Дата документу 06.12.2023 Справа № 331/102/22
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 331/102/22 Пр. № 22-ц/807/1247/23 Головуючий у 1-й інстанції Антоненко М.В. Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2023 року за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі Банк), третя особа ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненою

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 3-5), який у подальшому змінила (а.с. 48-50) та в якому просила визнати поруку, що виникла на підставі договору поруки від 11.05.2007 року (на виконання зобов`язання ОСОБА_2 по кредитній угоді № 14.11949), укладеного між Банком та нею, припиненою.

В обґрунтування позову позивач зазначала, що 11 травня 2007 року між ОСОБА_2 - третьою особою по справі та позичальником за кредитною угодою та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» була укладена кредитна угода №14.11949.

Відповідно до вимог вищезазначеної кредитної угоди, банк у рамках Програми мікрокредитування надає кредит позичальнику. Загальна сума кредиту в рамках кредитної угоди 155000,00 доларів США. Позичальник зобов`язується повернути отриманий кредит, сплатити відсотки і винагороду в терміни, встановлені даною угодою. Термін повернення кредиту й окремих частин траншів кредиту, встановлюється договорами про видачу траншів, а також графіками погашення кредиту, відсотків і винагороди, що є невід`ємними додатками до договорів про видачу траншів, але не пізніше 12 травня 2014 року.

В якості забезпечення виконання позичальником ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитною угодою № 14.11989 від 11.05.07 року перед банком між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 11 травня 2007 був укладений договір поруки.

Відповідно до вказаного договору поруки, поручитель ОСОБА_1 надає поруку перед кредитором - банком за виконання ОСОБА_2 своїх обов`язків за кредитною угодою № 14.11949. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов`язків за кредитною угодою в тому ж розмірі що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання обов`язків за кредитним договором.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 19.04.11 року по справі №12/5009/1430/11 ОСОБА_2 визнано банкрутом.

Відповідно до реєстру вимог кредиторів станом на 03 квітня 2020 року вимоги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» були визнані в сумі 1773991,40 грн.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.2020 року по справі №12/5009/1430/11 підприємницька діяльність фізичної особи ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 була припинена. Провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 , закрите.

Відповідно до ст. 134 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника - фізичної особи від боргів. Фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме: 1) відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи; 2) сплати аліментів; 3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи. Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

Таким чином, ухвалою Господарською суду Запорізької області від 12.05.20 року по справі № 12/5009/1430/11 ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 був звільнений від заборгованості перед Банком в повному обсязі.

Кредитна угода № 14.11949 від 11.05.07 року укладена між Банком та ОСОБА_2 на цей час є припиненою.

Ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 559 ч. 1 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання.

Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Таким чином на підставі ст. ст. 598, 559 ЦК України порука, укладена з метою виконання зобов`язання по кредитній угоді № 14.11949 від 11.05.07 року на підставі договору поруки від 11.05.07 року, укладеного між Банком та ОСОБА_1 вважається припиненою.

Внаслідок цього, договір поруки від 11.05.07 року, укладений між Банком та ОСОБА_1 на виконання зобов`язання ОСОБА_2 по кредитній угоді №14.11949 припиненим.

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 25) провадження у цій справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2023 року (а.с. 90-94) у задоволенні позову позивача у цій справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 100-104) просила рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 113).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 12 травня 2023 року (а.с. 117), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с. 118), з урахуванням навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді працює фактично 16 суддів, з яких 12 суддів складають судді судової палати з розгляду цивільних справ, які за рішенням загальних зборів суддів Запорізького апеляційного суду з липня 2021 року також приймають участь у розгляді кримінальних проваджень), а також відпустки судді-доповідача у період з 19 червня 2023 року по 19 липня 2023 року включно (а.с. 126).

На виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України апеляційним судом у цій справі отримано витяг постанови Господарського суду Запорізької області від 19.04.2011 року про визнання громадянина підприємця банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі ЄУН 12/5009/1430/11 з повним доступом із зазначенням ПІБ учасників справи, зокрема боржника Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 із Єдиного державного реєстру судових рішень а.с. 127-131).

Ухвалою апеляційного суду (а.с. 134) розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотання представника позивача (а.с. 132-133).

В порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України апеляційним судом учасникам цієї справи також роз`яснено відповідним листом (а.с. 136-138) право повідомити апеляційному суду інформацію щодо того, кредитором на яку суму та за яким саме кредитним договором (номер, дата, сторони) було визнано АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у справі про банкрутство №12/5009/1430/11 щодо фізичної особи підприємця ОСОБА_2 .

