Справа № 368/634/23
Рішення

Іменем України

"09" листопада 2023 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий - суддя Закаблук О.В.

При секретарі - Токовенко Н.О.

За участі:

Позивач - ОСОБА_1 .

Представник позивача - авдокат Давиденко О.С.

Відповідач - ОСОБА_2 .

Представник відповідача - адвокат Матюшенков Д.В.

Прендставник третьої особи - Прохоренко Л.М.

- розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей, - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа, - служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Київської області, - про визначення місця проживання дитини, суд, -

В С Т А Н О В И В :

30.05.2023 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей, - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа, - служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Київської області, - про визначення місця проживання дитини, в прохальній частині якого позивач просив суд винести судове рішення, на підставі якого:

1. Визначити місце проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ним, - ОСОБА_1 .

2. На час розгляд справи визначити місце проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з ним, - ОСОБА_1 .

3. Витрати, пов`язані з розглядом справи, - залишити за позивачем.

Позовні вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви, позивач ОСОБА_1 в прохальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними обставинами справи та нормами матеріального та процесуального права:

- В період з 24.07.2009 року по 15.08.20і5 року він перебував у зареєстрованому шлюбі із відповідачем по справі ОСОБА_7 . Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 13.08.2015 року шлюб між ними розірвано.

Від цього шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу проживали з відповідачем та періодично з ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

До теперішнього часу він та відповідач не дійшли згоди щодо місця проживання дітей. Зараз діти мешкають разом з нею та його сім`єю. На цей час їхні діти досягли віку, передбаченого законодавством, та можуть приймати участь щодо визначення місця свого пррживання, шляхом надання особистої прихильності одному з батьків.

На початку 2023 року мати дітей (відповідачка) виїхала до Республіки Польша на заробітки. Він декілька місяців не міг дізнатись ні де його діти, ні побачити їх. Коли відповідач вийшла на зв`язок, вона повідомила йому, що діти знаходяться із її співмешканцем за її адресою реєстрації.

Забрати дітей він не зміг із об`єктивних причин, коли він приїжджав до них, - йому не відкривали двері, номеру телефону свого співмешканця, із яким залишила наших дітей, - відповідачка йомуі не давала, всіляко перешкоджала тому, щоб він забрав дітей до себе. В телефонних розмовах відповідачка наполягала на тому, щоб діти проживали у неї, або перебували у третіх осіб на час її відсутності.

Відповідачка дозволила забрати дітей до себе жити лише в береззні 2023 року і сама на початку квітня 2023 року повернулася до України.

Відносини між відповідачкою та дітьми не складаються, діти постійно скаржились на сварки із боку матері та під час однієї із таких сварок у квітні 2023 року відповідачка фактично вигнала дітей жити до нього та виставила їх на вулицю без речей чекати, поки він приїде їх забере. З того часу діти постійно проживають разом з ним, їхні речі мати не віддала, все необхідне він купив дітям і забезпечив їхнє навчання.

Тому він наполягає на визначенні місця проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 разом з ним, їхнім батьком.

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Вважає, що в інтересах дітей проживати саме з ним, а не з матір`ю.

На сьогоднішній день він разом із дітьми проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що належить його батькам на праві приватної власності.

Він має стабільну роботу, характеризується на роботі як гарний, відповідальний працівник, шкідливих звичок не має, до кримінальної відповідальності не притягувався. Має достатньо часу відвозити своїх дітей до школи, займатися з ними вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про них. Має стабільний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей задовольнити гармонійний розвиток їх особистостей в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Крім того, він проживає разом із батьками, які приймають його дітей та мають сили і бажання доглядати за його дітьми, доки його немає вдома, що вони й робили у той час, коли діти проживали у нього, коли він знаходився на роботі.

В той час як відповідач не має достатнього доходу для матеріального забезпечення умов проживання дітей, оскільки не працює, стабільного доходу не має, мешкає із співмешканцем, який по її словах - тимчасово не працює та проживає у неї.

Вже тривалий час відповідачка не приділяє час дітям, перестала забезпечувати належне утримання та не приймає участі у їхньому дозвіллі, не слідкує за їхнім одягом.

