Справа №201/4472/23
Провадження № 2/201/1922/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2023р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря Покопцевої Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

14.04.2023р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу (а.с. № 3-4).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 18.04.2023р. позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання (а.с.№15).

Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 14.10.2008р. в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї під актовим записом № 2914. Під час шлюбу, а саме 03.03.2009р. та 13.03.2011р. у них народилися дві доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Причиною припинення шлюбних відносин стали відсутність взаємного порозуміння, а також втрата почуття любові та поваги одне до одного. Вони з чоловіком припинили фактичні шлюбні відносини протягом останніх двох років та не ведуть спільного господарства. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно, примирення з чоловіком неможливе.

Сторони (їх представники) в судове засідання 15.06.2023р. не з`явилися, про дату розгляду справи судом були повідомлені належним чином (а.с. № 25, 26, 27).

Позивачка в окремій заяві до суду від 14.04.2023р. підтримала поданий позов та просила ухвалити рішення за її відсутності. Також додатково зазначила, що вони з чоловіком остаточно припинили шлюбні відносини з квітня 2020р. (а.с. № 12).

Відповідач в заяві до суду від 10.05.2023р. зазначив, що визнає позовні вимоги, підтвердив причину та період остаточного припинення шлюбних відносин між сторонами (той, що зазначила позивачка), просив ухвалити рішення за його відсутності (а.с. №22).

Таким чином, суд на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України ухвалив рішення в судовому засіданні 15.06.2023р. за відсутності обох сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, заяви сторін від 14.04.2023р. та 10.05.2023р., вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.10.2008р. в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї під актовим записом № 2914 (а.с. №5).

У сторін є дві доньки: неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. № 6, 7).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємного порозуміння, втрату почуття любові та поваги одне до одного, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Сторони припинили шлюбні відносини з квітня 2020р., та з того часу не ведуть спільного господарства.

Подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам подружжя, оскільки у відповідності до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб це добровільний союз чоловіка та жінки.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з квітня 2020р. (більше, ніж 3 роки назад), з того часу не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач визнав позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може і шлюб підлягає розірванню.

При ухваленні рішення суд також приймає до уваги положення ст. 82 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу.

Питання щодо зміни прізвища позивачки, відповідно до положень 113 СК України, не вирішується, оскільки остання при реєстрації шлюбу прізвище не змінювала.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею при подачі позову судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп.(а.с.№2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112, 113, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 82, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 14.10.2008р. в Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї під актовим записом № 2914 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , які мають неповнолітню доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі по оплаті судового збору у розмірі 1 073 грн. 60 коп.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.