У судовому засіданні 16 серпня 2023 року (а.с. 143-148) було розпочато розгляд цієї справи апеляційним судом по суті за присутності лише представника позивача в режимі відеоконференції: заслухано доповідь судді - доповідача, пояснення представника позивача, у розгляді справи оголошено перерву після роз`яснення представникові позивача права надати (не надати) апеляційному суду у цій справі належні докази на підтвердження (спростування) того, кого саме: фізичну особу ОСОБА_2 чи ФОП ОСОБА_2 визнано банкрутом Господарським судом Запорізької області у справі ЄУН 12/5009/1430/11 та які саме зобов`язання (фізичної особи чи ФОП) ОСОБА_2 за яким саме договором (№ договору від якої дати) перед кредитором АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було припинено у цій справі ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.2020 року (а.с. 12-22), а також наслідки ненадання останніх, а саме: апеляційний суд буде переглядати законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі на підставі наявних у цій справі матеріалів та доказів.

Банк, як відповідач, надав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу сторони позивача у цій справі, в якому у тому числі наголошував на тому, що договір № 14.11949 від 11.05.2007 року було укладено фізичною особою ОСОБА_2 , а не фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 , якого у подальшому визнано банкрутом (а.с. 156-173).

Третя особа ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу сторони позивача у цій справі. Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

Позивач через свого представника в «Електронному суді» подала апеляційному суду для долучення до матеріалів цієї справи заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК про визнання грошових вимог разом із реєстром вимог кредиторів (станом на 25.07.2011 року та на 03.04.2020 року) у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_2 (а.с. 162-173).

Ухвалою апеляційного суду (а.с. 174) розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотання представника позивача.

У судовому засіданні 25 жовтня 2023 року апеляційним судом було продовжено розгляд цієї справи по суті: заслухано пояснення представників сторін, у тому числі додаткові представника позивача в режимі відкоеонференції, досліджено надані сторонами вищезазначені докази, надані апеляційному суду вже після відкриття апеляційного провадження у цій справі, у розгляд цієї справи оголошено перерву в порядку задоволення клопотання представника Банку, яка вважала за доцільне скористатись роз`ясненим їй в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України апеляційним судом правом: надати (не надати) апеляційному суду докази на підтвердження (спростування) наявності (відсутності) у Банку кредитного договору з №14.11949 від 11.05.2007 року лише із фізичною особою ОСОБА_2 чи двох кредитних договорів, а саме: ще кредитного договору з таким самим № 14.11949 від 11.05.2007 року, але вже з фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 , для реалізації якого їй потрібний відповідний час.

Позивач через представника в «Електронному суді» подала апеляційному суду письмові пояснення (а.с. 194-206), за змістом яких: «… Справа про банкрутство ФОП ОСОБА_2 з 21.10.2019 року розглядалась відповідно до положень Кодексу питань банкрутства, а саме як фізичної особи ОСОБА_2 кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» у справі про банкрутство виникли на підставі кредитної угоди №14.11.949 від 11.05.2007 року, укладеної з ОСОБА_2 , як з фізичною особою, саме яка була одночасно предметом розгляду як у рамках господарської справи про банкрутство фізичної особи підприємця, так і в рамках цієї цивільної справи; кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» включені до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_2 , які виникли на підставі кредитного договору № 14.11959 від 11.05.2007 року вважаються погашеними на підставі ухвали Господарського суду Запорізької області від 12.05.2020 року…».

Банк через свого представника подав апеляційному суду заяву (а.с. 207-208), в якій зазначав, що «…Договору з номером 14.11949 від 11.05.2007 року, укладеного як фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 не існує…».

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом з додержанням вимог ЦПК України (а.с. 183-187, 192, 187) всі учасники цієї справи не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ясир Д.І. лише в день даного судового засідання 06.12.2023 року подала апеляційному суду заяву про забезпечення її участі у даному судовому засіданні у цій справі в режимі відеоконференції (а.с. 209-212).

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Апеляційне провадження у цій справі було відкрито ще 12.05.2023 року (ухвала апеляційного суду а.с. 117).

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив протокольно (без виходу до нарадчої кімнати): у задоволенні заяви від 06.12.2023 року представника позивача ОСОБА_1 адвоката Ясир Д.І. про забезпечення її участі у даному судовому засіданні 06.12.2023 року у цій справі в режимі відеоконференції відмовити через недотримання заявником вимог ст. 212 ч. 2 ЦПК України («…Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи…»); розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи.

В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: …змінити рішення (п.2).

В силу вимог ст. 258 ч. 1 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови…

За змістом ст. 376 ЦПК України підставами для …зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд, першої інстанції, правильно відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі, правильно керувався ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України та правильно встановив фактичні обставини цієї справи, а саме: що 11.05.2007 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та фізичною особою ОСОБА_2 укладено кредитний договір №14.11949 (копія а.с. 8-10).

В забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи ОСОБА_2 за цим кредитним договором між Банком та позивачем ОСОБА_1 укладено договір поруки від 11.05.2007 року (копія а.с. 11).

Постановою Господарського суду Запорізької області від 19.04.11 року по справі № 12/5009/1430/11 фізичну особу підприємця ОСОБА_2 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру (витяг постанови із повним доступом (зазначенням ПІБ учасників) із Єдиного державного реєстру судових рішень а.с. 127-131, отриманий апеляційним судом в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України, який може бути прийнятий апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача).

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.2020 року по справі №12/5009/1430/11 (а.с. 12-22) підприємницька діяльність фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) припинена, провадження у справі закрито.

Згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-725/11 від 20.10.2011 р. (копія а.с. 33-35) розглянуто позов ПАТ КБ «Приватбанк» до фізичної особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 11.05.2007 р. №14.11949 та постановлено рішення про стягнення з відповідачів суму боргу в розмірі 2140182,93 грн.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21.11.2011 р. (копія а.с. 36-41), рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя по справі № 2-725/11 від 20.10.2011 р. змінено. Стягнуто в солідарному порядку з фізичної особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованість за кредитною угодою №14.11949 від 11.05. 2007 р., яка станом на 24 січня 2011 р. склала 256598,22 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 2038031,36 грн., з яких 142974,29 дол. США або 1128425,05 грн. за тілом кредиту, 66898,10 дол. США або 531338,16 грн. сума заборгованості за відсотками користування кредитними коштами, 24295,26 дол. США або 192965,10 грн. пеня за неналежне виконання боргових зобов`язань, заборгованість з комісії -23330,57 дол. США або 185303,05 грн. У стягнені з відповідачів штрафу у розмірі 102151,57 грн. відмовлено.

Проте, помилковим є висновок суду першої інстанції у цій справі на підставі вищезазначених правильно встановлених фактичних обставин цієї справи про те, що оскільки ОСОБА_1 у вищезазначеній цивільній справі ЄУН № 2-725/11 у 2011 році (вищезазначені рішення судів першої та апеляційної інстанції, копії а.с. 33-41) зустрічний позов до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання поруки припиненою не пред`являвся, спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором від 11.05.2007 р. №14.11949 розглянуто судом, юридична невизначеність у відносинах із ПАТ КБ «ПриватБанк» відсутня, а тому ОСОБА_1 безпідставно звернулась до суду із окремим позовом про визнання поруки, що виникла на підставі договору від 11.05.2007 року, припиненою. Визнання Господарським судом ФОП ОСОБА_2 банкрутом не спростовує висновків суду щодо неналежного способу захисту своїх прав позивачкою.

І хоча дійсно, застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення юридичної невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише тоді, якщо ця невизначеність триває, суд не розглядає ініційований кредитором для захисту його прав спір із боржником і не вирішив цей спір раніше, про що зазначено в п.64 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц. Саме за цих умов боржник (поручитель) може звернутися до суду з позовом про визнання відсутності права вимоги кредитора за договором поруки (визнання його права припиненим), зокрема про визнання поруки припиненою, і такий спосіб захисту буде належним та ефективним. У разі задоволення цього позову суд у резолютивній частині визнає відсутнім право вимоги кредитора за договором поруки, зокрема визнає поруку припиненою, а не припиняє поруку (вищевказане узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 4 лютого 2015 року у справі № 6-243цс14).

Проте, апеляційним судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у цій справі просила:

- визнати припиненою вищезазначену поруку з Банком від 22.05.2017 року, яка укладалась у забезпечення зобов`язання фізичної особи ОСОБА_2 за кредитною угодою №14.11949 від 11.05. 2007 р. (договори, копії а.с. 8-11), з підстав, передбачених ст. 559 ч. 1 ЦК України (Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання),

- ОСОБА_1 не мала об`єктивної можливості станом на 2011 рік заявляти зустрічний позов у вказаній цивільній справі саме з цієї підстави, які виникла лише 12.05.2020 року (ухвала Господарського суду Запорізької області від 12.05.2020 року по справі №12/5009/1430/11 (а.с. 12-22), тобто вже після ухвалення вищезазначеного рішень у цивільній справі ЄУН № 2-725/11 за участю тих самих учасників справи (а.с. 33-41),

- ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.2020 року по справі №12/5009/1430/11 (а.с. 12-22) підприємницька діяльність фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) припинена, кредитні зобов`язання ОСОБА_2 перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитною угодою №14.11949 від 11.05. 2007 р. погашено (без зазначення конкретної суми), провадження у справі закрито,

- учасниками цієї справи визнано (ст. 82 ч. 1 ЦПК України) і підтверджується належними у цій справі доказами, що:

= між Банком та фізичною особою ОСОБА_2 укладався лише один кредитний договір №14.11949 від 11.05. 2007 р. (копія а.с. 8-10), кредитного договору №14.11949 від 11.05. 2007 р., між Банком та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 не існує (відповідь Банку а.с. 207),

= справа про банкрутство ЄУН № 12/5009/1430/11 у 2011 році була відкрита Господарським судом відносно фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (витяг постанови Господарського суду Запорізької області від 19.04.2011 року із Єдиного державного реєстру судових рішень а.с. 127-131), а припинено провадження у про банкрутство, з урахуванням змін у законодавстві вже шляхом припинення підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ),

- а тому, з урахуванням вищевикладених додатково встановлених апеляційним судом фактичних обставин цієї справи, вищезазначений обраний позивачем у цій справі спосіб захисту її права не можна вважати неналежним.

Проте, разом із цим, апеляційним судом також встановлено, що саме правові підстави для задоволення по суті вищезазначеного позову позивача ОСОБА_1 , як поручителя, про визнання саме припиненою поруки від 11.05.2007 року, укладеної між Банком та нею (договір, копія а.с. 11), у цій справі відсутні.

Оскільки:

- ліквідація боржника фізичної особи ОСОБА_2 та погашення вимог Банку з вищезазначеним кредитним договором №14.11949 від 11.05.2007 р. фізичної особи ОСОБА_2 ,

- які не були заявлені Банком в установлений Кодексом України з процедур банкрутства строк або були відхилені господарським судом, а також не задоволені через недостатність майна боржника у справі ЄУН № 12/5009/1430/11 (ухвала Господарського суду Запорізької області у справі ЄУН№ 12/5009/1430/11 - а.с. 109- яка може бути прийнятий апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача),

- вже на стадії виконання основного зобов`язання не на підставі договору, а примусово на підставі вже вищезазначеного зміненого апеляційним судом рішення суду Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2011 року у справі ЄУН № 2-725/11 (копія а.с. 33-35),

- не через виконання їх у повному обсязі боржником фізичною особою ОСОБА_2 перед Банком, а лише - через недостатність майна для їх погашення у цього боржника фізичної особи ОСОБА_2 у справі про його банкрутство ЄУН № 12/5009/1430/11,

- не звільняє ОСОБА_1 , як вже самостійного боржника (поручителя) вже не на стадії добровільного виконання договору поруки, а примусово - на підставі вищезазначеного зміненого апеляційним судом рішення суду Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2011 року у справі ЄУН № 2-725/11 (копія а.с. 33-35) виконувати це зобов`язання лише на конкретну, визначену цим рішенням суду суму заборгованості, яка залишилась непогашеною.

Оскільки, за вимог ст. 559 ч. 5 ЦК України (аналогія) ліквідація боржника фізичної особи ОСОБА_2 … не припиняє поруку, якщо до внесення до Єдиного державного реєстру фізичних осіб підприємців запису про припинення підприємницької діяльності цього боржника у 2020 році … Банк, як кредитор, вже звернувся до суду у 2011 році з позовом до поручителя ОСОБА_1 у зв`язку із порушенням таким боржником фізичною особою ОСОБА_2 зобов`язання і отримав вищезазначене рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.10.2011 року у справі ЄУН № 2-725/11 (копія а.с. 33-35), з урахуванням змін, внесених в нього рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 21.11.2011 року (копія а.с. 36-41), та яке набрало законної сили 21.11.2011 року, було чинним на час розгляду цієї справи судом першої інстанції та є чинним на час перегляду цієї справи апеляційним судом (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною позивача, як апелянта, апеляційному суду не надані).

Хоча, апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони позивача.

Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2023 року у цій справі слід змінити, виклавши мотивувальну частину останнього в редакції цієї постанови.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. ч. 1, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги позивача лише частково при вищевикладених обставинах, позивач не має права на стягнення з Банку, як відповідача, будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій.

Керуючись ст.ст. 12, 81-82, 89, 367-368, 371 372, 374 - 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13 березня 2023 року у цій справі змінити, виклавши мотивувальну частину останнього в редакції цієї постанови.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 13.12.2023 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.