Справа № 944/2641/21 Головуючий у 1 інстанції: Колтун Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/2679/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: Х.Б. Колич

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою АТ «Альфа-Банк» (після зміни назви АТ «Сенс Банк») на рішення Яворівського районного суду Львівської області від 19 вересня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави, -

в с т а н о в и в:

25.05.2021 АТ "Альфа-Банк" звернулося з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позовних вимог покликалось на те, що 20.08.2012 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Договір кредиту № 607АІ1 на купівлю автотранспортних засобів, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 146 500,00 грн з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 19.08.2014.

14.06.2010 на виконання вимог ч. 5 розділу XVII «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про акціонерні товариства», найменування Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», що є його правонаступником.

15.10.2019 між АТ "Альфа-Банк" та AT "Укрсоцбанк" підписано передавальний акт, згідно якого правонаступником усіх активів та зобов`язань AT "Укрсоцбанк" стало АТ "Альфа-Банк".

Вказує, що кредит надавався позичальнику для оплати придбаного автомобіля марки HONDA, модель Accord 4D, 2012 року випуску, білого кольору, згідно з договором купівлі- продажу № 884 від 12 липня 2012 року укладеним з ОСОБА_2

20.08.2012 в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 607АІ1 від 20.08.2012, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Договір застави транспортного засобу № 607АІ1-ЗАСТ/1, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3866. За умовами даного договору ОСОБА_2 передав у заставу банку транспортний засіб марки HONDA, модель Accord 4D, рік випуску 2012, білого кольору. 20.08.2012 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна зареєстровано приватне обтяження на вищезазначений автомобіль.

Впродовж тривалого часу ОСОБА_2 порушував умови кредитного договору та не виконував покладені на нього зобов`язання. Як наслідок в нього виникла заборгованість за Кредитним договором № 607АІ1 від 20.08.2012 в розмірі 123 904 грн 47 коп.

З метою захисту порушених прав та законних інтересів, ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» із заявою про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 607АІ1 від 20.08.2012.

15.12.2014 Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» ухвалено Рішення № 57/14, яким позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 123 904 грн 47 коп.

Разом з тим, відповіддю Головного сервісного центру МВС від 26.10.2020 позивача повідомлено, що вищезазначений автомобіль незаконно відчужений ОСОБА_1 . Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів станом на 23.10.2020, реєстрація автомобіля за ОСОБА_1 відбулася 16.12.2016 у ТСЦ 4647.

Позивач просив в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором № 607АІ1 від 20.08.2012 укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 у розмірі 123 904, 47 грн, звернути стягнення на предмет застави, а саме: транспортний засіб автомобіль марки HONDA, модель Accord 4D, рік випуску 2012, білого кольору, тип ТЗ - легковий седан-В номер шасі (кузов, рами) № НОМЕР_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля АТ «Альфа-Банк» на публічних торгів в рамках виконавчого провадження, за початковою ціною визначеною оцінкою майна на момент продажу та стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 судові витрати.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржило АТ «Альфа-Банк».

Вважає, що рішення суду є необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального права, без додержання норм процесуального права. Вказує, що суд першої інстанції у своєму рішенні встановив, що права позивача дійсно порушенні внаслідок продажу предмету застави без згоди заставодержателя та порушення з боку ОСОБА_2 його зобов`язань за договорами, однак суд зазначив, що позов не підлягає задоволенню внаслідок пропуску позивачем строку позовної давності. З даним висновком апелянт не погоджується, оскільки. АТ «Альфа-Банк» як заставодержатель має право звернути стягнення на власний розсуд до погашення боргу, в тому числі і за рахунок заставленого майна, яке змінило власника. Тому, висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на пропуск позивачем строку позовної давності не відповідає ч. 4 ст. 267 ЦК України. Скаржнику стало відомо про порушення свого права з відповіді Головного сервісного центру МВС від 26.10.2020, а звернувся такий з позовом у 2021 році. Зазначене свідчить, що строк позовної давності в три роки не пропущено.

