Справа № 523/9303/23
Провадження №2-н/523/772/23
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

"14" червня 2023 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Кремер І.О., розглянувши заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпро-126» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за оплату внесків на управління та утримання будинку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСББ «Дніпро-126» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за оплату внесків на управління та утримання будинку.

Дослідивши матеріали справи суддя доходить наступного висновку.

Згідно приписів п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Із заяви про видачу судового наказу, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 , яка підлягає стягненню виникла за період з 01 липня 2017 року по 26 травня 2023 року, що перевищує встановлений строк позовної давності.

Так, із долученого до матеріалів справи акту звірки (взаєморозрахунки) за період з 01.07.2017 року по 26.05.2023 року, вбачається, що заборгованість за оплату внесків на управління та утримання будинку нараховувалась заявником щомісяця, а тому перебіг загальної позовної давності слід відраховувати від кожного щомісячного платежу.

Цивільний кодекс України містить положення щодо переривання перебігу позовної давності та можливості її застосування.

Однак, встановлення даних обставин виходить за межі інституту наказаного провадження. Окрім того, ст. 165 ЦПК України не містить вимог щодо з`ясування судом обставин переривання позовної давності.

Пропуск позовної давності свідчить про наявність спору між заявником та боржником, а тому підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до переконання, що слід відмовити ОСББ «Дніпро-126» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 суми боргу за оплату внесків на управління та утримання будинку

Згідно приписів ч. 2 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

В той же час, слід роз`яснити заявнику, що у разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. Однак, у разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 165, 166 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дніпро-126» про видачу судового наказу стосовно стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за оплату внесків на управління та утримання будинку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. На ухвалу протягом 15 днів з дня її складення може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду.

Суддя Суворовського

районного суду м. Одеси: І.О. Кремер