Справа № 444/1223/23
Провадження № 2/444/555/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (вул. Я.Мудрого, 3, м. Рава-Руська, Львівський р-н, Львівська обл.), третя особа Рава-Руська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності на частку в майні двору як члена колишнього колгоспного типу двору,

В С Т А Н О В И В:

21.04.2023 року справу за даною позовною заявою прийнято до розгляду та відкрито у ній провадження.

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності, мотивуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , матір позивача. ОСОБА_2 все своє майно заповіла дочці ОСОБА_3 . Станом на 30.06.1990 року головою двору в АДРЕСА_2 була ОСОБА_2 , членом двору був ОСОБА_1 . З метою оформлення права власності Позивач звернувся в Рава-Руську міську раду, але йому було відмовлено та роз`яснено, що реєстрація його права власності на частку в будинку можлива лише за рішенням суду. Просив визнати за ним право власності на вказаного будинку.

Відповідач відзиву на позов не подав.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, однак представник третьої особи подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачаєтсья, що позивач є сином ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

З копії свідоцтва про право приватної особистої власності на будівлі від 20.10.1987 року вбачається, що будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_2 в цілому належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 .

З копії рішення Гійченської сільської ради від 28.04.2011 року № 19 вбачається, що вирішено розділити бувший колгоспний двір за адресою: АДРЕСА_2 , в рівних частинах за позивачем та ОСОБА_2 .

З копії довідки, виданої Гійченською сільською радою, вбачається, що станом на 30.06.1990 р. головою колгоспного двору в АДРЕСА_2 була ОСОБА_2 , а членом двору ОСОБА_1 .

З копії довідки № 242 від 14.03.2023 року, виданої Рава-Руською міською радою, вбачається, що станом на 15.04.1991 р. головою колгоспного двору в АДРЕСА_2 була ОСОБА_2 , а членом двору ОСОБА_1 .

З копії довідки № 243 від 14.03.2023 року, виданої Рава-Руською міською радою, вбачається, що вул. Першотравнева в с. Гійче перейменована на вулицю Героїв України.

Довідка № 1417 від 04.40.2023 року, видана КП ЛОР «Червоноградським міжміським БТІ», підтверджує, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , зареєстровано за колгоспним двором, головою якого була ОСОБА_2 .

З копії технічного паспорту на будинок садибного типу вбачається, що житловий будинок господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_2 , побудований в 1962 р. Загальна площа житлового будинку 72,3 кв.м. (житлова площа 34,3 кв.м., допоміжна площа 38,0 кв.м.). Господарські будівлі: веранда, сходи, сарай, сарай, сарай, навіс, убиральня, літня кухня, погріб, ворота, огорожа, колодязь, замощення.

З копії свідоцтва про право на спадщину від 17.04.2014 року вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 ( житлового будинку АДРЕСА_2 ) є її дочка ОСОБА_3 .

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про

власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно

колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Судом встановлено, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року відносився до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_2 , членом даного господарства був лише позивач, який станом на 15.04.1991 року не втратив права на частку в майні даного колгоспного двору.

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 112, 120, 524, 529, 548, 549, 554 ЦК УРСР, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 , виданий Жовківським РВ УМВС України у Львівській області 27.06.1996 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 72,3 кв.м. (житлова площа 34,3 кв.м., допоміжна площа 38,0 кв.м.)) та на 1/2 частину господарських будівель та споруд (огорожа та ворота), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , як членом колишнього колгоспного типу двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.