РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - Зуба Г.А.
за участю секретаря - Черниш О.М.,
розглянувши у відкритому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець Цимбал Сергія Володимирович про захист прав споживачів та про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
До суду надійшла вказана позовна заява, в якій представник позивача з подальшим уточненням просить визнати виконавчий напис №5983 вчинений 07.09.2021 ПН КМНО Сазоновою О.М. про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №820/2/03-8/114 від 10.04.2008 таким, що не підлягає виконанню.
Позовні вимоги мотивовані наступним. 07.09.2021 приватним нотаріусом КМНО Сазоновою О.М. вчинено оспорюваний виконавчий напис за реєстр. №5983 про звернення стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості за кредитним договором №820/2/03-8/114 від 10.04.2008. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем Бабенко Д.А. 29.09.2021 було відкрито ВП №66984498. З вказаним виконавчим написом позивач не погоджується з підстав, що при його вчиненні було порушено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; сума боргу не є безспірною, оскільки заборгованість стягнуто поза межами строків позовної давності, та кредитний договір був посвідчений не нотаріально.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що 10.04.2008 між позивачем та ПАТ «Укрсоцбанк» укладено кредитний договір №820/2/03-8/114, зобов`язання за яким позивач не виконала у зв`язку з чим банк звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, який було вчинено 07.09.2021. Підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню не існує, оскільки його вчинено у встановленому порядку, та сплив строк позовної давності не призводить до спливу строку звернення для вчинення виконавчого напису нотаріуса.
В судове засідання позивач не з`явилась, повідомлена належним чином. Від представника позивача адвоката Мухіна О.М. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, та просили їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно.
Треті особи в судове засідання не з`явились, повідомлялась судом у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами.
29.11.2021 вказана позовна заява надійшла до Київського районного суду м. Харкова, та розподілена судді Зубу Г.А.
29.11.2021 разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову, яка розподілена судді Зубу Г.А.
05.01.2022 судом здійснено електронний запит з- Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування позивача, відповідь на який надано до суду 05.01.2022.
Ухвалою суду від 06.01.2022 задоволено заяву позивача про забезпечення позову.
Ухвалою судді від 07.02.2022 прийнято до розгляду вказану заяву, та відкрито провадження в ній за правилами загального позовного провадження.
Протокольною ухвалою суду від 27.06.2023 залучено до участі у вказаній справі в якості третьої особи приватного виконавця Цимбала С.В., постановлено вважати вірним найменування відповідача АТ «Сенс Банк».
Ухвалою суду від 27.06.2023 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.
26.07.2023 від представника позивача на адресу суду надійшла позовна заява у виправленій редакції.
Ухвалою суду від 10.10.2023 закрито підготовче провадження по вказаній справі, та справу призначено до судового розгляду по суті.
Як вбачається з матеріалів справи, 10.04.2008 між ОСОБА_1 та АКБ СР «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», який змінив своє найменування на АТ «Сенс Банк», укладено договір кредиту №820/2/03-8/114, за яким позивачем, як позичальником, отримано кредитні кошти в сумі 396000 доларів 00 центів зі сплатою 14,0% річних та комісій в розмірі та в порядку, визначених в Додатку №1 до цього Договору на строк до 09.04.2023.
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 11.08.2017 в задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсоцбанк» про стягнення заборгованості за договором кредиту №820/2/03-8/114 від 10.04.2008 з ОСОБА_1 відмовлено.

07 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 5983, у зв`язку із боргом за кредитним договором №820/2/03-8/114 від 10.04.2008, на підставі якого запропоновано задовольнити вимоги АТ „Альфа-Банк» за період з 01.02.2018 по 01.02.2021 у загальному розмірі 711889 доларів США 30 центів.

Вказаний виконавчий напис відповідачем було пред`явлено до примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Харківської області Бабенку Д.А., за яким було відкрито виконавче провадження ВП №66984498, та в подальшому передано для примусового виконання приватному виконавцю Цимбалу С.В.

Позивач дізнавшись про існування вказаного виконавчого напису нотаріуса звернулась до суду за захистом свого права за місцем його виконання, тобто за місцем свого місцеперебування.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року№ 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до положень цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності,

виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, якою керувався нотаріус.

Відповідно до п. 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

До суду не доказів надання нотаріусу нотаріально посвідченого договору для вчинення оспорюваного виконавчого напису, та оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 07.09.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Крім того, рішенням суду відмовлено у стягненні заборгованості за договором кредиту з боржника у зв`язку зі спливом строків позовної давності.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те, що наявна заборгованість в оспорюванню виконавчому написі не є безспірною, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави витрати по оплаті судового збору в розмірі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 3,4, 12, 76, 141, 263-265, 306 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, приватний виконавець Цимбал Сергія Володимирович про захист прав споживачів та про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений 07 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., зареєстрований в реєстрі за №5983 про звернення стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь АТ «Альфа-Банк» на загальну суму 711889 доларів США 30 центів за кредитним договором №820/2/03-8/114 від 10.04.2008.

Стягнути з до акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місцеперебування: АДРЕСА_1 .

Відповідач: акціонерне товариство «Сенс Банк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100.

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, місцеперебування: АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. не відомий.

Третя особа: приватний виконавець Цимбал Сергій Володимирович, місцеперебування: м. Харків, пр-т Гагаріна, буд. 2, прим.1, р.н.о.к.п.п. не відомий.

Повний текст рішення виготовлено 29 листопада 2023 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