Справа №710/1699/23
Номер провадження 2-з/710/20/23
УХВАЛА

щодо забезпечення позову

11.12.2023 м. Шпола

Суддя Шполянського районного суду Черкаської області Побережна Н.П., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до Лип`янської сльської ради про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2023 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшов позов, згідно якого позивачі просять визнати незаконними та скасувати рішення Лип`янської сільської ради від 03 листопада 2023 року з № 5-34/23 по №9-34/23 про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону шодо продажу права оренди на земельні ділянки площею по 2,0000 га з кадастровими номерами: :05:001:0332, :05:001:0333, :05:001:0334, :05:001:0335, :05:001:0337.

Позов мотивований тим, що 06.12.2021 Лип`янська сільська рада, розглянувши клопотання від 17.09.2021, надала п`яти громадянам ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 дозвіл на поділ земельної ділянки та розроблення проекту землеустрою щодо відведення кожному з них по 2 га землі для ведення особистого селянського господарства. Первинна земельна ділянка (до поділу) площею 10,3107 га з кадастровим номером :03:003:0049 перебувала в оренді фермерського господарства Кобзар Г.В., членами якого є вищевказані п`ять громадян, в зв`язку з чим вказане господарство надало нотаріально посвідчену згоду на поділ такої ділянки для подальшої передачі нових утворених ділянок вказаним громадянам в порядку безоплатної приватизації. На виконання згаданих рішень Лип`янської сільської ради, розроблено документацію із землеустрою, земельна ділянка плошею 10,3107 га поділена з творенням п`яти ділянок по 2 га кожна, з присвоєнням кадастрових номерів. 12.01.2022 позивачі подали до Лип`янської сільської ради клопотання про затвердження документації із землеустрою та передати їм у приватну власність вказані земельні ділянки. На даний час їх клопотання не розглянуто, а 03 листопада 2023 року Лип`янська сільська рада прийняла рішення з № 5-34/23 по №9-34/23 про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону шодо продажу права оренди щодо даних земельних ділянок.

08.12.2023 представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов у даній справі шляхом:

- заборони Лип`янській сільській раді укладати договори оренди щодо земельних ділянок з кадастровими номерами: :05:001:0332, :05:001:0333, :05:001:0334, :05:001:0335, :05:001:0337;

- заборони Лип`янській сільській раді передавати іншим особам земельні ділянки кадастровими номерами: :05:001:0332, :05:001:0333, :05:001:0334, :05:001:0335, -05-001:0337;

- заборони вчинення реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельних діляноку з кадастровимич номерами: :05:001:0332, :05:001:0333, :05:001:0334, :05:001:0335, :05:001:0337;

- накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:001:0332, :05:001:0333, :05:001-0334, :05:001:0335, :05:001:0337.

Також просив визначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову шляхом встановлення часового періоду її виконання з моменту завершення торгів по кожній з ділянок з кадастровими номерами: :05:001:0332, :05:001:0333, :05:001-0334, :05:001:0335, :05:001:0337 і до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Заява мотивована тим, що у цій справі заявлено вимоги про визнання незаконними та скасування рішень Лип`янської сільської ради від 03 листопада 2023 року з № 5-34/23 по №9-34/23 про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону шодо продажу права оренди на земельні ділянки площею по 2,0000 га з кадастровими номерами: :05:001:0332, :05:001:0333, :05:001:0334, :05:001:0335, :05:001:0337. Ціна позову не визначається через немайновий характер вимог. 3 цих же причин не розглядається зустрічне забезпечення. Наслідком застосування оскаржуваних рішень буде виникнення речових прав оренди у переможців торгів. Однак права на ці ділянки вже виникли у позивачів i передачею таких ділянок на торги відповідач порушив існуючі права позивачів. Право на одну i ту ж річ не може набуватись однією особою, в той час, коли інша особа вже має право на цю ж річ. Виникнення права нового, ще не існуючого, буде порушувати право вже існуючого. Відсутність забезпечення позову у даній справі призведе до істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, адже:

-оспорювані рішення вже будуть вичерпані фактом свого виконання і породять нові правові наслідки вигляді укладення нових договорів оренди переможцями торгів, передачею ділянок переможцям торгів, реєстрацією інших речових прав (оренди) на спірні ділянки;

-не відбудеться поновлення порушених прав позивачів навіть у випадку повного задоволення позову.

Чинне законодавство не передбачає можливості зупинення вже призначених майбутнє торгів. Разом з тим, норми ст.150 ЦПК України передбачають право суду заборонити інші дії, наприклад ті, що будуть мати місце безпосередньо після завершення торгів; як то, заборона укладення договорів оренди щодо спірних ділянок, заборона передачі спірних ділянок іншим особам, заборона реєстраці інших речових прав (оренди) на спірні ділянки , накладення арешту на мпірні ділянки з моменту торгів.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є обов`язковість судового рішення (п. 7 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачені статтею 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову.

На підставі частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За змістом п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться чи буде знаходитися справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пленум Верховного Суду України у пункті 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При встановлені зазначеної відповідності слід врахувати, що суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист якого просив заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Так, судом встановлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником земельних ділянок площею по 2,0000 га з кадастровими номерами: :05:001:0332, :05:001:0333, :05:001:0334, :05:001:0335, :05:001:0337 є Лип`янська сільська рада.

Предметом спору у даній справі є визнання незаконними та скасування рішень Лип`янської сільської ради від 03 листопада 2023 року з № 5-34/23 по №9-34/23 про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону шодо продажу права оренди на земельні ділянки площею по 2,0000 га з кадастровими номерами: :05:001:0332, :05:001:0333, :05:001:0334, :05:001:0335, :05:001:0337.

Разом з тим, відповідно до ч.11 ст.150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Отже, існує пряма заборона процесуального закону щодо застосування забезпечення позову у вигляді дій, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або за участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

Заявник, знаючи дану заборону ЦПК України просив визначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову, від термінувавши її дію, шляхом встановлення часового періоду її виконання з моменту завершення торгів по кожній з ділянок з кадастровими номерами: :05:001:0332, :05:001:0333, :05:001:0334, :05:001:0335, :05:001:0337 і до набрання законної сили рішенням суду у даній справі, однак суд вважає, що забезпечення позову таким чином направлене на втручання у проведення земельних торгів, що прямо заборонено ч. 11 ст. 150 ЦПК України.

Вимоги ЦПК України передбачають негайне виконання ухвали про забезпечення позову з дня її постановлення, оскарження ухвали не зупиняє її виконання, і не містять відтермінування початку дїї ухвали.

Крім того, суд враховує, що предметом позову у справі є позовні вимоги немайнового характеру про визнання незаконними та скасування рішень Лип`янської сільської ради від 03 листопада 2023 року з № 5-34/23 по №9-34/23 про проведення земельних торгів у формі електронного аукціону шодо продажу права оренди на земельні ділянки. У разі задоволення позову рішення суду не буде підлягати примусовому виконанню, а тому суд вважає, що забезпечення позову є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

Отже, суд вважає, що відсутні підстави для забезпечення позову.

Відмова у задоволенні заяви про забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню до суду з такою заявою у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову призведуть до утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду.

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. П. Побережна