично отримані кошти, сплатити проценти за користування отриманими кредитними коштами та комісії в порядку, розмірі та в строк, що передбачені цим Договором. Кожне

надання суми кредиту в межах кредитної лінії супроводжується клопотанням про її надання в рамках договору. Строк кредитної лінії з 27 червня 2012 р. по 27 червня 2017 р. включно. Позичальник повертає кредит не пізніше останнього дня строку дії кредитної лінії, встановленого в абзаці другому цього пункту Договору, з додержанням графіку зниження кредитного ліміту/заборгованості за кредитною лінією, викладеному в Додатку №1, що є невід`ємною частиною цього договору.

Кредит надається позичальнику на потреби відповідно до заявки-анкети позичальника та заяви на отримання траншу.

Згідно п. 1.4. договору за користування кредитом позичальник сплачує процентну винагороду щомісячно в розмірі 20,49 % за користування кредитом, яка нараховується та сплачується у валюті кредиту, починаючи з дня надання кредиту до моменту повного погашення заборгованості за цим Договором. Комісійна винагороду за управління кредитними коштами (резервування коштів на користь клієнта) щомісячно із розрахунку 0,0137 процентів від суми невикористаного кредитного ліміту за день.

Нарахування процентів за користування кредитом згідно з п. 1.4.1 цього Договору здійснюється з

дня надання кредиту, згідно з п. 2.1 цього Договору, до моменту повернення кредиту,

останній робочий день кожного місяця та в день повного повернення кредиту, за звітній календарний місяць, за фактичну кількість днів користування кредитом. При розрахунку процентів день

кредиту включається до розрахунку, а день повернення кредиту - не включається. При розрахунку

процентів приймається фактична кількість днів у місяці, фактична кількість днів у році.

Нарахування комісії за управління кредитними коштами (резервування коштів

Клієнта) згідно з п. 1.4.2 цього Договору здійснюється протягом строку кредитної лінії, визначеного в п.

1.1 цього Договору, щомісяця, в останній робочий день кожного місяця та в день повного повернення

кредиту, на суму невикористаного кредитного ліміту за кожний день протягом звітнього календарного

місяця.

В порушення зазначених вище умов Кредитного договору, ОСОБА_1 не погашено належні до сплати суми та не сплачено відсотки.

Станом на 14.03.2017 року заборгованість за кредитним договором становить 282 814,73 грн., яка складається з: заборгованість по тілу кредиту: 199767,50 грн.; заборгованість по відсотках 24110,84 грн., комісії 2,24 грн., пеня 58814,73 грн.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3. ч. 1 ст. 3 ЦК України.

Статтею 627 ЦК України закріплений принцип свободи договору, згідно якого сторони вільні в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 ЦК України зобов`язання підлягає виконанню у строк встановлений договором.

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке визначення розкриває сутність зобов`язання як правового зв`язку між двома суб`єктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обов`язок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобов`язання надано право, що кореспондує обов`язку першої. Обов`язками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобов`язання (ст. 510 ЦК України).

Згідно положень ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідно до договору відступлення права вимоги №2098/К від 09.12.2019 року, укладеного 09.12.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та АТ "Альфа Банк", вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» продало (відступило) права вимоги та передало їх АТ "Альфа Банк", а останнє прийняло їх і сплатило загальну купівельну ціну.

Однак суд не має можливості встановити чи фактично відбувалось відступлення ПАТ «Астра Банк» на користь ПАТ «Дельта Банк» прав та зобов`язань за кредитним договором № 02012, укладеним 27.06.2012 р. між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю доказів.

Згідно п. 1.1 договору купівлі продажу прав вимоги між ПАТ «Астра Банк» та ПАТ «Дельта банк» акт приймання передачі прав вимоги означає письмовий акт, який укладається між сторонами та яким документально оформляється передача прав вимоги від продавця до покупця.

Згідно п. 2.3 договору права вимоги переходять від продавця до покупця (відступлення) та обов`язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

Належних та допустимих доказів переходу до ПАТ «Дельта банк» права вимоги за цим договором суду не надано, оскільки в матеріалах справи відсутній акт приймання-передачі прав вимоги, відповідно до якого відбулася фактична передача прав вимоги від продавця(ПАТ «Астра Банк») до покупця (ПАТ «Дельта банк») за вказаним кредитним договором.

Предметом виконання як невід`ємним елементом виконання договору є ті конкретні суб`єктивні права і конкретні юридичні обов`язки для набуття, здійснення і виконання яких конкретні суб`єкти права вступають в конкретні правовідносини і, відповідно, до вимог норми права, що реалізується, вчиняються належні правомірні дії.

Згідно п. 2.1 ст. 2 Договору про відступлення права вимоги № 2098/К за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, банк відступає шляхом продажу новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців, поручителів, зазначених у Додатку №1-5 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників за кредитними договорами (договорами про надання кредиту, договорами поруки, договорами іпотеки, договорами застави, договорами про надання гарантії з урахуванням всіх змін, доповнень і додатків до них згідно реєстру у додатках №1-5 до цього договору. Новий кредитор сплачує банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку визначених цим Договором.

