УХВАЛА

12 червня 2023 року

м. Київ

справа № 638/2658/19

провадження № 61-8239ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2021 року, додаткові рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2021 року, постанову Полтавського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ :

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до АТ КБ «ПриватБанк» та просила:

зобов`язати АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок кредитних коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 до стану, в якому він був перед виконанням несанкціонованих операцій 13 жовтня 2018 року щодо зняття коштів у сумі 20 800 грн;

списати нараховані у зв`язку з цим відсотки, пеню та припинити нарахування та стягнення відсотків за користування кредитними коштами і пені;

стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» пеню за неперерахування (неповернення) списаної внаслідок несанкціонованої операції суми коштів за період з 13 жовтня 2018 року, розмір якої на день подання позовної заяви становить 2828,8 грн, пеню за період з 13 жовтня 2018 року по 02 квітня 2019 року в розмірі 3556,8 грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2021 року позов задоволено частково. Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» відновити залишок кредитних коштів на картковому рахунку № НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 до стану, в якому він був перед виконанням несанкціонованих операцій 13 жовтня 2018 року щодо зняття коштів у сумі 20 800 грн, списати нараховані у зв`язку з цим відсотки, пеню та припинити нарахування та стягнення відсотків за користування кредитними коштами і пені.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2021 року стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 пеню за період з 13 жовтня 2018 року по 02 квітня 2019 року у сумі 3556,8 грн.

Додатковим рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2021 року стягнуто з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5217 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року вказані судові рішення залишено без змін.

30 травня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Справа № 638/2658/19 є справою незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи Верховний Суд уважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, а тому вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

У касаційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки оскаржені судові рішення суперечать правовим висновкам Верховного Суду, що призводить до порушення формування єдиної правозастосовчої практики; справа має для банку виняткове значення, оскільки від результату розгляду таких справ залежить репутація банку та надійність його електронного банкінгу. Проте банк не обґрунтовує та не надає докази того, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має для банку виняткове значення.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2021 року, додаткові рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 жовтня 2021 року, постанову Полтавського апеляційного суду від 10 квітня 2023 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук