ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» грудня 2023 року

м. Харків

справа № 636/2012/23

провадження № 22ц/818/2248/23

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Пилипчук Н.П., Яцини В.Б.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агросвіт», представник відповідача Турчанінов В. І.

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 14 вересня 2023 року в складі судді Буніна Є.О.

в с т а н о в и в:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт», про стягнення невиплаченої орендної плати та штрафних санкцій.

Позовна заява мотивована тим, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20 серпня 2021 року належить земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0129, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Старосалтівської селищної ради (колишня - Молодівська сільська рада) Вовчанського району Харківської області.

Зазначив, що 27 жовтня 2021 року між ним та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» укладено договір оренди вказаної вище землі строком на 7 років, який зареєстрований 21 березня 2023 року. Дата закінчення дії договору - 27 жовтня 2028 року.

Вказав, що 30 січня 2023 року він звернувся до відповідача щодо виплати заборгованості по орендній платі, оскільки в строки, встановлені договором, товариством не була виплачена орендна плата за 2022 рік на розрахунковий рахунок, який зазначено у договорі.

17 березня 2023 року він отримав відповідь, згідно якої йому запропоновано отримати орендну плату в натуральній формі, особисто з`явившись в АДРЕСА_1 та зазначено, що товариство знаходиться на території, на якій ведуться активні бойові дії і товариство піддається постійним обстрілам. Також посилається на те, що неможливо провести розрахунок через відсутність технічної можливості безготівкового розрахунку.

Вказав, що наведене не відповідає дійсності, оскільки підприємство зареєстровано в Полтавській області. Юридичну адресу цього товариства зазначено також в Полтавській області, в якій і відкриті банківські рахунки. Відповідно відповідач має можливість безперешкодно здійснити виплату орендної плати.

Посилався на те, що він не має бажання та наміру отримувати орендну плату в натуральній формі.

Таким чином сума орендної плати за 2022 рік з урахуванням індексації складає 17 558,72 грн, пеня 179,10 грн, індекс інфляції 388,14 грн.

Просив стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» на користь ОСОБА_1 заборгованість з орендної плати за 2022 рік та штрафних санкцій в сумі 18 125,96 грн згідно договору оренди землі від 27 жовтня 2021 року, який зареєстровано 21 березня 2023 року, номер запису про інше речове право № 49673678, яка складається з заборгованості з орендної плати за 2022 рік в розмірі 17 558,72 грн, пені 179,10 грн, індекс інфляції 388,14 грн, стягнути судові витрати з відповідача.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 14 вересня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На вказане рішення суду ОСОБА_1 через свого представника подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, судові витрати стягнути з відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, неправильно застосував норми матеріального права, не врахував того, що внесення відповідних територій до переліку Мінінтеграції не позбавляє відповідача від обов`язку щодо виконання умов договору, зокрема зі сплати орендної плати. Зазначив, що посилання відповідача щодо неможливості використання земельних ділянок та їх знищення або неможливості виконання не підтверджені жодними доказами та не відповідає дійсності, оскільки відповідач пропонував орендну плату в натуральній формі, тобто підприємством зібрано врожай та воно має дохід. Відповідачем не надано доказів звернення до ДСНС України щодо підтвердження фактів загибелі врожаю та неможливості використання земель господарства. Також, не надано документи про створення комісії з фіксації форс-мажору з проведенням інвентаризації обстеження пошкодженого майна, посівів та знищеного майна. Вказав, що договір оренди не містить будь-яких підстав невиконання умов договору з посиланням на настання форс-мажорних обставин та саме, які обставини визнаються сторонами форс-мажорними. Тому, лист торгово-промислової палати від 28 лютого 2022 року не розповсюджується на правовідносини, відзначені договором. Зазначив, що відповідачем не надано належних доказів щодо невикористання та неможливості використання об`єкту оренди та ведення господарської діяльності за 2022 рік, зокрема звітність до податкових органів по сплаті податку та використанні сільськогосподарських земель та бухгалтерських обліку збитків, кредиторської заборгованості з невиплати орендної плати, інших платежів, невиплати заробітної плати. Адже саме на орендаря покладено обов`язок доведення даних обставин не використання об`єкту оренди та не можливості ведення господарської діяльності в цілому. Таким чином неможливо звільнити від цивільно-правової відповідальності на підставі непереборної сили форс-мажору і частини 6 статті 762 ЦК України.

