Справа № 461/95/23 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 22-ц/811/1024/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

у січні 2023 року Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01 червня 2018 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № Z06.00204.003989676, за умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 100663 грн., зі сплатою 21.99 % річних за користування кредитними коштами. Стверджує, що повністю виконав свої зобов`язання та надав позичальнику кредитні кошти, однак ОСОБА_1 не повернула отриманий кредит у встановлений кредитним договором термін та не сплатила нараховані інші платежі, в тому числі проценти за користування кредитними коштами. Зазначає, що у випадку несвоєчасного погашення платежів з позичальника підлягає стягненню пеня, яка нарахована до 29 лютого 2020 року включно, тобто, до місяця введення на всій території України карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19. Вважає, що внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору у не ї виникла заборгованість, яка станом на 14 грудня 2022 року становить 150 847,92 грн., з яких 22 073,10 грн. заборгованість за основним боргом, 27 576.15 грн. заборгованість за простроченим боргом, 24 304,85 грн. заборгованість за простроченими процентами, 76 103,94 грн. заборгованість за простроченою платою за користування кредитом, 789,88 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасне погашення платежів. Вказує, що направляло на адресу відповідача вимогу пор усунення порушення кредитних зобов`язань, в якій вимагало протягом тридцяти днів повернути заборгованість за кредитним договором, однак така не була виконана позичальником. З наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк»заборгованість за кредитним договором в розмірі 150 847,92 грн.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2023 рокупозов Акціонерного товариства «Ідея Банк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 74 743,98 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» 1229,31 грн. судового збору.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що рішення суду в цій частині є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що у строк, встановлений у відзиві подала зустрічну позовну заяву про визнання кредитного договору частково недійсним, у зв`язку з чим справа підлягала розгляду в порядку загального позовного провадження, однак, з невідомих для неї причин, зустрічна позовна заява не долучена до матеріалів справи та не розглянута разом з позовними вимогами банку. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що згідно з поданому банком розрахунку заборгованості, який не оспорюється сторонами, банком зараховано сплачені нею кошти в розмірі 46 331,46 грн. як оплата за обслуговування кредиту, незважаючи на те, що такі мали б бути перераховані на погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Вважає, що вона фактично переплатила позивачу 20 652,71 грн., що виключає задоволення позовних вимог в частині стягнення з неї 74 743,98 грн. Вказує, що дії банку при укладенні кредитного договору № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року суперечили вимогам Законів України «Про захист прав споживачів» та «Про споживче кредитування», відтак, банком надано невірний розрахунок заборгованості, який, на її думку, не може бути взтий до уваги судом. З наведених підстав просить рішення суду в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 квітня 2023 року про відкриття апеляційного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2023 року вирішено розглядати без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2023 року призначено на 10 год. 30 хв. 05 червня 2023 року в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Частиною 4 ст. 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Оскільки текст постанови складено 13 червня 2023 року, то незважаючи на те, що розгляд справи призначено на 05 червня 2023 року, датою ухвалення постанови є саме 13 червня 2023 року.

Рішення суду оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, а відтак законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні решти позовних вимог Акціонерного товариства «Ідея Банк» судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ч.1 ст. 89 ЦПК України).

Задовольняючи частково позовні вимоги Акціонерного товариства «Ідея Банк», суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у ОСОБА_1 виникла заборгованість, яка підлягає стягненню на користь банку в розмірі 74 743,98 грн., зважаючи на те, що заборгованість за простроченою платою за користування кредитом, яка є предметом спору та яку просив стягнути банк в розмірі 76103,94 грн., нарахована банком на підставі умов договору, які є нікчемними, а відтак, не може бути стягнута з відповідача.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 01 червня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №Z06.00204.003989676, за умовами якого банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 100663,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), строком на 60 місяців, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти разом з процентами за річною змінюваною процентною ставкою, що визначається як змінна частина ставки, визначена рішенням Правління банку, яка станом на день укладення договору становить 9,5 %, збільшена на маржу банку в розмірі 12,49% та платою за обслуговування кредитної заборгованості.

В матеріалах справи міститься кредитний договір № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року з підписом ОСОБА_1 із зазначенням її анкетних даних (а.с. 4-5).

