Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2/641/3937/2023 Справа № 641/7238/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Зелінська І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла вказана позовна заява.

Суд, дослідивши матеріали позовної заяви, приходить наступного висновку.

Ухвалою суду від 15.11.2023 року позовна заява була залишена без руху.

На виконання вказаної ухвали позивач подав заяву про усунення недоліків, між тим такі в повному обсязі позивачем не усунені.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивач є громадянином Федеративної Республіки Нігерія, а відповідач - громадянкою Соціалістичної Республіки В`єтнам.

Відповідно до ст.496 ЦПК України іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Іноземні особи мають процесуальні права та обов`язки нарівні з фізичними і юридичними особами України, крім випадків, передбачених Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 497 ЦПК України визначено, що підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» ( далі Закону) правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є ( ч.1 ст. 16 Закону).

Згідно ст. 63 Закону припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Отже якщо подружжя є громадянами різних держав розірвання шлюбу провадиться за законодавством України, якщо подружжя мало останнє спільне місце проживання в Україні, і при цьому на момент звернення до суду вони обоє, або хоча б один із них все ще має місце проживання в Україні.

Між тим позивач у заяві, що подана до суду на виконання вимог ухвали суду щодо усунення недоліків позову, зазначає, що з 2020 року спільно проживали з відповідачем в АДРЕСА_1 , в подальшому припинили стосунки та йому не відомо місце знаходження відповідача на час подання позову.

Згідно відомостей з реєстру територіальної громади м. Харкова та Єдиного демографічного реєстру відсутні відомості щодо реєстрації відповідача у м. Харкові та Україні.

Водночас позивач зазначає, що він зареєстрований з 24.11.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Між тим, згідно відомостей з реєстру територіальної громади м. Харкова та Єдиного демографічного реєстру відсутні відомості щодо реєстрації позивача у м. Харкові та Україні.

Зазначені обставини перешкоджають суду у визначенні права держави відповідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Таким чином, позивачу слід надати докази спільного проживання сторін на території України та підтвердити своє місце проживання в Україні, надавши суду відповідні докази зазначених обставин.

Відповідно до п. 2, 5 ч.2, 6 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цьогоКодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ст. 185 ЦПК України, заява підлягає залишенню без руху із наданням строку для усунення її недоліків.

Керуючись ст.175,177, 185,260,261,353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без руху.

Встановити позивачеві строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків -5 днів з дня вручення копії ухвали.

У разі невиконання ухвали у зазначений строк, заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу з усіма доданими документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя -І. В. Зелінська