Зі слів дітей, - відповідачка не приділяє їм належної уваги, не цікавиться їхнім життям та покинула їх на чужу людину у воєнний час, вони перестали відчувати себе потрібними матері.

Він же проживає у комфортабельному будинку із п`ятьма окремими кімнатами з усіма зручностями, ним створені всі умови для проживання, виховання та утримання дітей. Діти забезпечені увагою та любов`ю до них, нагодовані, мають доступ до повноцінного навчання, він забезпечив їх власними сучасними гаджетами, які дають змогу підключатись до дистанційного навчання у умовах військового часу. Діти мають теплі відносини із його батьками.

У дітей власні окремі дитячі кімнати, облаштовані окремими спальними ліжками та власними шафами, облаштовані місця для навчання.

На сьогоднішній день діти навчаються в Кагарлицькому ліцеї № 4 та через воєнні дії перебувають на дистанційному навчанні. Він контролює відвідування навчання дітьми, пропусків та академічних заборгованостей у них немає. Вони з дітьми обговорили можливість переходу на навчання до Запруднянської гімназії № 1 Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області, що розташована недалеко від їхнього будинку після закінчення 2023 навчального року, що також дозволить дітям більш глибоко вивчати предмети та мати можливість обрати ВНЗ у подальшому.

З самого дитинства він постійно піклується про дітей, допомагає матеріально: купує одежу, проводить свій вільний від роботи час із ними, постійно влаштовує їм свято та залучає до культурних заходів, екскурсій та здорового відпочинку. Через постійні непорозуміння із відповідачкою щодо місця проживання дітей він змушений був звертатися до органу опіки та піклування щодо вирішення питання щодо місця проживання спільних дітей.

Так, відповідно до рішення від 15.05.2023 року № 732-42 Виконавчого комітету Кагарлицької міської ради комісія прийшла до висновку щодо доцільності проживання дітей разом з ним, - батьком дітей, та встановила часи побачення відповідачки із дітьми.

На протязі тривалого часу відповідачка перешкоджала його спілкуванню із дітьми, він намагався не травмувати їхню психіку та не виносив їхні сварки із відповідачкою щодо місця проживання дітей на привселюдний огляд, щоб діти не бачили цього.

Проте, - діти постійно виказують на своє бажання жити разом з ним, у зв`язку з тим, що дуже прив`язані до нього, їм подобається у нього, окрім того є можливість культурного розвитку через наявність культурно-масових закладів, розташування навчального закладу поряд із домом і фізичної та матеріальної можливості повністю опікуватись власними дітьми.

Таким чином, проживання дітей разом з ним відповідає їх інтересам. Він має можливість забезпечити їм належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дітей, чого відповідач забезпечити не взмозі. Разом з тим, - він не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача із дітьми і готовий зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб діти через розлучення батьків не були позбавлення піклування матері.

Спиртними напоями він не зловживає, за місцем роботи і проживання характеризується позитивно, добре відноситься до дітей.

Вважає, що перебування дітей в сім`ї відповідача негативно впливає на їх виховання та здоров`я, оскільки діти зростають у атмосфері стресу. Він хоче дати своїм дітям освіту і добробут. Діти виявили бажання жити з ним. За таких умов їм буде краще з ним. Фактично відповідачка не приймає належної участі у вихованні та утриманні дітей, а йому чинить перешкоди у спілкуванні із ними. Таке ставлення матері до дитини та виконання своїх батьківських обов`язків негативно впливає на психічний стан дитини, вона втрачає відчуття захищеності, батьківського дому.

Відповідач не може дати дітям ні належного виховання та розвитку, ні матеріального забезпечення, не може забезпечити нормальних безпечних для здоров`я дітей умов проживання, оскільки ніде не працює та проживає за рахунок аліментів на утримання дітей.

Згідно з актом обстеження спеціалістів служби у справах дітей для виховання, розвитку проживання та утримання дітей я забезпечив всі необхідні умови.

У відповідності з ч.ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи, окрім того положення ч. 1 ст. 161 СК, вказують на необхідність з`ясування особистої прихильності дитини до кожного з батьків. У зв`язку з цим зазначений орган опіки та піклування необхідно залучити до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог та заслухати ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з`ясувавши їх особисту прихильності до кожного з батьків.

Таким чином, зважаючи на висновок комісії виконавчого комітету Кагарлицької міської ради як органу опіки та піклування від 15.05.2023 року щодо визначення місця проживання дітей встановлено найкращі інтереси дітей комісія дійшла висновку про доцільність проживання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 із батьком ОСОБА_1 .

Крім доданих до заяви документів, зазначені нимобставини зможуть підтвердити свідки, яких буде викликано до суду під час розгляду справи.

На виконання умов с. 175 ЦПК України, повідомляє суд, що ним не подано іншого позову до відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Одночасно повідомляє суд, що оригінали додатків доданих до позовної заяви, які подані в копіях знаходяться у нього і будуть надані суду під час вирішення питання по суті.

Окрім цього повідомляє суд, що у нього немає оригіналів наступних документів:

- Оригінал паспорту відповідача

- Ідентифікаційний код відповідача Вищезазначені документи знаходяться у Відповідача.

Повідомляє, що в даній справі не планую нести інші судові витрати, крім тих, які сплачує за позовну заяву.

На підставі викладеного й у відповідності з ч. 4, 5 ст. 19, ст.. 160, ч. 1, 2 ст. 161 СК України, керуючись ст.. 2, 3, 4, 5, 19, 23, 28, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 84, 95,175, 176,177, 496, 497 ЦПК України, - позхивач просить суд винести рішення, на підставі якого задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

30.05.2023 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області Закаблук О.В., присвоєно справа № 368/634/23, провадження № 2/368/381/23.

12.06.2023 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання в загальному позовному порядку, призначено підготовче судове засідання на 14 год. 00 хв. 05.07.2023 року.

05.07.2023 року проведення підготовчого судового засідання відкладено на 09 год. 00 хв. 28.07.2023 року в зв`язку з неявкою відповідачки ОСОБА_2 .

В підготовче судове засідання, яке відбулося 28.07.2023 року, позивач ОСОБА_1 , - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - з`явився його представник, - адвокат Ігнатенко В.М.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 28.07.2023 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Ігнатенко В.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд провести підготовче судове засідання у відсутності відповідачки ОСОБА_2 , так як це її вже друга неявка в судове засідання, та він розцінює процесуальну поведінку відповідачки ОСОБА_2 , як таку, яка направлена на затягування судового процесу.

В підготовче судове засідання, яке відбулося 28.07.2023 року, відповідачка ОСОБА_2 - не з`явилася, хоча повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, - шляхом направлення поштового відправлення з повідомленням про вручення та поміщенням оголошення на офіційному веб - сайті суду.

Відповідачка ОСОБА_2 не надіслала на адресу суду відзиву на позовну заяву в строки, які вказані в резолютивній частині ухвали суду про відкриття провадження у справі, та, будучи повідомленою судом належним чином про день, час та місце слухання справи, - не надіслала на адресу суду письмових заяв про відкладення слухання справи, чи про слухання справи у її відсутність.

З огляду на вищевказані обставини справи (в частині процесуальної поведінки сторін), - неявку відповідачки ОСОБА_2 в підготовче судове засідання, яке відбулося 28.07.2023 року, - суд визнав неповажною, та, відповідно, - такою, - яка не перешкоджала проведенню підготовчого судового засідання по даній справі.

В підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 28.07.2023 року, представник третьої особи, - Кагарлицької міської ради Київської області як органу опіки та піклування, - Прохоренко Л.М. , - вважала за можливе провести підготовче судове засідання в даній справі без участі відповідачки ОСОБА_2 , та, по результатах проведеного підготовчого судового засідання, - просила призначити справу до слухання по суті поданої позовної заяви.

28.07.2023 року Кагарлицьким районним судом Київської області проведено підготовче судове засідання (без участі відповідачки ОСОБА_2 ), по результатам якого на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну (без видалення до нарадчої кімнати) ухвалу, на підставі якої закрито підготовче судове провадження в справі та призначено справу до судового розгляду на 10 год. 00 хв. 21.09.2023 року.

