Справа № 367/9111/23
Провадження №2-о/367/462/2023
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Мерзлого Л.В.,

присяжних Кривого Д.Д., Іткіна Д.Ф.,

за участі секретаря судових засідань Мартинюка Н.Р.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бучанська міська рада про визнання особи безвісно відсутнім,-

встановив:

Заявник звернувся до суду з даною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: Луганська область, м. Лисичанськ, безвісно відсутнім з 11 березня 2022 року.

Заявлені вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_2 є особою похилого віку та інвалідом І групи (довічно), який потребував постійного стороннього догляду. А тому з метою забезпечення такого догляду та отримання соціальних послуг ОСОБА_3 , 28 жовтня 2019 року на підставі Договору № 4 про надання соціальних послуг, заключеного між заявником та КУ «Кремінський обласний будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» (адреса: АДРЕСА_1 ), інтернатна установа прийняла на обслуговування та утримання ОСОБА_2 . Починаючи з 28 жовтня 2019 року ОСОБА_2 постійно знаходився та проживав у КУ «Кремінський обласний будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів», де отримував необхідний догляд та піклування. Достеменно відомо, що 24 лютого 2022 року на території України почалася повномасштабна війна та відкрита військова агресія з боку російської федерації, а сел. Ст. Краснянка було одним з тих міст, які зазнали великих втрат через дії окупантів. 3 перших днів вторгнення рф до України, сел. Ст.Краснянка потрапило під постійні обстріли. На початку повномасштабної війни, заявник постійно перебував у місті Буча та щодня виходив на зв?язок зі своїм батьком ОСОБА_2 . Проте, з 08 березня 2022 року зв?язок з батьком зник. Пошуки та намагання хоч якось відновити зв`язок з батьком виявилися невдалими. Повернувшись до міста Буча, 26 червня 2022 року, заявник звернувся до Бучанського РУП ГУ НП в Київській області з повідомленням проте, що під час окупаційних дій рф на території України, безвісті зник батько заявника - ОСОБА_2 з 08.03.2022 року. Дану заяву було зареєстровано та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згодом, в ході досудового розслідування, заявнику стало відомо, що 11 березня 2022 з танку обстріляли приміщення будинку для людей похилого віку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами протиправних дій військовослужбовців зс рф та учасників контрольованих рф незаконних збройних формувань загинуло 56 людей похилого віку, які проживали у даному закладі, крім цього 15 людей, які залишилися живими, незаконно позбавлено волі та вивезено на тимчасову окуповану територію у м. Сватове Луганської області, їх доля на цей час невідома.

Станом на 11 березня 2022 року ОСОБА_2 перебував та проживав у будинку для людей похилого віку КУ «Кремінський обласний будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зв?язок з останнім було втрачено 08.03.2022 року, а тому є всі підстави вважати його таким, який безвісно зниклим (відсутнім) під час воєнного стану.

В судовому засіданні представник заявника заявлені вимоги підтримав.

Представник заінтересованої особи: Бучанської міської ради в судове засідання не з`явився, подали заяву, в якій просили розгляд справи проводити за їх відсутності.

Дослідивши надані заявником письмові докази та усні пояснення, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець м. Лисичанськ Луганської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_2 .

28 жовтня 2019 року між ОСОБА_1 та КУ «Кремінський обласний будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» (адреса: АДРЕСА_1 ) заключено Договір № 4 про надання соціальних послуг, згідно якого інтернатна установа прийняла на обслуговування та утримання ОСОБА_2 .

29.06.2022 на підставі заяви ОСОБА_1 ВП № 2 Бучанського РУП ГУ НП в Київської області внесено відомості до ЄДРДР про зникнення батька заявника ОСОБА_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , та останній раз виходив на зв`язок 08.03.2022.

Згідно витягу з ЄДРДС кримінального провадження №0000069 від 20.03.2022 за ч. 2 ст. 438 КК України, 11.03.2022 зс рф з танка обстріляли приміщення будинку для людей похилого віку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . 56 людей було вбито, доля 15 людей не відома.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Безвісна відсутність, - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України.

Згідно статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи.

Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування.

За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження.

Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку.

Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність».

Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності.

Потреба для заявника у визнанні колишнього чоловіка та батька спільної дитини безвісно відсутнім викликана метою отримання соціальної допомоги дитині, позбавленій батьківського піклування.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безвісно відсутнім, оскільки факт відсутності останнього за місцем свого постійно проживання більш як протягом одного року підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, громадянина України, а вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів.

Згідно з ч. 1 ст. 309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою.

На підставі наведеного та ст. 43 ЦК України, керуючись статтями 10, 19, 76-78, 81, 89, 263-265, 268, 273, 293, 305, 306 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Бучанська міська рада про визнання особи безвісно відсутнім,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце народження: Луганська область, м. Лисичанськ, безвісно відсутнім з 11 березня 2022 року.

Роз`яснити, що у разі появи фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або одержання відомостей про місцеперебування цієї особи, особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою може бути подано заяву до суду за місцеперебуванням особи або до суду, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, про скасування рішення про визнання особи безвісно відсутньою в порядку, передбаченому ст. 309 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В. Мерзлий

Присяжні Д.Д. Кривий

Д.Ф. Іткін