Справа № 367/6537/23
Провадження по справі № 2/367/4984/2023
У Х В А Л А

Іменем України

про відкладення підготовчого судового засідання

11 грудня 2023 року місто Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області

в складі: головуючого судді Одарюка М.П.,

за участю: секретаря судового засідання Довгополої І.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу №367/6537/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Білоконь Світлана Іванівна, Ірпінська міська рада Київської області, Ірпінська міська державна нотаріальна контора про визнання прав та обов`язків в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом .

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Частиною 6 ст. 84 ЦПК України встановлено, що будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Відповідно до ч. 7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно п. 2. ч. 1 ст. 43 ЦПК учасники справи мають право подавати докази, яке у взаємозв`язку з положеннями ст. 44 повинно використовуватись добросовісно, а не всупереч завданню судочинства. Відповідно до п. 2 та 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Завдання законодавця при регламентації конструкції доказування полягає у забезпеченні гармонічного поєднання активності сторін та суду в цивільному судочинстві. Активність сторін відбиває приватноправові засади змагального процесу, а активність суду публічно-правовий інтерес у ефективності відправлення правосуддя. Можливість збирання доказів судом за власною ініціативою за чинним ЦПК мають обґрунтовуватися не виключно через призму змагальності, однак і з урахуванням принципу пропорційності в контексті завдань та мети цивільного судочинства. Положення процесуального законодавства щодо можливості витребування доказів за ініціативою суду у випадку недобросовісної поведінки сторони щодо доказів покликане зберегти баланс між змагальністю сторін, що забезпечує реалізацію приватноправового інтересу у цивільному судочинстві, та активністю суду в контексті принципу суддівського керівництва процесом, що відбиває публічно-правовий інтерес в ефективності цивільного судочинства. Необхідність збереження відповідного балансу прямо випливає із норми, що регулює завдання цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК).

Згідно з п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово робив висновок, що принцип правової визначеності є одним з фундаментальних аспектів верховенства права (рішення у справах «Брумареску проти Румунії», «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» та ін.). Принцип правової визначеності являє собою сукупність вимог до організації та функціонування правової системи з метою забезпечення перш за все стабільного правового становища індивіда шляхом вдосконалення процесів правотворчості та правозастосування. Принцип покликаний надати можливість учасникам правовідносин передбачити результати своїх дій, набуття відповідних прав та обов`язків. Це передбачає і прогнозованість судових рішень за результатами розгляду спорів.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, підтвердження та встановлення усіх обставин по справі є необхідність у витребуванні доказів.

Керуючись статтями 83, 84, 197, 198, 223 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відкласти підготовче судове засідання у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Білоконь Світлана Іванівна, Ірпінська міська рада Київської області, Ірпінська міська державна нотаріальна контора про визнання прав та обов`язків в порядку спадкування за заповітом.

Підготовче судове засідання призначити на 09 годину 30 хвилин 01 лютого 2024 року.

Витребувати від Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, буд. 13, м. Київ, 01001) інформацію:

З якої причини відсутні відомості про приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області БІЛОКОНЬ Світлани Іванівни в реєстрі нотаріусів?

Чи анульовано свідоцтво на право зайняття нотаріальною діяльністю приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області БІЛОКОНЬ Світлани Іванівни?

За якою адресою здійснює (здійснювала) нотаріальну діяльність ОСОБА_3 , які її засоби зв`язку?

Зобов`язати керівника Міністерства юстиції України надати витребувану судом інформацію протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Попередити керівника Міністерства юстиції України про те, що в разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Направити копію ухвали до Міністерства юстиції України, для виконання.

Ухвалу направити учасникам справи.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя М.П. Одарюк