22 листопада 2023 року до суду апеляційної інстанції від Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду законним, а апеляційну скаргу необґрунтованою. При цьому зазначив, що рілля протягом 2022 року не оброблялись у зв`язку з відсутністю до них доступу через окупацію, активні бойові дії та ризики забруднення вибухонебезпечними предметами. Вважав, посилання позивача на судову практику у справах № 911/3067/20 та № 910/495/16 є недоречними, оскільки досліджувані у них обставини не мають нічого спільного з перебуванням об`єкта оренди у зоні активних бойових дій та реальними ризиками знаходження вибухонебезпечних предметів. 31 жовтня 2023 року на адресу товариства надійшов лист ГУ ДСНС у Харківській області № 65120-1-7628/65123, яким вкотре підтверджено, що на території Старосалтівської територіальної громади проводились активні бойові дії, а через наявні ризики мінування земель проведення будь-яких робіт на вказаній території не рекомендується навіть станом на вищезазначену дату. Зазначив, що ані відповідач, ані суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не посилались на обставини форс-мажору як на самостійну та визначальну підстав звільнення товариства від сплати орендної плати за 2022 рік за ділянку позивача.

Частинами 1, 3 статті 369 ЦПК України передбачено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 369 ЦПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Аналізуючи наведені норми права, судова колегія вважає за необхідне розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково, рішення суду скасувати.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що підстав для стягнення орендної плати, враховуючи обставини непереборної сили, не вбачається.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20 серпня 2021 року належить земельна ділянка площею 2,8333 га, кадастровий номер :01:001:0129, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Старосалтівської селищної ради (колишня - Молодівська сільська рада) Вовчанського району Харківської області (а.с.22).

Аналогічне вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 271505916 від 20 серпня 2021 року та витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі № 66110520 від 20 серпня 2021 року (а.с.23,24).

27 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» укладено договір оренди землі, за яким орендодавець передає орендарю у строкове платне користування земельну ділянку 2,8333 га сільськогосподарського призначення, що розташована на території Старосалтівської селищної ради (колишня - Молодівська сільська рада) Чугуївського (колишній - Вовчанський) району Харківської області, кадастровий номер :01:001:0129, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Аналогічна інформація міститься в інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 332509250 від 17 травня 2023 року (а.с.19-20).

Пунктом 8 цього договору передбачено, що строк, на який укладено договір складає 7 років. Початок дії договору 27 жовтня 2021року. Кінцевий термін дії договору 27 жовтня 2028 року. Якщо до закінчення строку дії договору орендар не встигне засіяти орендовану ним за цим договором земельну ділянку, то термін дії даного договору продовжується на період (термін), який буде необхідний орендарю для збору врожаю. Протягом зазначеного періоду орендодавець зобов`язується не передавати об`єкт оренди у користування третім особам, а також зобов`язується надати орендарю можливість зібрати врожай з орендованої ним за цим договором земельної ділянки. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктами 9-12, 15-18 договору передбачено, що за користування вказаною в цьому договорі земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щорічно орендну плату в розмірі, що в грошовому виразі становить 13 937,89 грн з урахуванням податків для таких виплат, з урахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших податків/зборів, обчислених (нарахованих та утриманих) згідно з вимогами чинного податкового та іншого законодавства. Обчислення, нарахування та сплата до бюджету суми податку з доходів фізичних осіб та інших податків/зборів передбачених чинним податковим та іншим законодавством України покладається на орендаря.

????Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.

Індексація проводиться орендарем шляхом множення розміру орендної плати, визначеної у пункті 9 договору, на коефіцієнт індексації. Коефіцієнт індексації розраховується шляхом перемноження індексів інфляції (індексів споживчих цін) за період з місяця наступного за місяцем укладання договору по місяць, у якому орендна плата фактично виплачується.

Орендна плата вноситься щорічно в грошовій формі один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця шляхом перерахування коштів через фінансові установи на картковий рахунок орендодавця: банк отримувача Акціонерне товариство «Райфайзен Банк Аваль»; отримувач: ОСОБА_1 ; код отримувача: ; IBAN НОМЕР_1 ; призначення платежу: поповнення карткового рахунку НОМЕР_2 або шляхом отримання коштів особисто в касі орендаря. Для отримання орендної плати орендодавець повинен з`явитися за адресою: АДРЕСА_2 . Орендатор має право сплатити річну орендну плату достроково, за заявою Орендодавця.

????За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати (розрахованої відповідно до пункту 9 договору після утримання податків, встановлених законодавством) за земельну ділянку можуть також здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату виплати орендної плати. Здійснення розрахунків щодо орендної плати в натуральній формі оформляється відповідними актами, в яких повинно бути відображено вид та кількість відповідної натуральної продукції в кількісному та грошовому еквіваленті.

У разі нез`явлення орендодавця для отримання орендної плати у строки, зазначені у пункті 12 цього Договору, та/або своєчасно не повідомив про зміну реквізитів/відкриття нового банківського рахунку вважається, що орендар зробив все можливе для виплати орендної плати і звільняться від відповідальності за несвоєчасне внесення орендної плати.

????Розмір орендної плати переглядається за згодою сторін.

????У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % відсотків від несплаченої суми за кожний день прострочення. Пеня не нараховується, якщо орендодавець у строк, визначений в пункті 12 цього договору, не з`явився з будь - яких причин для отримання орендної плати (особисто або в натуральній формі) (а.с.13-17).

27 жовтня 2021 року ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» складено акт приймання-передачі земельної ділянки (а.с.18).

Згідно витягу № НВ-023 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 02 травня 2023 року вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:0129, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 95 560,71 грн (а.с.21).

11 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» зі зверненням від 30 січня 2023 року щодо виплати заборгованості по орендній платі за 2022 рік в розмірі 17 645,37 грн, на що отримав відповідь № 75 від 17 березня 2023 року, якою повідомив про те, що товариство певний час знаходилося під окупацією агресора та наразі територія деокупована. Але активні бойові дії не вщухають, підприємство систематично піддається обстрілам, розбиті дороги і мости, що унеможливлює вивіз залишків продукції. Місцева бухгалтерія не має стабільного «інтернет» зв`язку для фінансових розрахунків. Разом з тим, виявляються факти злочинних дій окупантів, а саме крадіжка сільськогосподарської техніки, продукції підприємства, руйнування виробничих потужностей. Також, необхідно провести розмінування територій, зробити повну інвентаризацію підприємства. При цьому просив почекати деякий час та надати можливість керівництву підприємства винайти джерела для подальших розрахунків. З огляду на те, що підприємство не має технічної можливості безготівкового розрахунку на картковий рахунок, запропоновано отримати виплату у натуральній формі, що відповідатиме грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату виплати, та задовільнить обидві договірні сторони. Зазначив, що для отримання орендної плати необхідно з`явитися у контору підприємства у зручний час за адресою: АДРЕСА_1 та оформити розрахунки в натуральній формі відповідними актами (а.с.25,26).

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» неодноразово звертався до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо здійснення обстеження території підприємства та складення акту про пожежу, розмінування території (а.с.87-97).

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27 квітня 2022 року вбачається кримінальне провадження № 0000945 за ознаками частини 1 статті 438 КК України, зокрема щодо пошкодження Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт». Зокрема зазначено, що вбито 3000 корів. Земельна ділянка товариства засмічена відходами пластику, деревини, чорного та кольорового металів, скла, паперу та відходами тваринництва (тушами вбитих корів). Вказано про незаконне заволодіння транспортними засобами та сільськогосподарською технікою (а.с.98).

До суду апеляційної інстанції Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» надав відповідь Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 65120-1-7628/65123 від 31 жовтня 2023 року, в якій зазначено, що на території Старосалтівської територіальної громади Чугуївського району Харківської області велися активні бойові дії. Під час проведення робіт з розмінування вилучено вибухонебезпечні предмети та безпечні металеві залишки. Станом на сьогодні, на землях громади нетехнічне обстеження не проведено, тому територія вважається імовірно забрудненою вибухонебезпечними предметами. З урахуванням великої небезпеки для здоров`я та життя громадян проводити будь-які роботи на вказаній території не рекомендовано до моменту проведення технічного обстеження (очищення) піротехнічними розрахунками.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до норм статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про оренду землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України щодо підстав дострокового розірвання договору.

Відповідно до вимог статті 124 ЗК України передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статтях 21, 22 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається за згодою сторін (стаття 23 Закону України «Про оренду землі»).