21.09.2023 року в слуханні справи оголошено перерву до 09 год. 00 хв. 12.10.2023 року в зв`язку з необхідністю виклику в судове засідання позивача ОСОБА_1 , та малолітніх дітей сторін.

В судовому засіданні, яке відбулося 12.10.2023 року в присутності професійного психолога було відібрано пояснення в малолітніх дітей сторін, - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (якому станом на час розгляду справи виповнилося повних 13 -ть років), та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (якій станом на час розгляду справи виповнилося повних 11 - ть років).

Суд не вважає за необхідне викладати пояснення малолітніх дітей сторін по суті спору (так як такі посянення містяться в протоколі судового засідання та аудіозапису судового засідання), проте, - констатує, що обидві малолітні дитини сторін в судовому засіданні категорично наполягали на тому, щоб суд визначив їхнє проживання не з матір`ю, - ОСОБА_2 , а з батьком, - ОСОБА_1 .

Також суд зазначає, що після відібрання пояснень в малолітніх дітей сторін, - було відібрано пояснення в професійного психолога ОСОБА_8 , яка зазначила, що пояснення малолітніх дітей сторін є щирими, та такими, які відповідають дійсності, такі пояснення дітей сторін не викликані погрозами чи вмовляннями сторін чи третіх осіб, - діти відповідали щиро, висловлювалися вільно, в поясненях дітей відсутні ознаки брехливості чи навіювання, а тому їх можна приймати до уваги при прийнятті рішення по даній справі.

12.10.2023 року судом оголошено перерву до 09 год. 00 хв. 09.11.2023 року в зв`язку з необхідністю виклику свідка.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.11.2023 року, відповідачка ОСОБА_2 , - позов визнала, та просила його задовольнити.

Відповідачці ОСОБА_2 судом було роз`яснено процесуальні наслідки визнання позову, які їй зрозумілі, проте, - вона наполягала на визнанні нею позову.

Судом у відповідачки ОСОБА_2 з`ясовано, що визнання нею позову - не є наслідком погроз з сторони позивача, чи третіх осіб, - визнання позову - це її усвідомлене рішення, яке відповідає її інтересам та інтересам її дітей.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.11.2023 року, представник відповідачки ОСОБА_2 , - адвокат Матюшенков Д.В., - підтримав позицію своєї довірительки, - відповідачки ОСОБА_2 щодо визнання позову.

Представник відповідачки зазначив, що визнання відповідачкою позову, - це є усвідомлене, добровільне рішення відповідачки, таке рішення (щодо визнання позову) не обумовлене погрозами з боку сторони позивача та третіх осіб.

Представник відповідача зазначив, що ним було окремо роз`яснено відповідачці процесуальні наслідки визнання позову, проте, - відповідачка все рівно наполягає на визнанні позову, так як це відповідає її інтересам та інтересам її дітей.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.11.2023 року, - позивач ОСОБА_1 , - позов підтримав та просив його задовольнити, зазначивши при цьому, що не бажає стягувати з відповідачки ОСОБА_2 кошти у виді понесених ним судових витрат, - витрат у виді сплаченого ним судового збору при подачі позовної заяви та витрат на юридичну допомогу адвоката.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.11.2023 року, представник позивача ОСОБА_1 , - адвокат Давиденко О.С. позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, підтримала позицію свого довірителя щодо відсутності необхідності стягнення судових витрат, які поніс її довіритель - з відповідачки на користь позивача, вважал, що задоволення позову - відповідає інтересам малолітніх дітей.

В судовому засіданні, яке відбулося 09.11.2023 року, представник третьої особи, - Кагарлицької міської ради Київської області, - Прохоренко Л.М., - просила задовольнити позов, так як, як представник органу опіки та піклування, - вважає, що на даному етапі життя, - задоволення даного позову - відповідає інтересам малолітніх дітей, та, відповідно, - задоволенням цього позову, - не порушуються законні права та інтереси малолітніх дітей сторін.

Суд, вислухавши позивача та його представника, які підтримали позов в повному обсязі та просили його задовольнити, вислухавши відповідачку та її представника, які позов визнали, зазначивши при цьому, що їм зрозуміло процесуальні наслідки визнання позову, вислухавши представника третьої особи, яка позов підтримала та просила його задовольнити, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, - шляхом винесення судового рішення, як окремого процесуального документу (з постановленням в нарадчій кімнаті), обгрунтовуючи своє рішення наступним.

Підсудність.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, - з довідки № 1208/04 - 17, яка видана 08.06.2023 року, - відповідачка по справі, - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно, враховуючи місце реєстрації та проживання відповідача ОСОБА_2 , та враховуючи положення ч. 1 ст. 27 ЦПК України, - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, - як суду першої інстанції загальної юрисдикції, так як в даному випадку має місце загальна підсудність, - підсудність за місцем проживання відповідача - фізичної особи.

Сторони по справі:

- позивачем по справі є фізична особа - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець місто Комрат, Молдова, громадянин України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 23 грудня 2000 року Рокитнянським РВГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

- відповідачем по даній справі є фізична особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка місто Кагарлик Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_3 , виданий 4 жовтня 2016 року Кагарлицьким РС УДМС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

- третьою особою в даній справі є юридична особа, - Кагарлицька міська рада Київської області в особі служби у справах дітей виконавчого комітету, як орган опіки та піклування, юридична адреса: 09201, Київська область, Обухівський район, м. Кагарлик, вул. Героїв Небесної Сотні, 1.

Так, суд констатує ту обставину, що спір між сторонами виник в галузі Сімейного Права (СК України), зокрема, - спір виник у сторін щодо визначення місця проживання спільних малолітніх дітей, та виник він за наступних обставин:

- В період з 24.07.2009 року по 26.08.2015 року позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_9 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований 24 липня 2009 року Кагарлицьким ДРАЦС, актовий запис за № 102 від 24.07.2009 року.

Від спільного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , яке видане (повторно) 31 березня 2023 року Кагарлицьким відділом державної реєстрації актіфв цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому зазначено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в місті Кагарлик Київської області, Україна, про що 15 січня 2010 року складено відповідний актовий запис за № 4.

В графі «Батьки» зазначені:

Батько - ОСОБА_1 , громадянин України, - позивач по даній справі.

Мати - ОСОБА_10 , громадянка України, - відповідачка по даній справі.

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , яке видано (повторно) 31 березня 2023 року Кагарлицьким відділом державної реєстрації актіфв цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому зазначено, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_9 в місті Кагарлик Київської області, Україна, про що 03 січня 2012 року складено відповідний актовий запис за № 1.

В графі «Батьки» зазначені:

Батько - ОСОБА_1 , громадянин України, - позивач по даній справі.

Мати - ОСОБА_10 , громадянка України, - відповідачка по даній справі.

Проте, - подальше життя в сторін не склалося, та шлюб між сторонами було розірвано на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 серпня 2015 року в справі № 368/1397/15, провадження № 2/368/498/15, в справі за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Рішення суду про розірвання шлюбу між сторонами набрало законної сили 26.08.2015 року.

Згідно резолютивної частини рішення про розірвання шлюбу, - малолітніх дітей сторін, - дочку ОСОБА_11 , та сина, - ОСОБА_12 , - було залишено на вихованні ОСОБА_10 , якій після розірвання шлюбу залишено прізвище ОСОБА_13 .

Після розірвання шлюбу малолітні діти сторін проживали з відповідачем, - ОСОБА_2 , та, - періодично з позивачем - ОСОБА_1 .

До теперішнього часу сторони не могли дійти згоди щодо місця проживання дітей. Станом на час слухання справи, - діти мешкають з позивачем.

Станом на час слухання справи малолітні діти сторін досягли віку, передбаченого законодавством, та можуть приймати участь щодо визначення місця свого проживання, - шляхом надання особистої прихильності одному з батьків.

Суд наголошує на тій обставині, що в судовому засіданні малолітні діти сторін висловилися в категоричній формі щодо того, що вони не бажають більше проживати з рідною матір`ю, - відповідачкою по справі, а категорично бажають проживати з батьком, - позивачем по справі, - так як це відповідає їхнім інтересам.

