РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11 грудня 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Мурашової Н.А.

за участю секретаря Бойко Л.Л.

представника позивача адвоката Приймак Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернівецької міської ради, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2023р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , в якому просить визначити місце проживання їх малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним.

Позов мотивує тим, що вони з відповідачкою з 20.10.2000р. до травня 2021р. перебували у шлюбі, від якого у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_4 . Також від шлюбу вони мають повнолітню доньку ОСОБА_5 , 2001р.н., та неповнолітню доньку ОСОБА_6 , 2005р.н. Після припинення шлюбу вони з відповідачкою проживають окремо, спільне господарство не ведуть, неповнолітні доньки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 проживають разом з ним та перебувають на його утриманні, з відповідачки на його користь рішенням суду стягнуті аліменти на утримання неповнолітніх дітей. На цей час він з неповнолітніми доньками проживають в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , взяті на облік як ВПО. За місцем проживання ним створені усі умови для розвитку, навчання малолітньої доньки ОСОБА_4 , він піклується про неї, дбає про стан здоров`я. З метою захисту прав малолітньої доньки, вважає необхідним встановити її місце проживання з ним в судовому порядку.

Ухвалою суду від 25.06.2023р. відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за цим позовом та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 12.09.2023р. підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Приймак Л.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подала.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування в особі виконкому Чернівецької міської ради в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить прийняти рішення в інтересах дитини.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачки ОСОБА_2 на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку та у відсутність представника третьої особи за наявними матеріалами.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з Конвенцією ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків.

Відповідно до ч.8,9 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності, розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст.141,150,155 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

При цьому, відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Відповідно до ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ст.171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Суд встановив, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2000р. Шлюб розірваний рішенням Токмацького районного суду Запорізької області від 12.05.2021р., яке набрало законної сили 14.06.2021р. (арк..6).

Від цього шлюбу сторони мають повнолітню доньку ОСОБА_5 , 2001р.н., та неповнолітніх доньок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк..5,6).

Після припинення шлюбу неповнолітні доньки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 фактично проживають з батьком позивачем ОСОБА_1 .

Згідно з довідками від 08.04.2022р. та 26.04.2022р. позивач ОСОБА_1 та малолітня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяті на облік як внутрішньо переміщені особи за фактичним місцем проживання: за адресою: АДРЕСА_1 . Зареєстроване місце їх проживання: АДРЕСА_2 (арк.4,70).

Згідно з актами обстеження умов проживання, складеними спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Чернівецької міської ради 29.08.2022р. та 02.11.2023р., позивач ОСОБА_1 разом з неповнолітніми доньками ОСОБА_6 , 2005р.н., та ОСОБА_4 , 2013р.н., проживає в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 . В кімнаті створені належні умови для проживання неповнолітніх дітей, є необхідні меблі та побутова техніка. Діти мають окремі спальні місця, місце для навчання, необхідне канцелярське приладдя, мобільні телефони, одяг та взуття (арк.7,114).

Малолітня ОСОБА_7 навчається в 5-му класі Чернівецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів технологічного профілю №33 з 2022р. За час навчання зарекомендувала себе як старанна, здібна, відповідальна учениця. Батько цікавиться навчанням доньки та відповідально ставиться до її виховання, підтримує зв`язок з класним керівником, регулярно відвідує школу (арк.42).

Згідно з довідкою № 5345 від 29.08.2023р. позивач ОСОБА_1 працює на посаді фахівця ділянки Термінал Чернівці (вантажний) ТОВ «Нова пошта» з 04.10.2022р. по теперішній час (арк.44).

Згідно з довідкою №2023/д-2023 від 14.09.2023р. заробітна плата позивача ОСОБА_1 за період з лютого по серпень 2023р. склала 123 211,15грн., середньомісячна зарплата 17 601,59грн. (арк.71).

Згідно з судовим наказом Токмацького районного суду Запорізької області №328/1899/21 від 30.07.2021р., який на даний час перебуває на примусовому виконанні в Токмацькому відділі ДВС (ВП №66368457), з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стягнуто на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітніх доньок ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16.07.2021р. та до досягнення старшою дитиною повноліття (арк.8).

Згідно з довідкою відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області від 16.08.2023р. за виконавчим провадження №66368457 ОСОБА_1 не отримує аліменти з ОСОБА_2 з 01.02.2023р. по 31.07.2023р. (арк..43).

Згідно з висновком органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Чернівецької міської ради №01/02-24/3338 від 29.09.2022р. ним визнано доцільним визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 (арк.34-37,112-113).

Згідно з заявою малолітньої ОСОБА_3 , 2013р.н., від 07.12.2023р., вона виявила бажання проживати разом з батьком ОСОБА_1 , який піклується про неї та забезпечує усім необхідним (арк..115).

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення, суд виходить з того, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

У разі, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо місця проживання малолітньої дитини, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

При цьому, рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини, а вже тільки потім права батьків. Тому, вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, суди мають керуватися виключно інтересами дитини та переконатися в тому, що саме той з батьків, на чию користь буде прийнято рішення, створить для дитини належні умови для її морального, духовного та фізичного розвитку.

Так, судом достовірно встановлено, що після припинення розірвання шлюбу між сторонами їх малолітня донька ОСОБА_4 , 2013р.н., проживає разом з батьком позивачем ОСОБА_1 . На цей час родина перебуває на обліку як ВПО та проживає в м.Чернівці в орендованому житлі, де створені належні умови для проживання, розвитку та навчання дитини. Дитина навчається в місцевій школі. Батько піклується про її стан здоров`я, навчання, забезпечує побутові потреби.

Мати дитини відповідачка ОСОБА_2 проживає окремо, участі у вихованні доньки не приймає, з нею не спілкується, за рішенням суду зобов`язана сплачувати аліменти на утримання дитини, але їх не сплачує.

Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами, які суд вважає належними, допустимими та достатніми для ухвалення рішення.

Також суд враховує висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2013р.н., з позивачем ОСОБА_1 . Суд вважає вказаний висновок обґрунтованим, оскільки він складений за результатами ретельної перевірки умов життя малолітньої дитини і повністю узгоджується із обставинами, безпосередньо встановленими судом під час судового розгляду.

Крім того, суд виходить з того, що на час розгляду справи ОСОБА_7 досягла повних десяти років і в силу положень ч.2 ст.160 СК України місце її проживання визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Під час бесіди із дитиною спеціалістів служби у справах дітей Чернівецької міської ради вона виказала бажання проживати разом з батьком, він любить її, забезпечує усім необхідним.

Відповідачка ОСОБА_2 обґрунтованого заперечення проти позову не подала, в судове засідання не прибула і жодним чином позовні вимоги не спростувала.

З урахуванням сукупності усіх вищевказаних обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, з максимально можливим урахуванням інтересів малолітньої дитини, суд вважає необхіднимвизначити місце її проживання з батьком позивачем ОСОБА_1 .

Таким чином, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.15,16,29 ЦК України, ст.7,19,141,150,155,160,161 Сімейного кодексу України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,280,282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 13.12.2023р.

Суддя Н.А.Мурашова

11.12.2023