РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м.Житомира Лєдньов Д.М. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору, -

встановив:

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», звернувся в суд з даним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 21.02.2019 року відповідач ОСОБА_1 звернулась до Банку із заявою про отримання банківських послуг, на підставі якої відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який за час використання виданих карток був встановлений на рівні 200 000,00 грн. У зв`язку з порушенням відповідачем обумовленого сторонами строку погашення кредиту та сплати відсотків, станом на 23.08.2023 року утворилась заборгованість в сумі 172 902,75 грн., з них: заборгованість за тілом кредиту 168 114,99 грн., заборгованість за відсотками 4787,76 грн.

Посилаючись на відповідні обставини, позивач просить стягнути відповідну суму заборгованості, відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 12.10.2023 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення учасників.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами діють цивільні правовідносини, основані на договорі. Так, 21.02.2019 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, за умовами якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, визначеного за час існування наведених правовідносин між сторонами на рівні 200 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

За наслідком дослідження поданих стороною позивача доказів: анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, розрахунку заборгованості, відомостей про рух коштів по рахунку, судом встановлено порушення належного виконання взятих на себе зобов`язань з боку відповідача, що призвело до виникнення заборгованості за фактично отриманими грошовим сумами.

При вирішені питання розміру такої заборгованості суд вважає необхідним за зазначити таке.

У відповідності до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги про стягнення суми боргу з урахуванням заборгованості за тілом кредиту, відсотками, посилається на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умови і правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які, за твердженням сторони, містять, крім іншого, домовленості про нарахування відсотків на суму заборгованості.

За даного приводу суд зауважує, що позивачем не надано доказів на підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Умови розумів відповідач і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також на підтвердження того, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, а також за відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Положення правила ч.1 ст. 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, до вказаних правовідносин застосуватись не можуть.

Вказаний висновок також наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі № 342/180/17.

З розрахунку заборгованості, який судом приймається як належний доказ на підтвердження відомостей щодо фактично отриманих грошових сум, порядку нарахування заборгованості, повернення сум, слідує, що заборгованість за тілом кредиту становить 168 114,99 грн. та за відсотками 4787,76 грн.

Як зазначалось вище, суд не може погодитись з обгрунтованістю вимог кредитора про стягнення заборгованості за відсотками, оскільки обставин погодження учасниками правовідносин порядку нарахування таких сум як істотних умов договору в ході судового розгляду не встановлено.

Розрахунок заборгованості містить відомості про сплату позичальником протягом існування правовідносин, заснованих на договорі кредиту, як сум заборгованостей за тілом кредиту, так і за відсотками, які нараховувались кредитодавцем всупереч досягнутих домовленостей.

Загальна сума сплачених відсотків станом на 23.08.2023 року становить 31 019,56 грн.

Отже, суд, визначаючи суму заборгованості, не враховує суму нарахованих відсотків в розмірі 4787,76 грн., а також виключає з заявленої суми за тілом кредиту як безпідставно сплачені позичальником та скеровані кредитодавцем на погашення заборгованості за відсотками 31 019,56 грн.

Сума заборгованості при цьому становитиме: 168 114,99 грн. 31 019,56 грн. = 137 095,43 грн.

У відповідності до ст. 141 ч.1 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача пропорційно до задоволених вимог понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 141, 258-279 ЦПК України, ст. ст. 526, 610, 1054 ЦК України, суд,-

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором, що утворилась станом на 23.08.2023 року, в сумі 137 095,43 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 2130,16 грн.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Д.М.Лєдньов