Крім того, судом встановлено, що відносини між відповідачкою та малолітніми дітьми, - не складаються, діти постійно скаржились батьку - позивачу по справі, - на сварки із боку матері та після однієї із таких сварок, яка відбулося в квітні 2023 року, - діти переїхали жити до батька, - позивача по справі, де і наданий час проживають, - не бажаючи категорично повертатися до матері.

Під час слухання справи судом отримано висновок про визначення місця проживання дітей ОСОБА_5 , ОСОБА_4 (додаток до рішення виконавчого комітету Кагарлицької міської ради від 15.05.2023 року № 732 - 42), в якому зазначено наступне:

- виконавчий комітет Кагарлицької міської ради як орган опіки та піклування, вивчивши питання про визначення місця проживання дітей з батьком, встановив наступне.

ОСОБА_1 звернувся до служби у справах дітей та сім`ї Кагарлицької міської ради із заявою про визначення місця проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з ним, мотивуючи тим, що рішенням Кагарлицького районного суду від 13 серпня 2015 року розірвано шлюб з ОСОБА_10 , матір`ю дітей.

Рішенням цього ж суду діти залишені на вихованні з матір`ю.

Під час вивчення справи встановлено, що ОСОБА_10 на початку 2023 року виїхала за кордон на заробітки. Діти проживали з вітчимом, який, за їх словами, добре ставився до них, варив їм їсти, допомагав учити уроки. У квітні 2023 року жінка повернулася в Україну.

Під час однієї із сварок мати образила дітей, сказала, щоб йшли жити до батька. Таким чином майже місяць ОСОБА_12 та ОСОБА_14 проживають з батьком та його сім`єю (м. Обухів), інколи у бабусі по батьку у селі Запруддя. За цей час школу не відвідували, на онлайн навчання не виходили.

Батьки дітей були запрошені на засідання комісії з питань захисту прав дитини, яка відбулася 10 травня 2023 року. Розмова між ними була неможливою, оскільки проглядалося негативне ставлення одне до одного.

На засідання були запрошені також і діти ОСОБА_13 .

Під час розмови вияснено, шо блат та сестпа на даний час хочуть жити виключно з батьком, ще не забулася у них образа на маму. Члени комісії, до складу якої входять психолог, педагоги, юристи, намагалися переконати дітей, що мама не навмисно їх сварила. Під кінець розмови діти згодилися відвідувати маму.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. А кожна дитина має право на рівнь життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю або батьком.

Враховуючи думку дітей, виходячи з найкращих інтересів дітей, виконавчий комітет Кагарлицької міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне проживання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , - з батьком, - ОСОБА_1 .

Застосування до даного спору норм матеріального та процесуального права:

- За змістом Преамбули Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української PCP 27 лютого 1991 року, Організація Об`єднаних Націй в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, та визнаній в Загальній декларації прав людини, встановлено, що діти мають право на особливе піклування і допомогу, дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння.

- Згідно Статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

- Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

- Згідно ст.ст. 51, 52 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

- Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

- Згідно ч.ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України:

- при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування;

- орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

- Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України батьки повинні піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти, готувати їх до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати своїх дітей. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

- Згідно ч. 2 ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

- Згідно ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 171 Сімейного Кодексу України:

1. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

2. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.

3. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Щодо застосування положень ст. 171 СК України, то суд зазначає наступне:

- судом в судовому засіданні в присутності професійного психолога було вислухано малолітніх дітей сторін з питання, що стосується визначення їхнього проживання із одним з батьків, під час чого діти висловили категоричне заперечення надалі проживати з матір`ю, - відповідачкою по справі, та висловили твердий, цсвідомлений намір проживати надалі з батьком.