За положеннями статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Отже, згідно зі статтями 13, 21 Закону України «Про оренду землі» основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Систематична несплата орендної плати за користування земельною ділянкою, тобто систематичне порушення договору оренди земельної ділянки може бути підставою для розірвання такого договору.

Згідно з частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частин першої, другої статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства, що випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора (частина четверта статті 613 ЦК України).

Прострочення кредитора полягає або в безпідставній відмові від прийняття належного виконання, або в невиконанні кредиторських обов`язків, або в інших діях чи бездіяльності з боку кредитора, які не дозволяють боржнику виконати зобов`язання належним чином. Якщо прострочення боржника - це прострочення у виконанні зобов`язання, то прострочення кредитора - це прострочення у прийнятті виконання зобов`язання (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 листопада 2021 року у справі № 705/3275/18 (провадження № 61-12851св21).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Матеріали справи свідчать про те, що 27 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» укладено договір оренди землі, за яким орендодавець передав орендарю у строкове платне користування земельну ділянку 2,8333 га сільськогосподарського призначення, що розташована на території Старосалтівської селищної ради (колишня - Молодівська сільська рада) Чугуївського (колишній - Вовчанський) району Харківської області, кадастровий номер :01:001:0129, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва зі строком на 7 років.

За умовами вказаного договору орендар сплачує орендодавцю щорічно орендну плату в розмірі, що в грошовому виразі становить 13 937,89 грн з урахуванням податків для таких виплат, з урахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших податків/зборів, обчислених (нарахованих та утриманих) згідно з вимогами чинного податкового та іншого законодавства. ???Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Орендна плата вноситься щорічно в грошовій формі один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця шляхом перерахування коштів через фінансові установи на картковий рахунок орендодавця.

????У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 % відсотків від несплаченої суми за кожний день прострочення. Пеня не нараховується, якщо орендодавець у строк, визначений в пункті 12 цього договору, не з`явився з будь - яких причин для отримання орендної плати (особисто або в натуральній формі).

11 лютого 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» зі зверненням від 30 січня 2023 року щодо виплати заборгованості по орендній платі за 2022 рік в розмірі 17 645,37 грн, на що отримав відповідь № 75 від 17 березня 2023 року про те, що підприємство не має технічної можливості безготівкового розрахунку на картковий рахунок. Було запропоновано отримати виплату у натуральній формі.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів сплати орендної плати за 2022 рік Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» Лобачу С.А. за договором оренди землі від 27 жовтня 2021 року, що також і не заперечується самим відповідачем.

28 лютого 2022 року Торгово-Промислова Палата опублікувала на своєму офіційному сайті лист щодо військової агресії російської федерації проти України як форс-мажорну обставину (обставину непереборної сили), що стало підставою введення воєнного стану. Таким чином, ОСОБА_2 підтвердила, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору.

Згідно із частиною 4 статті 14 Цивільного кодексу України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Суд зазначає, що Велика Палата Верховного Суду в пунктах 6.8-6.10 постанови від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16, на яку посилається скаржник, виклала наступні висновки щодо застосування частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України. Зазначила, що наведена норма права визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає. Обставини, зазначені у нормі частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця. Тобто обставини згідно з частиною 6 статті 762 Цивільного кодексу України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними. Відсутність у частині 6 статті 762 Цивільного кодексу України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.

Верховний Суд у пунктах 5.9-5.11 постанови від 12 квітня 2023 року у справі № 910/14244/20, на яку посилається скаржник, зазначив, що для застосування частини шостої статті 762 ЦК України та звільнення наймача від плати за користування орендованим майном визначальною умовою такого звільнення є наявність обставин, за які орендар не відповідає.

Тобто, наймач повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане, і він не відповідає за ці обставини.

У такий спосіб підставою звільнення від зобов`язання сплачувати орендну плату ця норма визначає, зокрема, об`єктивну неможливість використовувати передане в оренду майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.

При оцінці таких обставин презюмується незмінність умов господарювання (користування майном) чи стану об`єкта оренди, а орендар повинен подати докази наявності тих обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх вимог, а також довести, що ці обставини виникли з незалежних від нього причин, зокрема, внаслідок зміни кон`юнктури на ринку товарів, робіт, послуг, з вини орендодавця, через дію непереборної сили тощо.

Якщо орендар з незалежних від нього обставин протягом певного часу був повністю позбавлений можливості користуватися орендованим майном, то на підставі наведеної правової норми він вправі порушувати питання про повне звільнення його від внесення орендної плати. Аналогічна правова позиція щодо застосування норм частини шостої статті 762 Цивільного кодексу України викладена у постановах Верховного Суду у справах № 914/1248/18, № 914/2264/17, № 910/13158/20, № 911/3067/20, № 911/654/21.

Таким чином, звільнення від сплати орендної плати є істотним втручанням у правовідносини сторін договору, а тому може застосовуватись за виключних обставин, наприклад, відсутності доступу до найманого приміщення, неможливості орендаря перебування в ньому та зберігання речей тощо.

Отже, Верховний Суд у зазначеній постанові від 12 квітня 2023 року у справі № 910/14244/20 виснував про те, що саме наймач повинен довести обставини, які свідчать про те, що майно не використовувалося або не могло бути використане, і він не відповідає за ці обставини, при застосуванні частини 6 статті 762 Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (частина 2 статті 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні»).

Згідно з частиною 3 статті 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України, зокрема, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Так, Верховний Суд у постанові від 25 січня 2022 року у справі № 904/3886/21 виклав наступні висновки щодо застосування статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»: ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності; форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом; наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» шляхом видачі сертифіката.

У постанові Верховного Суду від 15 червня 2023 року у справі № 910/8580/22 викладено наступні висновки:

лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин;

форс-мажор, або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, девальвація гривні, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан, девальвація гривні, як обставини непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання;

наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

У постанові Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі № 906/540/22 викладено наступні висновки:

Торгово-промислова палата України листом від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили);

вказаний лист Торгово-промислової палати України адресований «всім, кого це стосується», тобто необмеженому колу суб`єктів. Його зміст носить загальний інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні;

лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

У постанові Верховного Суду від 29 червня 2023 у справі № 922/999/22 викладено наступні висновки:

лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року, яким визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України, є загальним офіційним документом та не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, зобов`язання, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Отже лист Торгово-промислової палати України не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»;

наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку;

сторона, яка посилається на форс-мажор, має довести причинно-наслідковий зв`язок між форс-мажором та неможливістю виконати конкретне зобов`язання. Той факт, що Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини - військову агресію російської федерації проти України, сам по собі не є підставою для звільнення або зменшення відповідальності за невиконання/неналежне виконання договірних зобов`язань.

Суд зазначає, що вищенаведені висновки Верховного Суду щодо застосування статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» мають загальний характер та підлягають застосуванню, у тому числі до орендних правовідносин (у питанні звільнення від сплати орендної плати на підставі форс-мажорних обставин з огляду на введення воєнного стану), що підтверджується також і висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 02 серпня 2023 року у справі № 916/1788/22.

У постанові Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі № 912/750/22 викладено висновок про те, що лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.

Із наведеного вище вбачається, що чинним законодавством та сталими висновками Верховного Суду, які повинні враховуватись судами, унормовано те, що підтвердженням настання дії форс-мажорних обставин, як умови можливості звільнення від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов договору, є саме сертифікат Торгово-промислової палати України. Однак матеріали справи не містять такого сертифікату, який був виданий за зверненням Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт».

Тому передчасними є висновки суду першої інстанції про існування форс-мажорних обставин з посиланням на наявність самих по собі обставин введення відповідним Указом Президента України воєнного стану у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та наявності листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 без доведення орендарем та встановлення судом першої інстанції, що такі обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Ще одним обов`язковим критерієм звільнення винної сторони від відповідальності є причинно-наслідковий зв`язок між неможливістю виконання зобов`язання і обставинами непереборної сили, який на практиці визначається завжди щодо кожного спірного зобов`язання окремо.

Тягар доказування повної неможливості користування об`єктом оренди внаслідок дії обставин непереборної сили покладається на орендаря.

Встановлено, що орендована відповідачем земельна ділянка загальною площею 2,8333 га, кадастровий номер :01:001:0129, сільськогосподарського призначення розташована на території Старосалтівської селищної ради (колишня - Молодівська сільська рада) Чугуївського (колишній - Вовчанський) району Харківської області.

Як вбачається з переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 Старосалтівська селищна територіальна громада Харківської області належить до територій можливих бойових дій.

