12.06.2023 Справа № 756/7072/23
Номер справи 756/7072/23
Провадження номер 2/756/3603/23
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

12 червня 2023 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Шролик І.С., розглянула матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екіпаж» про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника та стягнення невиплачених грошових коштів,

УСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Коваль Я.Ю. звернувся до суду з позовом до ТОВ «Екіпаж», в якому просить суд: визнати недійсним рішення Загальних зборів учасників ТОВ «Екіпаж», оформлене протоколом від 28 вересня 2022 року; скасувати відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про відміну ліквідації ТОВ «Екіпаж» та поновити відомості про ОСОБА_1 , як Ліквідатора, на підставі рішення позачергових загальних зборів учасників ТОВ «Екіпаж», оформленого протоколом від 17 лютого 2022 року; поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , паспорт № НОМЕР_2 , виданий 07.12.2021 року органом № 8017) на посаді Ліквідатор з 28.09.2022 року; стягнути з ТОВ «Екіпаж» нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 57702,40 грн; стягнути ТОВ «Екіпаж» суму компенсації втрат частини грошових доходів за період з березня 2022 року по серпень 2022 року, що становить 6794,82 грн.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 червня 2023 року справу передано на розгляд судді Шролик І.С.

Дослідивши матеріали позовної заяви та надані в її обгрунтування докази приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження, виходячи з наступного.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка з огляду на приписи частини першої статті 9 Конституції України, статті 10 ЦК України є частиною національного законодавства, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Проте разом із предметним критерієм для визначення юрисдикції має враховуватися також суб`єктний критерій.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін зазвичай є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Згідно із частиною другою статті 4 ГПК України, юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом частин першої, другої та третьої статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва-підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність). Діяльність негосподарюючих суб`єктів, спрямована на створення і підтримання необхідних матеріально-технічних умов їх функціонування, що здійснюється за участі або без участі суб`єктів господарювання, є господарчим забезпеченням діяльності негосподарюючих суб`єктів.

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини і відповідний спір- господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Статтею 20 ГПК України визначено коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, зокрема й справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, у тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства); по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі, як правило, є фізична особа).

Отже, за загальним правилом критеріями належності справи до господарського судочинства є в сукупності суб`єктний склад учасників спору та характер спірних правовідносин.

Як вбачається з Протоколу №17/02/22 Загальних зборів учасників ТОВ «Екіпаж» від 17 лютого 2022 року, позивач ОСОБА_1 є одним із засновників товариства ТОВ «Екіпаж», що володіє 11,1 % часткою статутного капіталу.

Вимоги ОСОБА_1 викладені в позовній заяві про визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів учасників товариства оформлене протоколом від 28 вересня 2022 року про звільнення його з посади ліквідатора та стягнення невиплачених грошових коштів, стосуються корпоративних правовідносин пов`язаних із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності юридичної особи.

Крім того, як вбачається з Протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Екіпаж» від 28 вересня 2022 року, який є предметом оскарження, 2/3 голосів загальних зборів учасників товариства відмінено рішення про припинення ТОВ «Екіпаж» від 17 лютого 2022 року; не вчиняти будь-яких дій з припинення товариства; учасник товариства ОСОБА_2 продовжує бути Генеральним директором товариства; уповноважено генерального директора подати документи для проведення державної реєстрації відміни рішення про припинення товариства.

З огляду на предмет заявлених ОСОБА_1 вимог щодо визнання незаконним рішення загальних зборів учасників товариства від 28 вересня 2022 року, що є порушенням прав учасника на управління товариством, а не трудових прав керівника товариства, тому спір за своєю правовою природою та правовими наслідками належить до корпоративних спорів і відповідно, має розглядатися в порядку господарського судочинства.

Даний висновок суду сформований з урахуванням правової позиції ВП ВС сформованій у справі №127/21764/17 від 12 січня 2021 року, а також висновків у справах №752/10984/14-ц, № 145/1885/15-ц, які згідно положення частини 4 ст.263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин.

Згідно положення п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі досліджених матеріалів позовної заяви, приходжу до переконання про відмову у відкритті провадження по справі, роз`яснивши ОСОБА_1 право звернення з відповідним позовом з дотриманням правил підсудності та підвідомчості.

Керуючись ст. ст. 186, 260, 261 ЦПК України

УХВАЛИЛА:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі за його позовом до ТОВ «Екіпаж» про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника та стягнення невиплачених грошових коштів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу було подано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.С. Шролик