Згідно п. 2.2 ст. 2 Договору про відступлення права вимоги № 2098/К за цим договором новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорам, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати боржниками грошових коштів, сплати проценті, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у додатку № 5 до цього договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, право вимагати та отримувати платежів за гарантією, відшкодування за договором страхування. Розмір прав вимоги, які переходять до нового кредитора, вказаний у додатку № 5 до цього Договору. Права кредитора за основними договорами переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку боржників, що надане банку відповідно до умов основних договорів.

Згідно п. 4.1 договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього Договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 44 140 000,00 грн. (сорок чотири мільйони сто сорок тисяч гривень 00 копійок), без ПДВ. Ціна договору сплачується новим кредитором банку у повному обсязі до моменту набуття чинності цим Договором, відповідно до пункту 6.5 цього договору на підставі протоколу, складеного за результатами відкритих торгів, переможцем яких став новий кредитор.

Перелік кредитних договорів, боржників, розрахунок сум заборгованості боржників на дату підписання договору зазначені в додатку 1 до договору (попередній реєстр боржників), що є його невід`ємного частиною.

Як вбачається із наведених договірних умов, ПАТ «Дельта банк» мало сплатити АТ «Альфа Банк» суму коштів за права вимоги до боржників, що відступаються, після чого сторонами мав бути підписаний реєстр боржників, складений за формою, наведеною в додатку № 2 до договору.

Однак позивач не надав суду доказів оплати прав вимоги, лише за умови здійснення якої йому могли бути передані ці права, що свідчить про відсутність права вимоги в позивача до відповідачів.

З приводу аналогічної ситуації Верховним Судом зроблено наступний правовий висновок (у постанові від 26.06.2019 року у справі № 127/22347/14-ц): «Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, повно та всебічно дослідивши надані сторонами докази, надавиш їм належну правову оцінку, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю заявлених позовних вимог, оскільки у цій справі позивач не надав належних, та допустимих доказів на підтвердження переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором, укладеним між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА 1 11 червня 2008 року № 0101/0608/71 -139, зокрема позивач не надав суду акт приймання-передачі прав вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги від 15 червня 2012 року або інший двосторонній документ, який би міг підтвердити перехід права вимоги за вказаним кредитним договором від ВАТ «Сведбанк» до ПАТ «Дельта Банк» та у подальшому до ПАТ «Альфа-банк».

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки (ч. 6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку»).

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку»).

Згідно із ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з поговором про задоволення вимог іпотеко держателя.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

При цьому згідно ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Водночас за ч.2 ст. 35 вказаного закону положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Як роз`яснено в п. 41 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин, при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК).

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Діюче законодавство також встановлює обов`язковість наявності доказів прав нового кредитора у зобов`язанні та вимоги до оформлення первинних документів, що підтверджують їх передачу від первісного кредитора до нового кредитора. Первісний кредитор повинен передати новому документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Суд вважає, що позивач не довів своїх прав на відступлення на його користь прав вимоги, оскільки позивачем до матеріалів справ не було надано належних та допустимих доказів переходу до нього прав та обов`язків первісного кредитора, не доведено свого права вимоги до відповідача, а тому суд відмовляє Акціонерному товариству «Сенс Банк» в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.6-8, 12-18, 81, 141, 263-265, 268, 280-281 ЦПК України, Законом України «Про іпотеку», суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про предмет спору:

стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236 , ) заборгованість згідно кредитного договору № 102012 від 26.01.2012 року в розмірі - 282 814,73 гри., яка складається з: тіла кредиту - 199767,5 грн.; відсотків - 24110.84 грн.; комісії - 2,24 грн.; пеня - 58814.73 грн.,

в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 02012 від 26.01.2012 року у розмірі 282 814,73 гри., яка складається з тіла кредиту - 199767,5 грн.; відсотків - 24110.84 грн.; комісії - 2,24 грн.; пеня - 58814.73 грн. звернути на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, ) стягнення на предмет іпотеки, а саме:

житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . який складається з чотирьох житлових кімнат та кухні загальною площею 110,3 кв.м та житловою площею 64,4 кв. м., що належить ОСОБА_2 на праві власності відповідно до Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Пеон М.В. 31.10.2001 року за реєстровим №3585,

земельну ділянку передану для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0.1142 га кадастровий № :01:009:0251, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 які належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі Державного акта серія ЯМ №590079 на праві власності на земельну ділянку, виданого 12 червня 2012 року ОСОБА_2 на підставі договору дарування земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Пустомитівського нотаріального округу Баллод Г.А. 23.05.2012 року за реєстраційним №585 шляхом його реалізації на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження із початковою ціною у розмірі - 770302,00 грн.,

стягнути пропорційно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (МФО 380236, ) понесені позивачем судові витрати, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство «Сенс банк», ідентифікаційний код 23494714, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100.

Відповідачі: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ; ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Повний текст судового рішення складено 23.11.2023 року.

СуддяЄ. О. Данилів