Воєнний стан на території України не означає, що відповідач не може здійснювати підприємницьку діяльність та набувати кошти. Більше того, держава на даний час заохочує розвиток підприємницької діяльності з метою позитивного впливу на економіку країни (зменшення податків, митних платежів тощо).

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» не надав доказів того, що підприємство зупинило роботу у зв`язку з воєнним станом.

Надані Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» фотокартки з ферми, звіт про площі та валові збори сільськогосподарських культур, плодів, ягід і винограду у 2021 році, листи до Головного управління ДСНС України в Харківській області, Міжрегіонального центру гуманітарного розмінування та швидкого реагування ДСНС України та до Харківської обласної військової адміністрації, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, податкова декларація платника єдиного податку четвертої групи за 2021 рік не підтверджують того, що товариство дійсно не здійснювало підприємницьку діяльність під час введеного воєнного стану. Крім того, звіт та податкова декларація надані за 2021 рік, а не за 2022 рік.

Таким чином, висновки суду першої інстанції про те, що Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» підлягає звільненню від орендної плати за весь час неможливості використання орендованого майна на підставі частини 6 статті 762 ЦК України з мотивів, наведених в оскаржуваній постанові, визнаються колегією суддів передчасними.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що оскільки встановлено порушення Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» умов договору оренди землі щодо сплати орендної плати, а саме за 2022 рік, тому наявні підстави для задоволення цих вимог.

За умовами договору оренди землі від 27 жовтня 2021 року за користування земельною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щорічно орендну плату в розмірі, що в грошовому виразі становить 13 937,89 грн з урахуванням податків для таких виплат з урахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших податків/зборів, обчислених (нарахованих та утриманих) згідно з вимогами чинного податкового та іншого законодавства. Обчислення, нарахування та сплата до бюджету суми податку з доходів фізичних осіб та інших податків/зборів, передбачених чинним податковим та іншим законодавством України покладається на орендаря. ????Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Індексація проводиться орендарем шляхом множення розміру орендної плати, визначеної у пункті 9 договору на коефіцієнт індексації. Коефіцієнт індексації розраховується шляхом перемноження індексів інфляції (індексів споживчих цін) за період з місяця наступного за місяцем укладання договору по місяць, у якому орендна плата фактично виплачується. Орендна плата вноситься щорічно в грошовій формі - один раз на рік до 20 числа першого за звітним роком місяця шляхом перерахування коштів через фінансові установи на картковий рахунок орендодавця. В договорі оренди не зазначено, що на час дії форс-мажорних обставин, сторони не тільки звільняються від відповідальності, а й строк сплати орендної плати відстрочується на строк дії обставин непереборної сили.

Таким чином, розмір орендної плати за 2022 рік складається з щорічної орендної плати в розмірі 13 937,89 грн та з індексів інфляції за цей період в розмірі 3 620,83 грн, а всього до сплати становить 17 558,72 грн, що і підлягає стягненню з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» на користь ОСОБА_1 .

Доказів на спростування вказаної суми заборгованості зі сплати орендної плати за договором відповідачем суду не надано.

Що стосується вимог ОСОБА_1 про стягнення пені в розмірі 179,10 грн та індексу інфляції в розмірі 388,14 грн, колегія суддів виходить з того, що орендар земельної ділянки і надалі повинен сплачувати орендну плату, але якщо через форс-мажорні обставини він порушив строк сплати орендної плати, він не може бути притягнутий до відповідальності, передбаченої договором оренди чи законом, у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення вимог ОСОБА_1 про стягнення пені в розмірі 179,10 грн та індексу інфляції в розмірі 388,14 грн.

Зважаючи на зазначені обставини, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягнення лише розміру орендної плати за 2022 рік в розмірі 17 588,72 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 задоволено на 96,87%, тому сплачений судовий збір за подачу позовної заяви в розмірі 1 039,99 грн та судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1 559,99 грн, а всього 2 599,98 грн підлягає стягненню з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт» на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.376, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 14 вересня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт», про стягнення невиплаченої орендної плати та штрафних санкцій задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агросвіт на користь ОСОБА_1 17 588,72 грн орендної плати та 2 599,98 грн судового збору за подачу позову та апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді Н.П. Пилипчук

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 12 грудня 2023 року.