З огляду на пояснення професійного психолога, яка зазначила, що пояснення дітей сторін є чіткими, ясними, усвідомленими, об`єктивними, такими, що не мають ознак навіювання чи брехливості, - суд враховує думку малолітніх дітей сторін при вирішенні даного спору, так як думка дітей щодо визначення місця їхнього проживання (з одним з батьків), - є слушною, так як відповідає в повній мірі законним правам та інтересам малолітніх дітей сторін.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 206 ЦПК України:

1. Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

2. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

4. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Щодо застосування положень ст. 206 ЦПК України в аному цивільному провадженні суд зазначає наступне:

- Заяву про визнання позову відповідачка ОСОБА_2 зробила на стадії судового процесу, - допит свідків, тобто, - до винесення судом ухвали про закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, тобто, - на стадії, яка дозволяє прийняття судом визнання позову відповідачем;

- судом було роз`яснено в судовому засіданні відповідачці ОСОБА_2 процесуальні наслідки визнання позову, які їй зрозумілі, при цьому суд переконався, що визнання позову відповідачкою, - є її добровільним, усвіджомленим рішенням, яке не викликано погрозами чи насиллям з боку відповідача чи третіх осіб;

- суд вважає, що визнання позову відповідачкою ОСОБА_2 , - не є процесуальною дією сторони, яка б порушувала права, свободи чи інтереси інших осіб у справі, зокрема, - малолітніх дітей, а тому підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання позову відповідачем, - немає.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вважає, що визначення місцем проживання малолітніх дітей з батьком, - не суперечить інтересам малолітніхї дітей, а, - навпаки, направлене на покращення умов для виховання та життя дітей, їх виховання, адаптації до умов проживання в суспільстві, повноцінного фізичного та морального розвитку дітей.

Судові витрати:

Судові витрати.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому Законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Фактичні обставини справи, що стосується судових витрат:

- В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявив клопотання щодо того, що не бажає стягувати понесені им судові витрати з відповідачки ОСОБА_2 , та залишає понесені ним судові витрати за собою.

Відповідно, суд з урахуванням вищевикладеного та вимог ст. 264 ЦПК України приходить до наступного висновку:

- обставини, якими обґрунтовував позовну заяву позивач ОСОБА_1 , - мали місце;

- із встановлених обставин випливають сімейні правовідносини, - особисті немайнові права і обов`язки батьків та дітей, зокрема, - в частині, що стосується права батьків на визначення місця проживання дитини;

- до встановлених правовідносин підлягають до застосування, зокрема, наступні норми права, - преамбула конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української PCP 27 лютого 1991 року, ст. 3 Конвенції, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 51, 52 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.ч. 4, 5 ст. 19, ст. 150, ч. 2 ст. 160, ч. 1 ст. 161, ст. 171 СК України;

- зважаючи на встановлені фактичні обставини справи, - позов підлягає до задоволення;

- судові витрати слід залишити за позивачем, - не стягуючи такі з позивачки по справі;

- підстав до допущення судового рішення до негайного виконання на підставі положень ст. 367 ЦПК України, - судом не вбачаються;

- заходи забезпечення позову в даному цивільному провадженні не застосовувалися.

Враховуючи вищевикладене, керуючись преамбулою конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенції), ратифікованої Верховною Радою Української PCP 27 лютого 1991 року, ст. 3 Конвенції, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, ст.ст. 51, 52 Конституції України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч.ч. 4, 5 ст. 19, ст. 150, ч. 2 ст. 160, ч. 1 ст. 161, ст. 171 СК України, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 206, п. 2 ч. 1 ст. 258, 259, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей, - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа, - служба у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Кагарлицької міської ради Київської області, - про визначення місця проживання дитини, - задовольнити.

Місцем проживання дітей:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця місто Кагарлик Київської області, Україна, свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 , яке видане (повторно) 31 березня 2023 року Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ);

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки місто Кагарлик Київської області, Україна, свідоцтво про народження серії НОМЕР_6 , яке видане (повторно) 31 березня 2023 року Кагарлицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), -

- визначити місцем проживання їх батька, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця міста Комрат, Молдова, громадянина України, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , який видано 23 грудня 2000 року Рокитнянським РВ ГУ МВС України в Київській області, РНОКПП: НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на підставі ч. 1 ст. 352 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Згідно п. 15.5) Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються на надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з моменту проголошення до Київського Апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області, а учасниками процесу, які не були присутні під час проголошення рішення, - протягом тридцяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: Закаблук О.В.