Провадження № 2-н/734/342/23 Справа № 734/4615/23
У Х В А Л А

12 грудня 2023 рокусмт Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Бузунко О. А., перевіривши заяву АТ «Оператор газорозподільної системи» «Чернігівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу,

установив:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за розподіл природного газу з ОСОБА_1 .

Відповідно ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ст. 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Захист права у наказному провадженні може мати місце за наявності безспірної вимоги стягувача, що підтверджується належно оформленими письмовими документами.

Вимоги, за якими може бути виданий судовий наказ, передбачені ст. 161 ЦПК, підлягають судовому захисту виключно у порядку наказного провадження.

Перелік вимог, визначених ч. 1 ст. 161 ЦПК, які можуть розглядатися в порядку наказного провадження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з п. 7 ч. 1ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З даних норм вбачається, що судовий наказ може бути видано за таких умов: між сторонами укладено договір; за таким договором наявна заборгованість; наявність такої заборгованості та її сума має випливати з умов договору; сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; між сторонами відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

У наказному провадженні можуть існувати лише безспірні вимоги заявника - це такі вимоги заявника, із яких не вбачається спір про право, тобто це вимоги, що випливають із повністю визначених і неоспорюваних цивільно-правових відносин.

Такий спрощений вид провадження застосовується у справах за вимогами, які мають очевидно достовірний характер.

Цей вид провадження не є свідченням відсутності спірних відносин між сторонами, однак в силу очевидності права вимоги заявника відсутній спір про наявність самого права.

Наявність спору про право є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу та вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги.

Крім цього, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Разом з тим, у порушення указаної норми заявником до заяви не додано копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, укладеного з ОСОБА_1 . Посилання на те, що ОСОБА_1 прийняла умови Типового договору судом не сприймаються, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_1 є власником чи користувачем будинку, до якого постачається природний газ, та, відповідно, користується цією послугою.

Таким чином, із заяви не вбачається, що до ОСОБА_1 заявлено вимогу, передбачену ч. 1 ст. 161 ЦПК України, зокрема про стягнення заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам ст. 161 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити у видачі судового наказу, одночасно роз`яснивши, що заявник може звернутися до суду із зазначеними вимогами в спрощеному позовному провадженні (ч. 2 ст. 161 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 161, 165, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою АТ «Оператор газорозподільної системи» «Чернігівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за розподіл природного газу,

Роз`яснити право на звернення до суду з позовом в порядку позовного провадження.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олена БУЗУНКО