2/303/1810/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Куцкір Ю.Ю., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного нажитого майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного нажитого майна подружжя.

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме позивач в поданій заяві зазначив дві позовні вимоги, одна немайнового характеру (провести поділ будинку), а інша майнового характеру (визнання право власності), при цьому до позовної заяви додав документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 1073,60 гривень, тобто за позовну вимогу немайнового характеру, однак не додав документ, що підтверджує сплату судового збору за іншу вимогу майнового характеру.

Таким чином, позивачу слід додати квитанцію про сплату судового збору за позовну вимогу майнового характеру, що у свою чергу повинен становити 1% від ціни позову.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 в позовній заяві зазначила ціну позову в розмірі 104,62 гривень, однак зазначена позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна.

Водночас ч.2 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» передбачає, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попереднього визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір підлягає оплаті в розмірі одного відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який на час звернення з позовом до суду складає 1073,60 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 13420 грн.

Також, звертаючись із позовом до суду позивач ОСОБА_1 додала до нього Звіт про оцінку майна від 08.02.2023, який неможливо взяти до уваги на підтвердження вартості спірного майна виходячи з наступного.

Так, відповідно до ст.9 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Згідно зі статтею 6 зазначеного Закону оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону, але до звіту не долучено докази того, що оцінювач ОСОБА_3 відповідає вимогами ст.6 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Крім того, постановою КМУ України № 1440 від 10.09.2003 затверджено «Національний стандарт № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», який у п.1 передбачає, що національний стандарт N 1 (далі - Стандарт) є обов`язковим для застосування під час проведення оцінки майна та майнових прав (далі - майно) суб`єктами оціночної діяльності, а також особами, які відповідно до законодавства здійснюють рецензування звітів про оцінку майна.

Відповідно до п.56 Стандарту звіт про оцінку майна складається в електронній та паперовій формі, якщо складання звіту про оцінку майна в паперовій формі передбачено нормативно-правовими актами з оцінки майна або договором на проведення оцінки майна, та може складатися в повній або стислій формі.

Оцінювачем звіт про оцінку майна складено в стислій формі, але він не відповідає вимогам п.57 Стандарту, який передбачає, що звіт про оцінку майна дозволяється складати у стислій формі у разі доопрацювання (актуалізації) оцінки об`єкта оцінки на нову дату оцінки, а також в інших випадках, визначених відповідними національними стандартами.

У звіті про оцінку майна, складеному у стислій формі, повинні зазначатися етапи проведення незалежної оцінки майна, здійснені оціночні процедури, міститися висновок про вартість, а також зібрані оцінювачем вихідні дані та інша інформація.

У звіті про оцінку майна, складеному у стислій формі з метою доопрацювання (актуалізації) оцінки на нову дату, повинні зазначатися:

- дата оцінки та дата завершення складення звіту, а у разі потреби - строк дії звіту та висновку про вартість майна відповідно до вимог законодавства;

- мета проведення оцінки та перелік обмежень щодо застосування результатів оцінки;

- перелік нормативно-правових актів, відповідно до яких проводиться оцінка;

- додаткові відомості про зібрані і використані під час доопрацювання (актуалізації) оцінки вихідні дані та інша інформація про об`єкт оцінки, які можуть вплинути на достовірність та об`єктивність оцінки майна, проведеної на нову дату;

- висновки про існуюче та найбільш ефективне використання об`єкта оцінки, їх зміну порівняно з попередньою датою оцінки;

- зміст використаних методичних підходів, методів та оціночних процедур, у разі потреби - з наведенням необхідних розрахунків, а також змісту відповідних застережень і припущень;

- висновок про вартість майна;

- додатки з вихідними даними та іншою інформацією, що були використані в процесі проведення оцінки.

Крім цього, п.59 Стандарту передбачає, що звіт про оцінку майна підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, але наданий суду звіт не підписано оцінювачем.

Також наданий суду звіт не відповідає п.60 Стандарту, оскільки не містить всіх відомостей, які повинні в ньому зазначатись, а саме: коротку характеристику об`єкту; використані методичні підходи.

Відсутність доказів на підтвердження вартості майна має суттєве значення при вирішенні питання про відкриття провадження по справі, оскільки відповідно до п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Також, суд звертає увагу позивача на те, що ним було подано копії позовних заяв підписані позивачем ОСОБА_1 , а деякі підписані її представником ОСОБА_4 , що у свою чергу свідчать про те, що вони не є її копіями.

Таким чином, позивачу також слід додати копії позовних заяв відповідно до кількості учасників справи.

У свою чергу, суд також звертає увагу позивача на той факт, що ним неодноразово подавався аналогічний позов, який в подальшому ухвалою суду залишався без руху із зазначеням усунення недоліків, однак позивачем вимоги ухвали не виконувалися.

У відповідності до ч.1 ст.185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175 і 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного нажитого майна подружжя - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути вищезазначені недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали у вищевказаний строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду Ю.Ю. Куцкір