Крім того, зобов`язання ОСОБА_2 перед АТ «Альфа Банк» не виконані, а відтак застава не може бути припиненою враховуючи, що застава має похідний характер від забезпеченого нею зобов`язання та діє до виконання зобов`язання.

Просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 проти скарги заперечив, просив у задоволення скарги відмовити, рішення суду залишити без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 15.10.2019 між АТ "Альфа-Банк" та AT "Укрсоцбанк" підписано передавальний акт, згідно якого правонаступником усіх активів та зобов`язань AT "Укрсоцбанк" внаслідок реорганізації шляхом приєднання стало АТ "Альфа-Банк". Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків AT "Укрсоцбанк" виникає у АТ "Альфа-Банк" з дати затвердження цього передавального акту загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" та рішенням єдиного акціонера AT "Укрсоцбанк".

20.08.2012 між АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Договір кредиту № 607АІ1, за яким він отримав кредит у розмірі 146 500 грн строком до 19.08.2014 для оплати придбаного автомобіля марки HONDA, модель Accord 4D, 2012 року випуску, білого кольору.

20.08.2012 року в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 607АІ1 від 20.08.2012, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2 укладено Договір застави транспортного засобу № 607АІ1-ЗАСТ/1, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Магировською О.В. та зареєстрований в реєстрі за № 3866.

За умовами Договору застави ОСОБА_2 передав у заставу банка транспортний засіб марки HONDA, модель Accord 4D, рік випуску 2012, білого кольору, тип ТЗ - легковий седан-В номер шасі (кузов, рами) № НОМЕР_1 , зареєстрований ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Львова та Пустомитівського району 24.07.2012, що належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_2 , виданого ВРЕР ДАІ з обслуговування м.Львова та Пустомитівського району 24.07.2012.

З копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 37455572 вбачається, що 30.07.2012 за №12803248 зареєстровано приватне обтяження на майно згідно акту опису №1147 від 28.07.2012, термін дії 30.07.2017.

Переданий у заставу транспортний засіб без згоди банку був відчужений. Новим власником автомобіля марки HONDA, модель Accord 4D, рік випуску 2012 є ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів станом на 23.10.2020, наданої Головним сервісним центром МВС у відповідь на запит представника АТ "Альфа-Банк", автомобіль марки HONDA, модель Accord 4D, рік випуску 2012 зареєстровано за ОСОБА_1 , реєстрація відбулася 16.12.2016 у ТСЦ 4647.

15.12.2014 Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» ухвалено Рішення № 57/14, яким позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за Кредитним договором № 405АІ1 від 03.03.2012 року в розмірі 123 904 грн 47 коп.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.05.2015 у справі за № 752/2840/15-ц задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду. Як встановлено зі змісту ухвали виконавчий лист видано на підставі рішення від 15.12.2014, ухваленого Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» у складі третейського судді Ярошовця В.М.) у справі № 57/14 про стягнення заборгованості.

Постановою старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Сеньківа А.М. виконавчий лист №752/2840/15-ц, виданий 04.11.2015 Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з Карася АА. на користь «Укрсоцбанк» 129904,47 грн повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: боржником виконавчий документ не виконано. Здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку належного боржнику на праві власності майна виявилися безрезультатними. Згідно відповіді Регіонального Сервісного центру МВС України у Львівській області за боржником транспортних засобів не зареєстровано.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно з ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України).

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи. Застава зберігає силу і у випадках, коли в установленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Статтею 10 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Згідно зі ст. 12 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. На підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом.

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави.

У протилежному випадку набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

Вказаний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду: від 10 жовтня 2019 року у справі №463/3582/17 і від 18 грудня 2019 року у справі № 619/4033/18, від 18 березня 2020 року у справі № 202/5584/18.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що права АТ «Альфа -Банк» порушені, оскільки станом на час придбання автомобіля HONDA, модель Accord 4D, рік випуску 2012 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були наявні відомості про його обтяження.