Меморіальним ордером № 128042 від 01 червня 2018 року підтверджується, що на підставі кредитного договору № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року ОСОБА_1 видано у безготівковій формі кредитні кошти в розмірі 100663,00 грн. шляхом переказу на банківський рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 10).

Відповідно до п. 2.1кредитного договору № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 60 щомісячних внесках включно до 1 дня/числа кожного місяця, згідно з Графіком щомісячних платежів. Платежі здійснюватимуться на транзитний рахунок № НОМЕР_1 в банку, МФО 336310, з якого проводиться погашення заборгованості за договором в такій черговості: 1) для оплати простроченої заборгованості кредиту за договором; 2) для погашення нарахованої заборгованості за договором, строк сплати якої не минув; 3) для сплати штрафних санкцій(пені) згідно з 3.3.1 цього договору; 4) для погашення іншої заборгованості (в тому числі дострокове погашення заборгованості за кредитом).

Термін внесення платежу за договором для погашення заборгованості повинен відповідати терміну щомісячного платежу, передбаченого ОСОБА_2 щомісячних платежів. Щомісячний платіж, внесений не в термін, передбачений графіком щомісячних платежів, та/або в більшій сумі зараховується в оплату щомісячних платежів в термін, визначений таким Графіком, тобто кошти зберігаються на транзитному рахунку банку та зараховуються в оплату щомісячних платежів згідно Графіку та черговості погашення заборгованості, визначеній в п.2.1. договору. За умови отримання відповідної письмової заяви від позичальника про часткове дострокове погашення кредиту банк здійснює відповідно коригування кредитних зобов`язань у бік їх зменшення та надає позичальнику новий графік щомісячних платежів (п.2.3 кредитного договору № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року).

Графік щомісячних платежів за кредитним договором наведений в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка міститься в п. 6.1 кредитного договору № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року, підписаного сторонами.

Графік щомісячних платежів за кредитним договором наведений в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка міститься в п. 6.1 кредитного договору № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року, підписаного сторонами.

Графіком щомісячних платежів за кредитним договором передбачено внесення позичальником на транзитний рахунок № НОМЕР_1 щомісячного платежу в розмірі 5769.48 грн., частини якого зараховуються банком на погашення заборгованості за тілом кредиту, погашення заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами та стягнення плати за обслуговування кредитної заборгованості.

Відповідно до п. 5.2 кредитного договору № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року цей договір є укладеним з дня його підписання сторонами та діє протягом строку кредитування, а в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Згідно з п. 3.2.2 кредитного договору № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року позичальник має право достроково повернути всю суму кредиту або її частину.

10 січня 2022 року АТ «Ідея Банк» надіслало на адресу відповідача вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань, в якій вимагало протягом тридцяти календарних днів з дня направлення цієї вимоги виконати зобов`язання за кредитним договором, а саме, достроково повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нараховану на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором.

У вимозі про усунення порушень кредитних зобов`язань від 10 січня 2022 року зазначено, що станом на 10 січня 2022 року у відповідача наявна заборгованість за кредитним договором у розмірі 153173,34 грн., яка складається із: заборгованості за строковим основним боргом в розмірі 49649.25 грн., заборгованості за простроченими процентами в розмірі 24035,64 грн., заборгованості за строковими процентами в розмірі 269,21 грн., заборгованості за строковою платою за обслуговування кредиту в розмірі 2325,42 грн., заборгованості за простроченою платою за обслуговування кредиту в розмірі 76103,94 грн. та заборгованості за пенею в розмірі 789,88 грн.

З долученої до матеріалів справи довідки-розрахунку заборгованості ОСОБА_1 за кредитними договором № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року, укладеним між ПАТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , станом на 14 грудня 2022 року, вбачається, що така становить 150 847,92 грн., що складається із заборгованості за основним боргом в розмірі 22073,10 грн., заборгованості за простроченим боргом в розмірі 27576,15грн., заборгованості за простроченими процентами в розмірі 24304,85грн., заборгованості за простроченою платою за обслуговування кредиту в розмірі 76103,94 грн. та заборгованості за пенею в розмірі 789,88 грн. (а.с. 16).

Випискою по рахунку № НОМЕР_1 підтверджується, що ОСОБА_1 щомісячно вносила кошти на погашення кредитної заборгованості за кредитними договором №Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року.

