Справа № 242/1791/23
Провадження № 2/242/703/23

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 р. Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Черкова В.Г., за участі секретаря судового засідання Кідрон О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ :
Стислий виклад позиції позивача та заперечення відповідача.
Позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій вказав, що 20.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 6991-OWNCASH, згідно з яким ОСОБА_3 було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 21 272,00 грн. 25 червня 2021 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» було укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами №250621/1, у відповідності до умов якого права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 6991-OWNCASH від 20.12.2013 року, з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Кредобанк», та ОСОБА_3 , перейшли до нового кредитора, а саме: ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції». Відтак, право вимоги за Кредитним договором повністю перейшли до ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції». Згідно з п. 1.1. Договору Факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами №250621/1 від 25.06.2021 року (Розділ Визначення та тлумачення) «Права Вимоги» - означає повний обсяг пов`язаних із кредитуванням прав грошової вимоги Клієнта до Позичальників за Кредитними Договорами та всіх пов`язаних із такими правами грошової вимоги прав Клієнта щодо Позичальників за Кредитними Договорами, які (всі такі права) наявні на дату переходу Прав Вимоги від Клієнта до Фактора відповідно до умов цього Договору, а також які (всі такі права) виникнуть у майбутньому, включаючи, але не обмежуючись, щодо сум кредитів, процентів за користування кредитами, комісій, плат, неустойок (штрафів, пені) та інших платежів, що підлягають сплаті у відповідності до умов Кредитних договорів. Кредитні кошти надавались Позичальнику в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок. Позивачу стало відомо про смерть Позичальника. Позивач у відповідності до вимог ст. ст. 1281, 1282 ЦК України пред`явив вимогу до спадкоємців через державну нотаріальну контору. Згідно відповіді Другої покровської державної нотаріальної контори на претензію, спадщина після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрита 05.03.2015 року. 05.10.2015 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1 . Відповідач не виконує свої зобов`язання за Договором, що призвело до порушення прав Позивача. На адресу Відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка Відповідачем повністю проігнорована. Станом на 28.08.2023 заборгованість за Договором Відповідачем не погашена. Станом на 04.10.2022 р. загальна сума заборгованості по Договору становить 27 265,39 грн. (розрахунок суми заборгованості додається), яка складається з: 21 272,00 грн. - неповернута сума кредиту; 1 686,18 грн. - прострочені відсотки; 3 425,99 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 881,22 грн. 3% річних застосовані до основної суми та відсотків.
Просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судовий збір у розмірі 2684,00 грн.
Заяви та клопотання сторін.
Заяв та клопотань не надходило.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 14.11.2023 року провадження у зазначеній цивільній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено судове засідання.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Статтею 6 Конвенції також гарантується право на розгляд справи судом у "розумні строки". Слід відмітити, що у своїй практиці Суд підходив до цієї проблеми дуже індивідуально. Разом із тим, були встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів. Ці питання аналізувались судом у справі "Странніков проти України", де Суд дійшов висновку, що тривалість оскаржуваного процесу була надмірною та не відповідала вимозі „розумності строку".
З урахуванням зазначеного особа, яка не була присутньою під час розгляду справи, має право на адекватну, скорочену процедуру скасування рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Під час розгляду були досліджені письмові докази, відповідно до яких 20.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № 6991-OWNCASH, згідно з яким ОСОБА_3 було встановлено ліміт кредитування (надано кредит) в сумі 21 272,00 грн.
Кредитні кошти надавались Позичальнику в безготівковій формі, шляхом перерахування на поточний рахунок.
25 червня 2021 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції» було укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами №250621/1, у відповідності до умов якого права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту № 6991-OWNCASH від 20.12.2013 року, з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Кредобанк», та ОСОБА_3 , перейшли до нового кредитора, а саме: ТОВ «Фінансова Компанія «Приватні Інвестиції».
Позивачу стало відомо про смерть Позичальника.
Згідно відповіді Другої покровської державної нотаріальної контори на претензію, спадщина після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 відкрита 05.03.2015 року. 05.10.2015 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я ОСОБА_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1 .
Позивач у відповідності до вимог ст. ст. 1281, 1282 ЦК України пред`явив вимогу до спадкоємців через державну нотаріальну контору.
Відповідач не виконує свої зобов`язання за Договором, що призвело до порушення прав Позивача.
На адресу Відповідача було направлено повідомлення-вимогу щодо дострокового погашення заборгованості, яка Відповідачем повністю проігнорована.
Станом на 04.10.2022 р. загальна сума заборгованості по Договору становить 27 265,39 грн. (розрахунок суми заборгованості додається), яка складається з: 21 272,00 грн. - неповернута сума кредиту; 1 686,18 грн. - прострочені відсотки; 3 425,99 грн. - прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 881,22 грн. 3% річних застосовані до основної суми та відсотків.
Станом на 28.08.2023 заборгованість за Договором Відповідачем не погашена.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно до ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись у строк, що встановлений у договорі.
Статтею 536 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами.
Згідно ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Згідно зі ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання , на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять як права так обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи положення ст. 1219 ЦК України, обов`язок спадкоємця задовольнити вимогу кредитора, не є таким, що нерозривно пов`язаний з особою спадкодавця, а тому входить до складу спадщини.
Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши представлені докази, законодавство, що регулює дані правовідносини, дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Під час розгляду документально підтверджені витрати позивача на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 256-258, 509, 525, 526, 610, 612, 1054 ЦК України, ст.ст. 133, 141, 264, 265, 279, 280 ЦПК України, суд,-
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.
Повне рішення складено та підписано 12.12.2023 р.
Суддя В.Г.Черков