Справа № 344/8249/23
Провадження № 2/344/2216/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря Бурянна Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що 19.10.2020 року, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Volkswagen» « НОМЕР_1 », порушуючи правила дорожнього руху здійснив зіткнення з транспортним засобом «ЗАЗ 110206», державний номерний знак « НОМЕР_2 » під керування ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир транспортного засобу «ЗАЗ 110206» «В6863ТІ» ОСОБА_3 загинув. Відповідно до Вироку Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 25.06.2021 року, ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст. 286 Кримінального кодексу України. На виконання вимог Закону України № 1961-IV відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Згідно ст. 27 Закону України № 1961-IV страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Керуючись вищезазначеними нормами, потерпіла особа повідомила позивача про настання дорожньо-транспортної пригоди та надала останньому усі необхідні документи, надання яких передбачається ст. 35 Закону України № 961-IV. Зокрема потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до п. 27.4. ст. 24 Закону України № 961-IV, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати та пред?явления оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробіних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Відповідно до п. 27.2. ст. 24 Закону України № 961-IV, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. На виконання вимог Закону України № 961-IV, МТСБУ здійснило виплату страхового відшкодування, за п. 27.4. ст. 24 «Закону України № 961-IV, 21 620,00 грн., за ст. 25 Закону України № 961-IV 180 000,00 грн. Загальний розмір витрат з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає: 201 620,00 грн. Тому позивач просив суд стягнути з відповідача в порядку регресу 201620,00 гривень та судовий збір у розмірі 2 684,00 гривень.

Позивач просив розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач подав суду відзив на позов, відповідно до якого вироком місцевого суду відповідача визнано винуватим у вчиненні злочину та смерті потерпілого ОСОБА_2 і обвинуваченим було повністю відшкодовано шкоду потерпілій ОСОБА_5 .

Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі.

Судом встановлено наступні обставини.

Отже обставина вчинення ДТП і смерті потерпілого, відсутність страхування цивільно-правової відповідальності відповідача перед третіми особами учасниками спору не заперечувались.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже не підлягають доказуванню обставини, які визнаються сторонами.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином вирок суду в кримінальному провадженні є обов`язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок.

Разом з цим відповідач не заперечив обставину вини у заподіянні шкоди. Натомість відповідач визнав, що усю шкоду ним відшкодовано, будь-яких претензій ОСОБА_5 до нього немає та він повідомив про це позивача ще до моменту виплати позивачем грошових коштів на користь ОСОБА_5

22/01/2021 відповідач подав позивачу повідомлення про те, що ним повністю відшкодовано потерпілій ОСОБА_5 майнову та моральну шкоду, у якої у зв`язку з цим відсутні майнові претензії до відповідача.

Вирок суду ухвалено 25/06/2021.

Вину особи у вчиненні злочину може бути встановлено виключно за вироком суду.

Відповідно до змісту Конституції України до ухвалення вироку суду відсутні будь-які правові підстави для ствердження про винуватість особи у вчиненні злочину.

Заяву про виплату страхового відшкодування ОСОБА_5 подала до позивача 30/11/2020 на суму 21620 гривень витрат на поховання.

08/11/2021 ОСОБА_5 подала до позивача уточнену заяву, в якій просила виплатити 180000 відшкодування на утримання.

04/11/2021 ОСОБА_5 подала позивачу інформацію про склад сім?ї.

30/11/2021 позивач видав наказ про виплату ОСОБА_5 180000 гривень відшкодування за шкоду заподіяну ДТП.

27/09/2021 позивач видав наказ про виплату ОСОБА_5 24620 гривень відшкодування за шкоду заподіяну ДТП.

Відповідно до платіжного доручення №1107808 позивач 06/12/2021 сплатив ОСОБА_5 180000 гривень.

Відповідно до платіжного доручення №1105233 позивач 28/09/2021 сплатив ОСОБА_5 21620 гривень.

22/01/2021 відповідач повідомив позивача про те, що ним сплачено грошові кошти ОСОБА_5 на відшкодування їй матеріальної та моральної шкоди внаслідок ДТП, а у ОСОБА_5 відсутні будь-які претензії до відповідача щодо відшкодування шкоди.

Таким чином у позивача були відсутні будь-які правові підстави для виплати на користь ОСОБА_5 будь-яких грошових коштів щодо відшкодування їй майнової чи моральної шкоди, пов`язаної з відповідним ДТП.

Будь-які платежі на користь ОСОБА_5 позивач здійснив на власний ризик та з власної ініціативи, всупереч повідомлення відповідача, що його обов`язок з відшкодування матеріальної та моральної шкоди ним виконано в повному обсязі, будь-які претензії ОСОБА_5 до нього відсутні.

В ст. 3 ЦК України в якості загальних засад цивільного законодавства проголошено справедливість, добросовісність та розумність.

Для даного спору це означає, що не може бути двічі здійснено одну і ту саму дію - відшкодування шкоди одній і тій же особі за одним і тим ще фактом завдання такої шкоди.

При цьому відповідачем здійснено дії щодо повідомлення позивача, як особи, яка може нести майнову відповідальність за його дії, про те, що ним вже виконано його обов`язок про відшкодування ОСОБА_5 шкоди.

За обставин відшкодування відповідачем самостійно шкоди ОСОБА_5 у позивача були відсутні будь-які правові підстави на виконання відповідного обов`язку відповідача.

Відповідно до платіжного документу від 27/04/2023 позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону № 1961 -IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Отже, позивач був повідомлений відповідачем до часу здійснення ним виплати про те, що відсутні будь-які правові підстави для здійснення виплати за відповідача, оскільки відповідачем вже здійснено усі виплати на задоволення усіх вимог ОСОБА_5 .

В ч. 1 ст. 12 ЦПК України проголошено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, суд не збирає доказів на обґрунтування правових позицій сторін. Вказаний обов`язок покладено безпосередньо на сторін. Правові наслідки невиконання зазначеного обов`язку або його неналежного виконання покладено безпосередньо на відповідну сторону спору.

Позивачем не доведено перед судом з якої підстави він здійснив виплату замість відповідача на користь ОСОБА_5 , в той час як відповідач повідомив позивача про те, що він вже відшкодував ОСОБА_5 усі грошові кошти за завдану матетіральну та моральну шкоду.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

в позові Моторного (транспортного) страхового бюро України () до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення 201620,00 гривень в порядку регресу, 2684 гривень судового збору відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Бородовський С.О.