Зокрема, 03 липня 2018 року позичальником сплачено 6000 грн., 31 липня 2018 року 6 000 грн., 03 вересня 2018 року 6 000 грн., 03 жовтня 2018 року 28 500 грн., 07 листопада 2018 року 18 000 грн., 03 грудня 2018 року 6500 грн., 03 січня 2019 року 6000 грн., 01 лютого 2019 року 6000 грн., 27 лютого 2019 року 6000 грн., 19 березня 2019 року 6000 грн., 02 травня 2019 року 6000 грн., 31 травня 2019 року 6000 грн., 05 липня 2019 року 5000 грн., 02 серпня 2019 року 6000 грн., 30 серпня 2019 року 6000 грн., 26 вересня 2019 року 6000 грн., 31 жовтня 2019 року 500 грн.

Відтак, загальна сума внесених позичальником коштів на погашення кредитної заборгованості за кредитними договором № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року становить 130 500.00 грн.

Крім того, 21 грудня 2019 року з ОСОБА_1 стягнуто 29,68 грн. на погашення простроченої кредитної заборгованості, а 29 січня 2020 року стягнуто 22,35 грн. на погашення строкових процентів за кредитним договором.

Отже, на виконання умов кредитного договору № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року ОСОБА_1 всього сплатила 130552,03 грн.

З виписки по рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що кошти, сплачені позичальником на погашення заборгованості за кредитним договором № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року, зараховувалися банком наступним чином: 51013,75 грн. на погашення заборгованості за тілом кредиту, 21791,69 грн. на погашення заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, 57 218,46 грн. на погашення плати за обслуговування кредиту, 500 грн. на погашення штрафу, 28,13 грн. на погашення пені.

Разом з тим, в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції дійшов висновку про те, що пункти кредитного договору № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року, в яких передбачений обов`язок позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором є нікчемними, а відтак, у банку не виникало права нараховувати позичальнику плату за обслуговування кредиту.

Рішення суду в цій частині не оскаржується сторонами, тому його законність та обґрунтованість щодо нікчемності вищезазначених пунктів кредитного договору та безпідставності вимог банку щодо стягнення заборгованості за простроченою платою за обслуговування кредиту в розмірі 76103,94, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Дійшовши висновку про неправомірність нарахування плати за обслуговування кредиту, суд першої інстанції не врахував, що кошти, які були зараховані банком як плата за обслуговування кредиту, сплачувалися відповідачем на погашення кредитної заборгованості, а тому повинні зараховуватися банком на погашення заборгованості за тілом та відсотками за користування кредитними коштами.

Погашаючи заборгованість за кредитним договором, ОСОБА_1 сплатила 130552,03 грн., з яких 57 218.46 грн. неправомірно стягнуті як плата за обслуговування кредиту, тому їх слід перерахувати на погашення заборгованості за тілом та відсотками.

Для повного виконання умов кредитного договору № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року позичальнику необхідно сплатити заборгованість за тілом кредиту в розмірі 100663,00 грн. та заборгованості відсотками за період користування кредитними коштами, оскільки умови договору передбачають можливість дострокового повернення коштів.

Станом на 31 жовтня 2019 року відповідачка повністю сплатила тіло кредиту в розмірі 100663,00 грн., а також відсотки за користування кредитним коштами в розмірі 29889,03 грн., що свідчить про належне виконання умов кредитного договору № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року та відсутність у неї заборгованості.

Враховуючи те, що п. 3.2.2 кредитного договору № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року передбачено право позичальника достроково повернути всю суму кредиту, яка складається з тіла кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, позичальником станом на 31 жовтня 2019 року повністю сплачено заборгованість за кредитними договором, а відтак зобов`язання відповідача припинилося його належним виконанням, колегія суддів приходить до висновку про те, що вимоги банку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № Z06.00204.003989676 від 01 червня 2018 року є безпідставними та не підлягають до задоволення.

Частина 13 ст. 141 ЦПК України передбачає, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з тим, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1681.82грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 13 березня 2023 року скасувати та ухвалити постанову, якою в задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Ідея Банк» відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Ідея Банк» на користь ОСОБА_1 1681,82 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення постанови.

Постанова складена 13.06.2023 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк