Справа № 369/1371/22
Провадження № 2/369/1283/23
РІШЕННЯ

Іменем України

14.06.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Фінагеєвої І.О.,

при секретарі Світлак Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьова Івана Сергійовича про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2022 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьова Івана Сергійовича про зобов`язання вчинити певні дії.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який є батьком ОСОБА_1 . У встановлені ст.1270 ЦК України строки ОСОБА_1 подала приватному нотаріусу Леденьову І.С. заяву про прийняття спадщини. Вказана заява була зареєстрована нотаріусом 25 вересня 2020 року, спадкова справа № 66478777. Зазначає, що станом на момент подання позовної заяви ОСОБА_1 не видано свідоцтво про право на спадщину. Вказує що нотаріус зазначив, що вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про спадщину зупинено до вирішення судом справи № 369/6139/20 за заявою ОСОБА_4 , заінтересована особа Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Стверджує, що представником ОСОБА_1 нотаріусу було направлено лист з проханням видати свідоцтво або повідомити причини відмови у видачі свідоцтва та надати відповідні документи. Станом на день подання позову відповідь від нотаріуса так і не отримана. Стверджує, що строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії не може перевищувати одного місяця.

Зазначає, що вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа. Водночас, вказує, що в матеріалах спадкової справи відсутні будь-які заяви заінтересованих осіб. Зазначає, що у справ за заявою ОСОБА_4 розглядається встановлення факу проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу. За таких обставин дії приватного нотаріуса не відповідають наведеним нормам законодавства , тому представник позивача просив суд:

Визнати незаконною відмову приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину та зобов`язати приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича вирішити питання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства.

03 травня 2022 року ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєвої І.О. відкрито провадження у справі.

28 жовтня 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича, у якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича про зобов`язання вчинити певні дії. Свої доводи мотивує тим, що ним дійсно було заведено спадкову справу №139/20 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Стверджує, що починаючи з жовтня 2020 року в рамках заведеної спадкової справи відбувалось встановлення складу спадкового майна спадкодавця, для чого було надіслано ряд нотаріальних запитів для перевірки інформації про належність спадкового майна спадкодавцю, в тому числі і надавалась інформація. Зазначає, що позивач через свого представника зверталась до нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька, однак нотаріус повідомив про неможливість вчинити вказану нотаріальну дію з огляду на зупинення нотаріусом вчинення нотаріальних дій в цій спадковій справі у зв`язку з наявністю відкритого судового провадження в Києво-Святошинському районному суді Київської області за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту її проживання разом з спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Стверджує, що 03 грудня 2021 року представником ОСОБА_1 поштовим відділенням було надіслано приватному нотаріусу Леденьову І.С. заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 та просили у разі відмови такої видачі надати постанову та повідомити причини відмови. Вказує, що відповідь на вказану заяву було надано позивачу 24 грудня 2021 року. Зазначає, що відповідно до ст. 42 Закону України «Про нотаріат» за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт про посвідчення якого просить інша заінтересована особа вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Таким чином, вказує, що наявність спеціальної правової норми, яка імперативно визначає підставу обов`язкового зупинення вчинення нотаріальних дій на підставі письмової заяви заінтересованої особи виключає порушення в нотаріусом вимог закону щодо зупинення вчинення нотаріальної 15 листопада 2022 року представником позивача на адресу надіслано клопотання про долучення доказів до справи..

Ухвалою Києво Святошинського районного суду від 22 листопада 2022 року закрито підготовче провадження.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_2 не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

У судове засідання відповідач приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьов І.С. не з`явився з невідомих для суду причин, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Суд, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої-третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області 31 березня 2020 року.

23 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася із заявою до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича про прийняття спадщини за законом, в якій також зазначила, що інших спадкоємців, передбачених законом, немає.

До майна померлого ОСОБА_3 приватним нотаріусом нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьовим І.С. 25 вересня 2020 року року було заведено спадкову справу № 139/2020, що підтверджується копією вказаної спадкової справи, долученою до матеріалів справи представником позивача.

Так, після смерті ОСОБА_3 заяву про прийняття спадщини подала його донька ОСОБА_1 . Родинні відносини між спадкодавцем та спадкоємцями підтверджуються документами, що містяться в Спадковій справі № 139/2020, а саме копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , серії НОМЕР_2 , виданого Карапишевською сільською радою 22 вересня 1981 року, відповідно до якого ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі батько зазначений ОСОБА_3 , в графі мати ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно у вигляді дачної ділянки в м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, земельної ділянки, автомобіля, гаража в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області та рахунку в ПАТ КБ « Приватбанк», що належало ОСОБА_3 .

Відповідно до листа приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьовим І.С., наданого на заяву адвоката Грушки В.І. вбачається, що у матеріалах спадкової справи №139/20 після смерті ОСОБА_3 є заява ОСОБА_4 від 22 грудня 2021 року про зупинення видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого ОСОБА_3 та копія ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 квітня 2021 року про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, тому видача свідоцтва про право на спадщину зупинено до вирішення справи судом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Згідно ст. 5 вищезазначеного закону нотаріус зобов`язаний: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти фізичним та юридичним особам у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; зберігати в таємниці відомості, одержані ним у зв`язку з вчиненням нотаріальних дій; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону «Про нотаріат» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Предметом судової діяльності у справах про оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні є перевірка законності дії нотаріусів або відповідних посадових осіб, які вчиняють нотаріальні дії чи які відмовили в їх вчиненні.

Як наголошується Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ із посиланням на Постанову Пленуму ВССУ «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 № 2 можливість оскарження нотаріальних дій або відмови у їх вчиненні забезпечує законність нотаріального провадження і захист прав та інтересів учасників нотаріального процесу. Судовий контроль за діяльністю нотаріусів має забезпечити виправлення нотаріальних помилок, тлумачення чинного законодавства та сприяти дотриманню законності у сфері цивільних правовідносин, що виникають із вчинення нотаріальних дій.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат» та, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» та Глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:

1) вчинення такої дії суперечить законодавству України;

2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;

3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;

4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;

5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;

6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;

7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;

8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням;

8-1) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників;

9) в інших випадках, передбачених законом.

Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.

Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Як випливає з п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону «Про нотаріат», перелік підстав для відмови нотаріусом у вчиненні нотаріальних дій, зазначений у ст. 49 Закону, не є вичерпним.

Відповідно до положень ст. 42 Закону «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів.

Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії.

Строк, на який відкладається вчинення нотаріальної дії в цих випадках, не може перевищувати одного місяця.

За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Законами України можуть бути встановлені також інші підстави для відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій.

Згідно з підпунктом 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до положень п.4.12. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

Згідно з пунктом 4.13. вказаного Порядку видача свідоцтва про право на спадщину може бути відкладена у разі: витребування нотаріусом відомостей або документів від фізичних або юридичних осіб, при цьому строк, на який може бути відкладено видачу свідоцтва про право на спадщину, не може перевищувати одного місяця; необхідності отримання нотаріусом від заінтересованих осіб згоди на подачу спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини, заяви про прийняття спадщини згідно з вимогами частини другої статті 1272 Цивільного кодексу України. За обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулась до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Згідно з пунктом 4.14. Порядку при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Як зазначено у п. 3 Глави 2 Розділу 1 вказаного Порядку, за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду, та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом.

Відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій здійснюється на підставі чинного законодавства.

Так, відповідно до листа приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьовим І.С., наданого на заяву адвоката Грушки В.І. вбачається, що у матеріалах спадкової справи №139/20 після смерті ОСОБА_3 є заява ОСОБА_4 від 22 грудня 2021 року про зупинення видачі свідоцтва про право на спадщину щодо майна померлого ОСОБА_3 та ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 квітня 2021 року у цивільній справі № 369/6139/20 за заявою ОСОБА_4 , заінтересована особа: Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, тому видача свідоцтва про право на спадщину зупинено до вирішення справи судом.

Зазначене підтверджується і ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 серпня 2020 року про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_4 , заінтересована особа: Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу, наявною у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Отже, судом встановлено, наявність станом на день звернення позивача до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, в провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільної справи за заявою ОСОБА_4 заінтересована особа: Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу.

Так, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьов І.С. зупинив вчинення нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину до вирішення справи судом.

Разом з тим, позивач, звертаючись до суду з позовом про оскарження відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину не надав жодного доказу на підтвердження того, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьовим І.С. було відмовлено позивачу у вчиненні нотаріальної дії. Так, відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Водночас, позивачем не надано суду постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, клопотань про витребування таких доказів позивачем заявлено не було.

Крім того, судом досліджено долучену адвокатом Грушкою В.І. копію ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 вересня 2022 року, згідно з якою заяву за позовом ОСОБА_4 , заінтересована особа :Вишнева міська рада Києво-Святошинського району Київської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу залишено без розгляду.

Суд зауважує, що, позивач оскаржує до суду саме відмову у вчиненні нотаріальної дії, а не зупинення її вчинення, крім того доказів отримання нотаріусом вказаної ухвали, засвідченої належним чином з відміткою про дату набрання ухвалою законної сили, адвокат не надав. А відтак, суд вважає, що позивачем не зазначено яким чином нотаріус порушив право спадкоємця, з огляду на ту обставину, що в матеріалах справи відсутня постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Леденьова Івана Сергійовича вирішити питання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 відповідно до чинного законодавства, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його територіальних органів, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Нотаріуси у встановленому порядку в межах своєї компетенції вирішують питання, що випливають з норм міжнародного права, а також укладених Україною міжнародних договорів.

Так, як зазначено вище ч.ч. 4,5 ст. 42 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що за обґрунтованою письмовою заявою заінтересованої особи, яка звернулася до суду та на підставі отриманого від суду повідомлення про надходження позовної заяви заінтересованої особи, яка оспорює право або факт, про посвідчення якого просить інша заінтересована особа, вчинення нотаріальної дії зупиняється до вирішення справи судом. Законами України можуть бути встановлені також інші підстави для відкладення або зупинення вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 161/9939/17 (провадження № 61-40053св18) Верховний Суд зазначив, що «суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, яке є предметом оскарження, приймати замість нього своє рішення та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта. Суд зазначеного не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про задоволення вимог про зобов`язання приватного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину за законом. Тобто суд не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенції».

Отже, за своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства України, повноваження нотаріуса є дискреційними та його виключною компетенцією, і суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта повноважень, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) цього суб`єкта повноважень.

А відтак, вимога позивача про зобов`язання нотаріуса вирішити питання щодо видачі свідоцтва про право на спадщину є дискреційними повноваженнями нотаріуса та належить до його виключної компетенції, а тому суд відмовляє в позові в цій частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, а отже у їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.ст. 1216-1218 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 76, 81, 82, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Леденьова Івана Сергійовича про зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Фінагеєва