Справа № 214/7503/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , державного реєстратора Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Волос Олени Володимирівни, голови Гаражно-будівельного кооперативу «Космос» Борис Василя Дмитровича, про визнання права користування нерухомим майном, усунення перешкод у користуванні майном, визнання членської книжки недійсною, визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності на нерухоме майно (гараж), визнання недійсним договору дарування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3 , державного реєстратора Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області Волос О.В., Голови ГБК «Космос» Бориса В.Д. та ОСОБА_2 та в редакції уточненого позову від 23 червня 2023 року просить суд визнати за ним право користування гаражем № НОМЕР_1 у ГБК «Космос», визнати членську книжку ОСОБА_3 у ГБК «Космос» на гараж № НОМЕР_1 недійсною та визнати незаконним і скасувати рішення державного реєстратора від 10.06.2021 про державну реєстрацію права власності на спірний гараж за ОСОБА_3 , зобов`язавши ОСОБА_2 усунути перешкоди у користуванні указаним гаражем.

Ухвалою суду від 26 вересня 2022 року прийнято до провадження цивільну справу. Розгляд справи по суті ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України з огляду на той факт, що указана справа підлягає розгляду у порядку господарського судочинства. В обґрунтування клопотання зазначено, члени обслуговуючого кооперативу є носіями корпоративних прав, зокрема, у їх відносинах з кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи. Позивач як член кооперативу, відповідно до статуту та чинного законодавства, має в ньому корпоративні права, порушенням яких, а саме права брати участь в управлінні кооперативом, обґрунтовано позовні вимоги, у зв`язку з чим даний спір виник з корпоративних прав, а тому не підлягає розгляд в порядку цивільного судочинства.

Вислухавши думки учасників процесу, суд дійшов таких висновків

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже загальні суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі № 591/5242/18 (провадження № 14-168цс20) вказано, що «критеріями розмежування судової юрисдикції, зокрема господарської та цивільної юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад учасників правовідносин, зміст їх прав та обов`язків, предмет спору та характер спірних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ та/або спорів. До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 03 листопада 2020 року у справі № 922/88/20 (провадження № 12-59гс20), від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18(провадження № 12-136гс19); від 19 травня 2020 року у справі № 910/23028/17 (провадження № 12-286гс18); від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б(провадження № 12-143гс19)».

У справі № 390/1229/18, яка розглядалась Верховним Судом 27 листопада 2019 року, вирішувався спір про визнання неправомірними дій садового товариства з відключення від електромережі садового товариства будинку позивача, зобов`язання підключити до електромережі садового товариства, визнання неправомірними дій щодо відсторонення позивача від членства в правлінні садового товариства, зобов`язання поновити у членах правління садового товариства. У наведеній справі № 390/1229/18 позивач оскаржував рішення правління садового товариства про відключення належної йому ділянки від електропостачання та відсторонення його від членства в правлінні до загальних зборів. Погодившись із висновками судів, що вирішення спору у справі № 390/1229/18 належить до юрисдикції господарських судів, Верховний Суд, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 509/577/18 (провадження № 14-170цс19), виходив із того, що відповідно до статті 12 Закону України «Про кооперацію» основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь у господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити. Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напрямку його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними. Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув, а тому такий спір не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у постанові від 09 серпня 2023 року у справі № 187/1387/22 (провадження № 61-3732св23) наголосив, що не буд-який спір між членом садового товариства та товариством є корпоративним, а лише той, який пов`язаний зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи. Тому оскільки спір стосуються захисту права на користування електрообладнанням садового товариства, а не участі в управлінні товариством, чи щодо створення, діяльності та припинення як юридичної особи товариства, тому спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства».

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 309/1299/18 надав правовий висновок стосовно віднесення спору про відключення кооперативом його члена від споживання електроенергії до корпоративного, однак позивач у справі № 309/1299/18 оспорював рішення правління Садового товариства «Супутник» про відсторонення його від членства в управлінні кооперативу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 509/577/18 (провадження № 14-170цс19) зробила висновок, за яким корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами. Відповідно, члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.

При розгляді цієї справи судом враховано, що не буд-який спір між членом кооперативу та кооперативом є корпоративним, а лише той, який пов`язаний зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи. Спір між членом гаражно-будівельного кооперативу та самим гаражно-будівельним кооперативом щодо користування гаражем, у тому числі щодо оскарження рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на спірний гараж в визнання членської книжки відповідача як гаражовласника кооперативу, належить до юрисдикції цивільного суду, оскільки не пов`язаний з вирішенням питань участі в управлінні та діяльності цього кооперативу, підстави та предмет позову не стосуються захисту корпоративних прав позивача.

При цьому сформульовані позовні вимоги, у тому числі й щодо визнання недійсною членської книжки відповідача, позбавляють суд можливості їх розділити на дві окремі частини, а згідно статті 21 ГПК України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства.

Подібна позиція викладена також Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2023 року у справі № 635/1668/22 (провадження № 61-10607св23).

За таких обставин суд не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст. 197-200 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про закриття провадження у справі повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 13 грудня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко