Справа № 342/592/23
Провадження № 2/342/355/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Матієк І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі, споруди та земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на 7/24 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 звернувся в суд з позовною заявою до Городенківської міської територіальної громади в Коломийському районі Івано-Франківської області в особі Чернятинського старостинського округу Коломийського району Івано-Франківської області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 77 м. Городенка Коломийський район Івано-Франківська область), в якому просить визнати його право власності на житловий будинок літ. "А", загальною площею 64,0 кв.м., в тому числі житловою площею 49,5 кв.м., стодолу літ. "Б", літню кухню літ. "В", сарай літ. "Г", сарай літ. "Д", погріб літ. "Е", вбиральня літ. "Ж", огорожа № 1-2, які розташовані у АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем свого проживання в с.Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області померла мати позивача ОСОБА_3 . Рідний батько позивача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рідний брат позивача ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_5 в період свого життя не перебував ні в офіційному, ні в цивільному шлюбі, що підтверджується довідкою від 17.05.2023 № 24/178 Чернятинського старостинського округу Городенківської міської ради. Рідний брат позивача ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_3 , за свого життя 26.09.2009, вчинила заповіт, який посвідчений секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилося спадкове майно, яке складається із: житловий будинок літ. "А", стодола літ. "Б", літня кухня літ. "В", сарай літ. "Г", сарай літ. "Д", погріб літ. "Е", вбиральня літ. "Ж", огорожа № 1-2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний житловий будинок, господарські будівлі та споруди побудовано на підставі Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР на земельній ділянці, площею 0,08 га, виділеній під забудову ОСОБА_4 (батьку позивача), з колгоспного присадибного фонду на підставі рішення правління колгоспу ім. Ів. Франка від 26 квітня 1964 р. № 9 та дозволено забудову земельної ділянки рішенням Городенківської районної Ради депутатів трудящих від 14 листопада 1964 р. № 401 за типовим проектом № 181-1. Однак, у відповідності до вимог ст. 331 ЦК України правовстановлюючі документи на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, присадибну земельну ділянку у ОСОБА_3 відсутні, оскільки вона за життя їх не отримала. Відповідно до довідки № 24/115 від 23.03.2023, виданої Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, згідно із записом у по господарській книзі № 1 Чернятинської сільської ради за період 1991 по 1995 рік особовим рахунком № НОМЕР_1 по господарству в АДРЕСА_2 , суспільна група господарства колгоспна, станом на 15.04.1991 р. в господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , 1930 р.н., голова господарства; ОСОБА_5 , 1957 р.н., ОСОБА_6 , 1960 р.н. Вказана обставина також підтверджується витягом із по господарської книги № 1, особовий рахунок № НОМЕР_1 по господарству в АДРЕСА_2 ) Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області. Так як будинок АДРЕСА_2 станом на 15.04.1991 належав до колгоспного типу двору, а станом на 15.04.1991 головою колгоспного типу двору була ОСОБА_3 , його членом були також ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), то відповідно їм кожному належало по 1/3 частині даного колгоспного двору. Враховуючи той факт, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її сини - ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , то ОСОБА_3 на праві власності в цілому належить житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 . Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 288/02-31 від 15.03.2023 Городенківської державної нотаріальної контори Івано-Франківської області, позивач вчасно прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами спадкової справи, інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом, немає, але нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що позивачем не були надані належним чином оформлені документи, що посвідчують право власності на спадкове майно за ОСОБА_3 , необхідних для вчинення нотаріальних дій. Оформити право власності на спадкове майно, яке відкрилося після смерті ОСОБА_3 , в нотаріальному порядку не представляється можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами та державна реєстрація права власності на нерухоме майно, а тому немає іншого способу захисту спадкових прав ОСОБА_1 , як тільки в судовому порядку, що і змусило позивача звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 24 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 02 червня 2023 року позивач ОСОБА_1 усунув недоліки, викладені в вищенаведеній ухвалі.

05 червня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29 червня 2023 р. о 09.30 год. у приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (вул. Героїв Євромайдану, 7 м.Городенка Івано-Франківської області, зал судових засідань № 2). Витребувано з Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області, належним чином засвідчену копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області.

Ухвалою суду від 29 червня 2023 року по даній справі замінено відповідача Городенківську міську територіальну громаду в Коломийському районі Івано-Франківської області в особі Чернятинського старостинського округу Коломийського району Івано-Франківської області на належного відповідача Городенківську міську раду Коломийського району Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Шевченка,77). Витребувано відГороденківської державної нотаріальної контори Коломийського районного нотаріального округу Івано-Франківської області та приватних нотаріусів Коломийського районного нотаріального округу Стефурак Н.Я., ОСОБА_7 , належним чином засвідчені копії спадкових справ, заведених після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у разі їх відкриття. У разі відсутності спадкових справ, надати відомості про їх відсутність.

Ухвалою суду від 31 липня 2023 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителя АДРЕСА_3 . Підготовче засідання відкладено до 21 серпня 2023 року, 10 год. 30 хв.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.08.2023 на розгляд судді Федів Л.М. передано матеріали справи за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/3 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що подані до суду у строк, передбаченийч.1 ст.193 ЦПК України.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що згідно наданої позивачем за первісним позовом до позовної заяви - копії Витягу з погосподарської книги № 1 (ос. рах.51) Чернятинської сільської ради за період 1991 по 1995 рік по господарству в АДРЕСА_2 , суспільна група господарства - колгоспна, станом на 15.04.1991 р. в господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , 1930 р.н., голова господарства; ОСОБА_5 , 1957 р.н., син, ОСОБА_6 , 1960 р.н., син. На момент припинення колгоспного двору його членами були: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Тобто право власності на житловий будинок як майно колгоспного двору після припинення колгоспних дворів в Україні перетворилося на спільну часткову власність членів припиненого колгоспного двору в рівних частинах по 1/3 частці кожного. Колгоспний двір був припинений 15.04.1991 р., коли був введений в дію ЗУ «Про власність», а тому станом на 15.04.1991 р. ОСОБА_6 належало право власності на 1/3 частку майна у колгоспному дворі, як його члену, що не втратив право на частку в його майні. Таким чином, ОСОБА_6 належала 1/3 частка житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 . Член колгоспного двору ОСОБА_6 , 1960 р.н. помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис від 09.01.2015. За життя, 11 грудня 2014 року, ОСОБА_6 , 1960 р.н., на випадок своєї смерті, зробив таке розпорядження, яким все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за Законом матиме право, в тому числі і житловий будинок в АДРЕСА_4 , заповів ОСОБА_2 , 1992 року народження, жит. м.Городенка. Заповіт посвідчений секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, є чинним. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) є сином та спадкоємцем всього майна за заповітом ОСОБА_6 . ОСОБА_2 спадщину після смерті батька ОСОБА_6 прийняв, 05.06.2015 за його заявою у Городенківській районній державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 141 (номер у спадковому реєстрі № 57535843). А тому, ОСОБА_2 після смерті батька належить 1/3 частка житлового будинку та господарських будівель та споруди по АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору. Виходячи із вказаного, просить суд визнати за ним право власності на 1/3 частку житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 18 серпня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання права власності на 1/3 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд (справа №342/979/23) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівліта споруди в порядку спадкування за заповітом (справа № 342/592/23), присвоєно об`єднаній справі № 342/592/23.

21 серпня 2023 року від позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 до суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій просив визнати право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,7946 га за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:002:0048, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на землях Городенківської міської ради (Чернятинський старостинський округ, урочище "Зелені кірнички") в порядку спадкування за заповітом. Дана заява мотивована тим, що 07.08.2023 позивачу стало відомо, що до складу спадкового майна, яке відкрилося після смерті матері ОСОБА_3 входить земельна ділянка, площею 0,7946 га за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:002:0048, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . Вказана обставина підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.08.2023. Згідно звіту про експертну грошову оцінку даної земельної ділянки від 14.08.2023 становить 34803 грн. Отже, позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 вважає, що необхідно збільшити розмір позовних вимог.

Підготовче засідання 06.09.2023 було відкладено на 10:45 год. 18.09.2023 за клопотанням представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвоката Андруховича В.Й.

13 вересня 2023 року від позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 до суду надійшла заява про часткове визнання зустрічних позовних вимог, в якій просив прийняти заяву про часткове визнання зустрічного позову; первісний позов задовольнити частково та ухвалити рішення суду, яким: 1) визнати право власності ОСОБА_1 на 83,25 % житлового будинку літ. "А", загальною площею 64,0 кв.м., в тому числі житловою площею 49,5 кв.м., з відповідним відсотком на право власності на стодолу літ. "Б", літню кухню літ. "В", сарай літ. "Г", сарай літ. "Д", погріб літ. "Е", вбиральня літ. "Ж", огорожа № 1-2, які розташовані у АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) визнати право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,7946 га за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:002:0048, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на землях Городенківської міської ради (Чернятинський старостинський округ, урочище "Зелені кірнички") в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зустрічний позов задовольнити частково та ухвалити рішення суду, яким: визнати право власності ОСОБА_2 на 16,75 % житлового будинку літ. "А", загальною площею 64,0 кв.м., в тому числі житловою площею 49,5 кв.м., з відповідним відсотком на право власності на стодолу літ. "Б", літню кухню літ. "В", сарай літ. "Г", сарай літ. "Д", погріб літ. "Е", вбиральня літ. "Ж", огорожа № 1-2, які розташовані у АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Понесені сторонами судові витрати за первісним та зустрічним позовами залишити за кожною із них.

Дана заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_7 , тобто станом на день смерті свого сина ОСОБА_6 , його мати ОСОБА_3 була пенсіонеркою та престарілою особою і у відповідності до ч. 1 ст. 1241 ЦК України, незалежно від змісту заповіту сина, який вчинив заповіт на користь свого сина ОСОБА_2 , має обов`язкову частку у спадщині колгоспного двору у вигляді половини від тієї частки, право на яку б належало їм при спадкуванні за законом, незалежно від того, яким є зміст заповіту. Тобто, у позивача за зустрічним позовом відсутні правові підстави для спадкування 1/3 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд (майно колгоспного двору), яке відкрилося після смерті його батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в зв`язку з чим зустрічні позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Тобто, позивач за первісним позовом спадкує 83,25 % спірного житлового будинку, господарських будівель та споруд, а позивач за зустрічним позовом спадкує 16,75 % спірного житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Підготовче засідання 18.09.2023 було відкладено на 10:30 год. 02.10.2023, у зв`язку з неявкою учасників справи.

22 вересня 2023 року від представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвоката Андруховича В.Й. до суду надійшла заява про часткове визнання зустрічних позовних вимог (уточнена), в якій просив прийняти заяву про часткове визнання зустрічного позову; первісний позов задовольнити частково та ухвалити рішення суду, яким: 1) визнати право власності ОСОБА_1 на 83/100 часток житлового будинку літ. "А", загальною площею 64,0 кв.м., в тому числі житловою площею 49,5 кв.м., з відповідною часткою на право власності на стодолу літ. "Б", літню кухню літ. "В", сарай літ. "Г", сарай літ. "Д", погріб літ. "Е", вбиральня літ. "Ж", огорожа № 1-2, які розташовані у АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) визнати право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,7946 га за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:002:0048, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на землях Городенківської міської ради (Чернятинський старостинський округ, урочище "Зелені кірнички") в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зустрічний позов задовольнити частково та ухвалити рішення суду, яким: визнати право власності ОСОБА_2 на 17/100 часток житлового будинку літ. "А", загальною площею 64,0 кв.м., в тому числі житловою площею 49,5 кв.м., з відповідною часткою на право власності на стодолу літ. "Б", літню кухню літ. "В", сарай літ. "Г", сарай літ. "Д", погріб літ. "Е", вбиральня літ. "Ж", огорожа № 1-2, які розташовані у АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Понесені сторонами судові витрати за первісним та зустрічним позовами залишити за кожною із них.

25 вересня 2023 року від відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 до суду надійшла відповідь на заяву про часткове визнання зустрічних позовних вимог, що подана первісним позивачем (відповідачем по зустрічній позовній заяві) ОСОБА_1 та заява про зменшення зустрічних позовних вимог, в якій просив: 1) позов позивача/відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_1 задовольнити частково, визнати за ним право власності на 17/24 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 ; в решті вимог відмовити; 2) прийняти до розгляду його заяву про зменшення зустрічних позовних вимог та визнати за ним право власності на 7/24 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 . Відповідь на заяву про часткове визнання зустрічних позовних вимог та заява про зменшення зустрічних позовних вимог мотивовані тим, що спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_6 є його матір ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті сина, діти спадкодавця - ОСОБА_6 (прийняв спадщину після смерті батька), ОСОБА_8 , та дружина спадкодавця ОСОБА_9 , які не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 . ОСОБА_2 не заперечує, що його бабуся ОСОБА_3 мала обов`язкову частку у спадщині його батька ОСОБА_6 , однак її розмір становить 1/2 (половина) від 1/4 (частка, яка належала б кожному із чотирьох спадкоємців у разі спадкування за законом) = 1/8 частка. Що стосується обов`язкової частки ОСОБА_3 у спадщині спадкодавця ОСОБА_6 , а саме 1/3 частки житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 , то вона повинна становити 1/8 від 1/3 = 1/24 частка житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 . Первісний позивач/відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 в поданій до суду заяві просить визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по АДРЕСА_2 , у відсотковому відношенні, однак, відповідно до п. 3.2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55, право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані в правовстановлюючих документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю. Виходячи із вказаного, ОСОБА_2 просив суд визнати за ним право власності на 7/24 (8/24 (1/3) - 1/24) частки житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 . Первісний позивач/відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , в поданій до суду заяві про збільшення розміру позовних вимог, просив також визнати за ним право власності на земельну ділянку, площею 0,7946 га за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:002:0048, в порядку спадкування за заповітом після смерті моєї бабусі ОСОБА_3 . ОСОБА_2 не заперечує, щоб його дядько ОСОБА_1 успадкував та оформив право на спадщину на вищезгадану земельну ділянку, спору в даному випадку немає.Однак, всупереч вимог ч. 1 ст.1297 ЦК України, первісний позивач/відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не долучив до заяви про збільшення розміру позовних вимог належних доказів його звернення до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку.

Підготовче засідання 02.10.2023 було відкладено на 10:00 год. 18.10.2023 за клопотанням представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвоката Андруховича В.Й.

11 жовтня 2023 року від представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвоката Андруховича В.Й. до суду надійшло заперечення проти відповіді позивача зустрічним позовом від 25.09.2023, в якому просив прийняти заперечення до розгляду; первісний позов задовольнити частково та ухвалити рішення суду, яким: 1) визнати право власності ОСОБА_1 на 83/100 часток житлового будинку літ. "А", загальною площею 64,0 кв.м., в тому числі житловою площею 49,5 кв.м., з відповідною часткою на право власності на стодолу літ. "Б", літню кухню літ. "В", сарай літ. "Г", сарай літ. "Д", погріб літ. "Е", вбиральня літ. "Ж", огорожа № 1-2, які розташовані у АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) визнати право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,7946 га за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:002:0048, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на землях Городенківської міської ради (Чернятинський старостинський округ, урочище "Зелені кірнички") в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зустрічний позов задовольнити частково та ухвалити рішення суду, яким: визнати право власності ОСОБА_2 на 17/100 часток житлового будинку літ. "А", загальною площею 64,0 кв.м., в тому числі житловою площею 49,5 кв.м., з відповідною часткою на право власності на стодолу літ. "Б", літню кухню літ. "В", сарай літ. "Г", сарай літ. "Д", погріб літ. "Е", вбиральня літ. "Ж", огорожа № 1-2, які розташовані у АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 . Понесені сторонами судові витрати за первісним та зустрічним позовами залишити за кожною із них. В даному запереченні зазначено, що розрахунок часток, який бажає успадкувати позивач за зустрічним позовом, викладений у відповіді на заяву про часткове визнання зустрічного позову та зменшення позовних вимог від 25.09.2023, а саме 7/24 часток житлового будинку є скритою формрю заволодіння спадковим майном в частині, яке не належить останньому, є незаконним, а тому відсутні підстави для задоволеннч зустрічного позову у вказаному розмірі часток.

Підготовче засідання 18.10.2023 було відкладено на 11:30 год. 06.11.2023 за клопотанням представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвоката Андруховича В.Й.

Підготовче засідання 06.11.2023 було відкладено на 11:30 год. 28.11.2023 за клопотанням відповідача (позивача за зустрічним позовом) ОСОБА_2 .

28 листопада 2023 року закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 13:00 год. 11.12.2023 в приміщенні Городенківського районного суду Івано-Франківської області (м. Городенка вул. Героїв Євромайдану, 7, зал судових засідань № 2).

Учасники справи в судове засідання 11 грудня 2023 року не з`явилися.

Від представника позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - адвоката Андруховича В.Й. до суду 15.11.2023 надійшло клопотання про розгляд цивільної справи без участі сторони первісного позивача у судовому процесі до розгляду. Просив ухвалити рішення суду, яким первісні позовні вимоги задоволити в редакції первісного позивача.

Від відповідача (позивача зустрічним позовом) ОСОБА_2 до суду 11.12.2023 надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Зменшені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач Городенківська міська рада до суду подала заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника за наявними в матеріалах справи документами.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні та зустрічні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, вважає необхідним зазначити таке.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно статті 328 ЦК України - право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 41 Конституцією України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок (літ. "А"), загальною площею 64,0 кв.м., житловою площею 49,5 кв.м., та господарські будівлі та споруди - стодолу літ. "Б", літню кухню літ. "В", сарай літ. "Г", сарай літ. "Д", погріб літ. "Е", вбиральня літ. "Ж", огорожа № 1-2, по АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012 р. не зареєстровано, що доводиться копією Виписки з інвентаризаційних матеріалів Вих. № 10848 від 24.02.2023, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Як слідує з копії Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради депутатів трудящих, забудівнику ОСОБА_4 виділено земельну ділянку в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області під забудову, площею 0,08 га з колгоспного присадибного фонду на підставі рішення правління колгоспу ім. Ів. Франка від 26 квітня 1964 р. № 9 та дозволено забудову ділянки рішенням виконкому Городенківської районної Ради депутатів трудящих від 14 листопада 1964 р. № 401 за типовим проектом № 181-1.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно із частиною четвертою статті 3 зазначеного Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (03 серпня 2004 року) нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його будівництва, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, як офіційного визнання державою такого права, а не підставою його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Крім того, згідно з частинами першою та другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення», яка втратила чинність 30 грудня 2004 року, було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, при цьому введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності, збудованих до 05 серпня 1992 року, не передбачалося.

Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1).

У частині третій статті 12, частині першій статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною другою статті 89 ЦПК України встановлено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З копії технічного паспорта на будинок садибний типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1972 році, господарські будівлі і споруди в 1964 році.

Згідно Звіту про оцінку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, складеного ЕТВО «Придністров`я» на підставі договору № 49 від 20.03.2023, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 станом на 22.03.2023 становить - 128000 грн.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Згідно ксерокопій погосподарських книг, виданих Чернятинським старостинським округом Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області, в господарстві по АДРЕСА_2 , суспільна група якого «колгоспники», проживали:

?за 1971-1973 р.р.: особовий рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_4 , 1908 р.н., голова сім`ї, місце роботи колгосп ім. Франка, ОСОБА_3 , 1930 р.н., дружина, ОСОБА_4 , 1953 р.н., син, ОСОБА_1 , 1955 р.н., син, ОСОБА_5 , 1957 р.н., син, ОСОБА_6 , 1960 р.н., син;

?за 1974-1976 р.р.: особовий рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_4 , 1908 р.н., голова сім`ї, місце роботи колгосп ім. Франка, ОСОБА_3 , 1930 р.н., дружина, ОСОБА_4 , 1953 р.н., син, ОСОБА_1 , 1955 р.н., син, ОСОБА_5 , 1957 р.н., син, ОСОБА_6 , 1960 р.н., син;

?за 1977-1979 р.р.: особовий рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_4 , 1908 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_3 , 1930 р.н., дружина, ОСОБА_1 , 1955 р.н., син, ОСОБА_5 , 1957 р.н., син, ОСОБА_6 , 1960 р.н., син;

?за 1980-1982 р.р.: особовий рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_3 , 1930 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_1 , 1955 р.н., син, ОСОБА_5 , 1957 р.н., син, ОСОБА_6 , 1960 р.н., син, ОСОБА_10 , квартирант;

?за 1983-1985 р.р.: особовий рахунок № НОМЕР_4 ОСОБА_3 , 1930 р.н., голова сім`ї, місце роботи колгосп «Україна», ОСОБА_5 , 1957 р.н., син, ОСОБА_6 , 1960 р.н., син, ОСОБА_10 , квартирант;

?за 1986-1990 р.р.: особовий рахунок № НОМЕР_5 ОСОБА_3 , 1930 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_5 , 1957 р.н., син, ОСОБА_6 , 1960 р.н., син;

?за 1991-1995 р.р.: особовий рахунок № НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) ОСОБА_3 , 1930 р.н., голова сім`ї, ОСОБА_5 , 1957 р.н., син, ОСОБА_6 , 1960 р.н., син.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 71 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, про що в Книзі реєстрації смертей 20 червня 1979 року зроблено відповідний актовий запис за № 26, що доводиться копією свідоцтва про смерть (повторне) серія НОМЕР_6 , виданого 21 липня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городекнівського районного управління юстиції Івано-Франківської області.

У зв`язку із набранням чинності Закону України «Про власність», з 15 квітня 1991 року колгоспні двори припинили своє існування, а правовідносини щодо майна колгоспного двору змінилися, оскільки належне на праві сумісної власності майно колгоспного двору трансформувалося у спільну часткову власність колишніх членів колгоспного двору.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Отже, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Цими Вказівками передбачено, що визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі, відомостей щодо членів та майна колгоспного двору було покладено на сільські ради. Суспільна група господарства визначалась сільською радою залежно від роду занять голови господарства (сім`ї).

Колгоспні двори, виникнення та існування яких пов`язувалося зі спільним вкладом у створення даного майна членами колгоспного двору, належали до спільної сумісної власності членів колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно копії Витягу з погосподарської книги № 1 (ос. рах.51) Чернятинської сільської ради за період 1991 по 1995 рік по господарству в АДРЕСА_2 , суспільна група господарства - колгоспна, станом на 15.04.1991 р. в господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , 1930 р.н., голова господарства, ОСОБА_5 , 1957 р.н., син, ОСОБА_6 , 1960 р.н., син.

Згідно статті 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 належав на праві спільної часткової власності належав по 1/3 частині колишнім членам колгоспного дворуОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 52 років в с.Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 24 від 24.06.2009, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 , виданого 24.06.2009 Чернятинською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Як слідує із копії довідки Чернятинського старостинського округу Городенківської міської ради № 24/178 від 17.05.2023, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 і проживав в АДРЕСА_2 в шлюбі зареєстрований не був та в цивільному шлюбі не перебував.

ОСОБА_5 , 1957 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 і на момент смерті в господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 1930 року народження, мати, ОСОБА_6 , 1960 р.н., брат, що доводиться копією довідки Чернятинського старостинського округу Городенківської міської ради № 24/211 від 29.06.2023.

Про те, що позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 стверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_8 від 26.08.1970.

ОСОБА_5 , 1957 року народження є також сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що слідує із копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_9 від 26.08.1970.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_5 є його матір ОСОБА_3 .

Городенківська державна нотаріальна контора Коломийського району Івано-Франківської області, на виконання ухвали суду, надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 933/2009 (номер у спадковому реєстрі № 48541705), заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Чернятин Коломийського району Івано-Франківської області, на підставі заяви спадкоємця другої черги за законом ОСОБА_1 , 1955 року народження про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка подана 01.12.2009 (протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України). Матір спадкодавця ОСОБА_3 , 1930 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_10 (протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України) подала нотаріусу заяву про відмову від державного акту на право власності на земельну ділянку, розміром 0,8181 га, яка буде їй належати в порядку спадкування після смерті її сина ОСОБА_5 , 1957 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь свого сина ОСОБА_1 , 1955 року народження.

ОСОБА_1 05.08.2020 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Капріян С.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,8181 га, що розташована на території Чернятинської сільської ради, урочище «Зелені кірнички», що належала померлому ОСОБА_5 на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії Яз № 151237.

Як встановлено судом, до складу спадщини ОСОБА_5 входить також 1/3 частка житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, яку ОСОБА_1 успадкував, однак не оформлено документи про спадкування.

Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2 ст. 1236 ЦК України).

За життя, 11 грудня 2014 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженець та житель АДРЕСА_2 , на випадок своєї смерті, зробив таке розпорядження, яким все належне йому майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за Законом матиме право, в тому числі і житловий будинок в АДРЕСА_4 , заповів ОСОБА_2 , 1992 року народження, жителю м.Городенка. Заповіт посвідчений секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстровано в реєстрі за № 35. Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 57401318, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №40588364 від 05.06.2015.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 54 років в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3 від 09.01.2015, що стверджується копією свідоцтва про смерть (повторно) серія НОМЕР_10 від 18.02.2015. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

ОСОБА_6 , 1960 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_2 і на момент його смерті в господарстві були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 1930 року народження, мати, що доводиться копією довідки Чернятинського старостинського округу Городенківської міської ради № 24/212 від 29.06.2023, та копією облікової картки об`єкта по господарського обліку.

На виконання ухвали суду від 29 червня 2023 року Городенківська державна нотаріальна контора Коломийського району Івано-Франківської області, надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 141/2015 (номер у спадковому реєстрі № 57535843), заведену після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, з якої слідує, що спадкоємцем за заповітом ОСОБА_6 є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , житель АДРЕСА_3 , який у передбачений ст. 1270 ЦК України строк, подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 , перелік осіб, які мають право на обов`язкову частку, що визначений статтею 1241 ЦК, є вичерпним і розширеного тлумачення не потребує. При визначенні розміру обов`язкової частки в спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги.

Колегія суддів цивільного суду ВС у справі № 292/389/17 від 25.11.2020 визначила коло спадкоємців за законом першої черги, які враховуються для визначення розміру обов`язкової частки у спадщині. Частиною 1 ст. 1241 ЦК встановлено, що, зокрема, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині враховуються всі спадкоємці за законом першої черги. До таких спадкоємців слід також відносити спадкоємців, які відмовилися від прийняття спадщини, не прийняли спадщину, усунені від права на спадкування або померли до відкриття спадщини, але в яких є спадкоємці за правом представлення.

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі №510/350/16-ц зазначено, що право на обов`язкову частку - це суб`єктивне майнове право окремих спадкоємців першої черги (стаття 1261 ЦК України) отримати певну частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Хоча норми про право на обов`язкову частку розміщені у главі, присвяченій спадкуванню за заповітом, за своєю сутністю право на обов`язкову частку належить до спадкування за законом.

Тобто право на обов`язкову частку існує лише за наявності заповіту. Коло осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, визначене статтею 1241 ЦК України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 5.10 розділу II глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5 (далі - Порядок), при визначенні розміру обов`язкової частки нотаріусу слід враховувати, що частиною першою статті 1241 ЦК України встановлено, що обов`язкова частка у спадщині визначається незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. При визначенні розміру обов`язкової частки у спадщині нотаріус враховує всіх спадкоємців за законом, які могли б бути закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було змінено заповідачем. Нотаріус пропонує як спадкоємцю за заповітом, так і спадкоємцю, що має право на обов`язкову частку у спадщині, вказати у своїх заявах про прийняття спадщини всіх спадкоємців за законом.

Як слідує із копії свідоцтва про одруження серія НОМЕР_11 , виданого 27 січня 2004 року, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , з 27.01.2004 (запис за № 10 від 27.01.2004) перебував у шлюбі з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_12 , виданого 17 червня 1992 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , запис № 82 від 17.06.1992.

Згідно копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_13 , виданого 06 травня 1994 року, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_14 є дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , запис № 49 від 06.05.1994.

ОСОБА_3 на час смерті сина ОСОБА_6 , тобто на час відкриття спадщини, виповнилося 84 роки і відповідно до ст. 75 СК України, ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» вона вважається непрацездатною особою та має згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК право на обов`язкову частку у спадщині спадкодавця.

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом ОСОБА_6 є його матір ОСОБА_3 , яка прийняла спадщину після смерті сина та має обов`язкову частку у спадщині, син спадкодавця ОСОБА_2 (спадкоємець за заповітом), який прийняв спадщину після смерті батька, дочка спадкодавця ОСОБА_8 та дружина спадкодавця ОСОБА_9 , які не прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 .

Прийняття спадщини спадкоємцем, є обов`язковою умовою здійснення права на спадщину як за законом і за заповітом, так і права на обов`язкову частку у спадщині.До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22 червня 2020 року по справі № 556/734/13-ц.

Верховний Суд у постанові від 21 липня 2021 року у справі № 706/874/18 (провадження № 61-12093св20) вказав, що у справі, що переглядається установлено, що позивач, яка померла після пред`явлення позову та до справи були залучені її правонаступники, прийняла спадщину після смерті свого сина, оскільки проживала разом з ним на день смерті останнього, та у встановленому законом порядку не відмовилася від прийняття такої спадщини, отже у цьому випадку матиме місце не перехід права на обов`язкову частку до спадкоємців, а прийняття спадщини у загальному порядку.

До складу спадщини ОСОБА_6 входить 1/3 частка житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Судом встановлено, що:

1)обов`язкова частка ОСОБА_3 у спадщині спадкодавця ОСОБА_6 , а саме 1/3 частки житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 становить 1/24 (1/8 (1/2 (половина) від 1/4 (частка, яка належала б кожному із чотирьох спадкоємців у разі спадкування за законом) від 1/3) частки даного житлового господарства ;

2)спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 успадкував після смерті батька ОСОБА_6 - 7/24 (8/24 (1/3) 1/24) частки житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

За життя, 26 червня 2009 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , жителька с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті, зробила таке розпорядження, яким усе належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що вона за Законом матиме право, в тому числі і житловий будинок в АДРЕСА_2 , заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителю м. Чернівці. Заповіт посвідчений секретарем Чернятинської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстровано в реєстрі за № 60. Даний заповіт є чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 48131065, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №66664901 від 30.09.2021.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 90 років в с.Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 621 від 03.09.2021, що доводиться копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_14 , виданого 03.09.2021 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_2 і на момент смерті в господарстві була зареєстрована та проживала лише вона, що стверджується копією довідки Чернятинського старостинського округу Городенківської міської ради № 24/114 від 23.03.2023.

На виконання ухвали суду, Городенківська державна нотаріальна контора Коломийського району Івано-Франківської області, надала суду належним чином засвідчену копію спадкової справи № 372/2021 (номер у спадковому реєстрі № 68397390), заведену після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чернятин Городенківського району Івано-Франківської області, на підставі заяви спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 від 30.09.2021, яка подана протягом строку, передбаченого ст. 1270 ЦК України.

До складу спадщини ОСОБА_3 входить 9/24 частки житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 : 1/3 (8/24) частка даного житлового господарства належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, та 1/8 частка успадкована нею після смерті сина ОСОБА_6 (обов`язкова частка у спадщині),однак не оформлено документи про спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Підставою звернення позивача (відповідача за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_1 до суду стало те, що Постановою державного нотаріуса Городенківської державної нотаріальної контори Коломийського району Івано-Франківської області від 15 березня 2023 року за № 288/02-31 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_16 , на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що спадкоємець не надав документ, який посвідчував би право власності спадкодавця на вищезгаданий житловий будинок, оскільки згідно даних органів БТІ, право власності не було зареєстровано.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права в установленому законодавством України порядку.

Для набуття права власності в установленому законом порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_2 належав до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3 ; станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку по 1/3 кожному. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Судом встановлено, що: спадщину після смерті ОСОБА_5 прийняв спадкоємець другої черги за законом - ОСОБА_1 ; спадщину після смерті ОСОБА_6 прийняли - спадкоємець першої черги за законом (обов`язкова частка) - ОСОБА_3 та спадкоємець за заповітом - ОСОБА_2 ; спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняв спадкоємець за заповітом - ОСОБА_1 .

Через відсутність правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на спадковий житловий будинок, ОСОБА_1 не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Що стосується позовних вимог позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 про визнання права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, площею 0,7946 га за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:002:0048, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на землях Городенківської міської ради (Чернятинський старостинський округ, урочище "Зелені кірнички") в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , то слід зазначити наступне.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно (ст. 1297 ЦК України).

Видача свідоцтва про право на спадщину є підставою для закріплення права власності на нерухоме майно та свідчить про законність набуття такого майна. Під час видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно відбувається прийняття речових прав на таке майно, при цьому остаточний перехід права власності та його належне закріплення відбувається після державної реєстрації такого права.

Статтею 68 Закону України «Про нотаріат» вiд 02 вересня 1993 року №3425-XII з відповідними змінами і доповненнями, визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Відповідно до статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Після державної реєстрації переходу права власності на нерухоме майно воно вважається таким, що офіційно визнане та підтверджене державою, згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нотаріус як спеціальний суб`єкт в день видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно проводить державну реєстрацію прав у Державному реєстрі речових прав та вносить відомості про перехід права власності на ім`я спадкоємця до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з частинами першою, другою пункту першого статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, і способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення права власності в нотаріальному порядку (Постанова Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі № 450/3258/17 (провадження № 61-13688св21)).

Проте, позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) ОСОБА_1 не надано та не долучено до матеріалів справи належних доказів того, що він звертався до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на належну їй земельну ділянку, площею 0,7946 га за цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :03:002:0048, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на землях Городенківської міської ради (Чернятинський старостинський округ, урочище "Зелені кірнички") і на підставі його заяви, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Оскільки при розгляді справи, судом не встановлено обставин, які б об`єктивно унеможливлювали оформлення позивачем (відповідачем за зустрічним позовом) ОСОБА_1 спадкових прав після смерті матері ОСОБА_3 на зазначену вище земельну ділянку, площею 0,7946 га, через нотаріуса, а тому в задоволенні збільшених позовних вимог в цій частині слід відмовити через їх передчасність та необґрунтованість.Позивач (відповідач за зустрічним позовом) ОСОБА_1 не позбавлений можливості оформити через нотаріуса свої права на спірну земельну ділянку.

Таким чином суд, належно оцінивши зібрані у справі докази, вважає, що:

- збільшені позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення, а саме за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 слід визнати право власності на 17/24 частки житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що успадковано ним після смерті брата ОСОБА_5 та після смерті матері ОСОБА_3 . В іншій частині збільшених позовних вимог ОСОБА_1 відмовити;

- зменшені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають до задоволення, а саме за відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) слід визнати право власності на 7/24 частки житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 , що успадковано ним після смерті батька ОСОБА_6 .

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 16, 316, 317, 328, 392, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1273, 1274, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Збільшені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 право власності на 17/24 частки житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині збільшених позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зменшені зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати заОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 право власності на 7/24 частки житлового будинку, з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Зареєстроване місце проживання позивача (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_15 .

Зареєстроване місце проживання відповідача (позивача за зустрічним позовом)ОСОБА_2 АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_16 .

Судове рішення складено 11.12.2023.

Суддя: Федів Л. М.