"12" грудня 2023 р.
Справа №642/5954/23
Провадження №2/642/1651/23
Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Петрової Н.М.
за участю секретаря Усиченко К.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківський метрополітен» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків), -
КП «Харківський метрополітен» в особі свого представника Щербак Н.Б., яка діє на підставі довіреності №09/1335/01-09 звернулось до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача завдану майнову шкоду в розмірі 577,64 грн. з урахуванням ПДВ та судові витрати покласти на відповідача.
Позов обґрунтований тим, що 06.08.2023 приблизно о 10-40 год. Громадянин ОСОБА_1 перебуваючи у вагоні електропоїзда на станції метрополітену «Холодна гора» пошкодив майно КП «Харківський метрополітен» - облицювальну плати стикову обшивку салону вагона електропоїзду №6829
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 06.10.2023 року у справі № 642/4526/23, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51,00 грн., а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 536,80 грн. ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав.
Посилаючись на те, що вищевказаними протиправними діями відповідача КП «Харківський метрополітен» було завдано майнової шкоди (матеріальних збитків) на загальну суму 577,64 грн., наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Представник позивача КП «Харківській метрополітен» Щербак Н.Ю., яка діє на підставі довіреності №09/1335/01-09 від 22.12.2022, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку, просив провести судове засідання без участі представника позивача (а.с.39).
Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, відповідно до вимог п.4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подавав.
Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані, зокрема, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Частиною 3 ст. 131 ЦПК Українипередбачено, що у разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно зі статтею 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
12.12.2023 ухвалою суду постановлено про заочний розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши надані учасниками справи докази, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Здійснюючи правосуддя (ч.1 ст.5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 06.08.2023 о 10 год. 40 хв., громадянин ОСОБА_1 рухаючись електропотягом до ст. м.Холодна гора пошкодив обшивку вагону, чим завдав матеріальних збитків та порушив громадський порядок та спокій, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 173 КУпАП. В судове засідання ОСОБА_1 доставлено приводом, з протоколом про адміністративне правопорушення згоден, свою вину визнав. Зазначено, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 067335 від 06.08.2023 року, рапортами, протоколом огляду місця події, поясненнями . Отже, враховуючи вищевикладене в діях громадянина ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, оскільки останній вчинив дрібне хуліганство (а.с.17-28).
Постановою Ленінського районного суду м. Харкова від 06.10.2023 у справі №642/4526/23, провадження №3/642/1584/23, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що становить в сумі 51,00 грн., а також стягнутий судовий збір у сумі 536,80 грн. (а.с.41).
Згідно до вимогст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до положеньст. 1166 ЦК України,майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Верховним Судом України в п. 2постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 р.№ 6(з подальшими змінами та доповненнями), роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.
Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, яка кореспондує з положеннями ч. 1 ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вже було зазначено вище, відповідач у судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав жодних доказів на спростування доводів та вимог позивача.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Враховуючи, що позивачем належними та допустимими доказами доведений факт протиправної поведінки відповідача, його вину, шкідливих наслідків у виді заподіяння позивачу збитків та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками, суд приходить до висновку про наявність у відповідача обов`язку з відшкодування заподіяної позивачеві шкоди, у зв`язку із чим стягує з нього на користь КП «Харківський метрополітен» суму завданої майнової шкоди у розмірі 577,64 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої майнової шкоди в розмірі 577,64 грн.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 133, 141, 264, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст.22, 1166,1190,1192 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківський метрополітен» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди (матеріальних збитків) - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківський метрополітен» завдану майнову шкоду в розмірі 577,64 грн. (п`ятсот сімдесят сім грн., 64 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківський метрополітен» судові витрати в сумі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн., 00 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

Позивач - Комунальне підприємство «Харківський метрополітен», адреса: 61052, м.Харків, вул. Різдвяна, 29, , рахунок № НОМЕР_1 , МФО 307123.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 12.12.2023.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя Наталя ПЕТРОВА