Вищенаведені обставини підтверджують наявність порушеного права позивача, а тому такий правомірно звернувся з позовом про звернення стягнення на предмет застави.

Однак, відповідно до матеріалів справи, позивач звернувся до суду з даним позовом за спливом позовної давності, а відповідач просив застосувати наслідки спливу позовної давності,

Згідно зі ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права.

Позовна давність відповідно до частини першої статті 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Механізм застосування позовної давності повинен бути достатньо гнучким, тобто, як правило, він мусить допускати можливість зупинення, переривання та поновлення строку позовної давності, а також корелювати із суб`єктивним фактором, а саме - обізнаністю потенційного позивача про факт порушення його права (пункти 62, 66 рішення від 20 грудня 2007 року у за заявою №23890/02 у справі «Фінікарідов проти Кіпру»).

З урахуванням особливостей конкретних правовідносин початок перебігу позовної давності може бути пов`язаний з різними юридичними фактами та їх оцінкою управомоченою особою.

Використовуючи своє право згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, шляхом пред`явлення позову до Постійно діючоо Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» про стягнення усієї заборгованості за договором до кінцевого терміну (як зазначено у договорі - до повного його виконання), банк змінив строк виконання зобов`язання. Цим банк як кредитор одночасно також змінив момент початку перебігу позовної давності за його вимогами.

Перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в цілому обчислюється з дня настання строку виконання основного зобов`язання, тобто строку виконання зобов`язання в повному обсязі (кінцевий строк) або у зв`язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 03 червня 2020року у справі №2-3258/2008(провадження № 61-46814св18).

Заміна сторін у зобов`язанні, відповідно до статті 262 ЦК України, не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності, тобто після укладення первісним і новим кредиторами договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами, для нового кредитора строки звернення до суду підлягають обчисленню так само, як і для первісного кредитора. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 523/10225/15-ц).

Тобто, позивач змінив строк виконання зобов`язання та набув право пред`явити позов до застоводавця протягом трьох років з дня зверненя до Третейського суду з позовом про стягнення усієї заборгованості за договором., тобто у 2014 році, проте з таким позовом звернувся лише 25.05. 2021 року, тобто звернення позивача до суду відбулось поза межами трирічного строку позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року (справа № 6-1674цс17), Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року ( справа № 390/669/17).

У постанові Верховного Суду від 18 серпня 2021 року в справі № 201/15310/16 (провадження № 61-547св21) зазначено, що «слід розмежовувати вимогу про стягнення боргу за основним зобов`язанням (actio in personam) та вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки (застави). Вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) «піддається» впливу позовної давності. На неї поширюється загальна позовна давність тривалістю у три роки. На вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки поширюються всі правила щодо позовної давності (початок перебігу, зупинення, переривання, наслідки спливу тощо).

Одночасно, суд вважає за необхідне зазначити, що позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право.

Разом з тим, спливу позовної давності як підстави для припинення зобов`язання норми глави 50 "Припинення зобов`язання" ЦК України не передбачають. Отже, за загальним правилом ЦК України зі спливом позовної давності, навіть за наявності рішення суду про відмову в позові з підстави пропущення позовної давності, зобов`язання не припиняється.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що у задоволенні позовних вимог про звернення стягнення на предмет застави слід відмовити оскільки, банк скористався своїм правом вимагати від боржника виконання зобов`язання за кредитним договором, що підтверджується рішенням від 15.12.2014, ухваленим Постійно діючим Третейським судом при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» № 57/14, яким позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено та стягнено з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в розмірі 123 904 грн 47 коп, та таке підлягає виконанню.

Саме з часу пред`явлення АТ «Альфа-Банк» позову про стягнення усієї суми заборгованості за договором, розпочався перебіг трьохрічного строку позовної давності для пред`явлення позову про звернення стягнення на предмет застави.

З наведених мотивів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в позові за спливом позовної давності.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» (після зміни назви АТ «Сенс Банк») залишити без задоволення.

Рішення Яворівського районного суду Львівської області від 19 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 09 червня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра