Справа № 635/8989/21
Провадження № 2/545/2433/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.12.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Потетія А.Г.,

секретар судових засідань Пархоменко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Полтава за правилами спрощеного позовного провадження в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и в:

Представник позивача Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 у рахунок погашення тіла кредитної заборгованості за кредитним договором № 014/1743/74/62035 від 07.04.2006 року в сумі 15028,64 доларів США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 423304,19 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 07.04.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», що підтверджується витягом із Статуту та ОСОБА_1 , було укладено Кредитний договір № 014/1743/74/62035, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 20 400 доларів США строком до 07.04.2016 року. Позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі -12,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором.

Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику Кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування.

Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п.3.2. Кредитного договору; шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, з подальшою можливістю видачі готівки Позичальнику через касу Кредитора.

Відповідно до висновків викладених у Постанові від 23.09.2019 року у справі № 910/10254/18 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ті у Постанові від 30.08.2019 року у справі № 353/614/15 Верховного Суду у складі колегу суддів Касаційного цивільного суду, банківські виписки є належними доказами на підтвердження видачі кредиту.

Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору.

Відповідно до умов п. 5.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредитної заборгованості безготівковими платежами або готівку в касу Кредитора: щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, часткове погашенім кредиту згідно п. 1.3. Кредитного договору ті остаточне погашення кредиту до 07.04.2016 року (включно) на рахунок, визначений п. 4.1 Кредитного договору; щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяці наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплати процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений Кредитний договором.

Згідно з п. 8.1. Кредитного договору цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих відповідно до Договору зобов`язань.

07.04.2006 року кредитор та позичальник уклали Додаткову угоду №1 до Кредитного договору № 014/1743/74/62035 від 07.04.2006 року, відповідно до умов які Позичальник взяв на себе зобов`язання надати в заставу кредитору майно, нерухомість за адресою: АДРЕСА_1 .

Згодом 20.04.2011 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України Кредитор та позичальник досягли згоди щодо зміни умов погашення (реструктуризацію) кредиту та уклали Додаткову угоду № 014/1743/74/62035/1 до Кредитного договору № 014/1743/74/62035 від 07.04.2006 року.

Також п. 8 даної Додаткової угоди сторони погодили, що до всіх правовідносин пов`язаних з укладенням та виконанням Кредитного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 70 років.

З укладенням Кредитного договору та Додаткової угоди у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах, встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості.

ОСОБА_2 не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, внаслідок чого АТ «Райффайзен Банк» звернувся до Харківського районного суду Харківської області.

05.06.2012 року Харківським районним судом Харківської області ухвалено Рішення по справі № 2034/4591/2012, яким позовні вимоги Банку було задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за Кредитним договором № 014/1743/74/62035 від 07.04.2006 року. Дана обставина підтверджується рішенням суду від 05.06.2012 року.

Відповідно до умов п. 6.5 Кредитного договору сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов`язань, Кредитор має право вимагати дострокового стягнення, а Позичальник зобов`язався достроково, на вимогу Кредитора, здійснити повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, відповідно до умов Кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/1743/74/62035 від 07.04.2006 року, 13.04.2006 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. за реєстровим номером 174, відповідно до умов п. 1.2. якого виконання зобов`язань за Кредитним договором було забезпечено нерухомим майном, а саме: Житловий будинок АДРЕСА_2 , яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. 07.04.2006 року за реєстровим номером 141.

Відповідно до умов п. 1.1. Договору іпотеки, предмет іпотеки забезпечує вимоги Іпотеко держателя, що витікають з умов Кредитного договору №014/1743/74/62035 від 07.04.2006 року. За таких умов, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Позичальником/Іпотекодавцем своїх зобов`язань за Кредитним договором одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеки нерухомого майна, заставленого на умовах Договору іпотеки.

Відповідно до умов п. 5. Договору іпотеки, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки.

Згідно умов п. 1.3. Договору іпотеки сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки у сумі - 103 418,00 гривень.

Відповідно до умов п. 3.1.4 Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань за цим та/або за Кредитним договором звернути стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п.5. цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки, у тому числі у урахуванням податків.

Згідно п.5.2 Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором

вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповерненні встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум неустойки (пеня штрафних санкцій).

Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється будь-яким способом передбаченим чинним законодавством України, у т. ч. за рішенням суду (п.5.4. Договору іпотеки).

АТ «Райффайзен Банк» має законне право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором захистити свої інтереси за рахунок звернення стягнення на іпотечне майно.

Наразі ОСОБА_1 не виконує взяті на себе договір зобов`язання, визначені Кредитним договором.

У зв`язку з нездійсненням щомісячного погашення кредитної заборгованості, станом на 26.01.2021 року заборгованість останньої по тілу кредиту перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором становить: 15 028,64 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 423 304 гривень 19 коп.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідно до ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно та належним чином про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову (відзиву) не надав, з заявами не звертався.

У встановлений ч. 7 ст.178 ЦПК України строк відповідач не подав до суду відзив на позовну заяву, у зв`язку із чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України.

Враховуючи повторну неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 07.04.2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», що підтверджується витягом із Статуту та ОСОБА_1 , було укладено Кредитний договір № 014/1743/74/62035, згідно умов якого Банк надав Позичальнику кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 20 400 доларів США строком до 07.04.2016 року. Позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі -12,00 % річних, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені Кредитним договором.

Відповідно до умов п. 3.1. Кредитного договору Кредитор надав Позичальнику Кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та сплати за користування.

Надання кредитних коштів проводилося, згідно вимог п.3.2. Кредитного договору; шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Позичальника, з подальшою можливістю видачі готівки Позичальнику через касу Кредитора.

Відповідно до висновків викладених у Постанові від 23.09.2019 року у справі № 910/10254/18 Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду ті у Постанові від 30.08.2019 року у справі № 353/614/15 Верховного Суду у складі колегу суддів Касаційного цивільного суду, банківські виписки є належними доказами на підтвердження видачі кредиту.

Банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами Кредитного договору.

Відповідно до умов п. 5.1. Кредитного договору, Позичальник зобов`язався здійснювати погашення кредитної заборгованості безготівковими платежами або готівку в касу Кредитора: щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяця отримання кредиту, часткове погашенім кредиту згідно п. 1.3. Кредитного договору ті остаточне погашення кредиту до 07.04.2016 року (включно) на рахунок, визначений п. 4.1 Кредитного договору; щомісячно, до 15 (п`ятнадцятого) числа кожного місяця, починаючи з місяці наступного за місяцем отримання кредиту, та при остаточному погашенні кредиту, сплати процентів за фактичне використання кредитних коштів на рахунок, визначений Кредитний договором.

Згідно з п. 8.1. Кредитного договору цей Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання ними прийнятих відповідно до Договору зобов`язань.

07.04.2006 року кредитор та позичальник уклали Додаткову угоду №1 до Кредитного договору № 014/1743/74/62035 від 07.04.2006 року, відповідно до умов які Позичальник взяв на себе зобов`язання надати в заставу кредитору майно, нерухомість за адресою: АДРЕСА_1 .

Згодом 20.04.2011 року з метою зменшення фінансового навантаження на позичальника в умовах кризових явищ в економіці України Кредитор та позичальник досягли згоди щодо зміни умов погашення (реструктуризацію) кредиту та уклали Додаткову угоду № 014/1743/74/62035/1 до Кредитного договору № 014/1743/74/62035 від 07.04.2006 року.

Також п. 8 даної Додаткової угоди сторони погодили, що до всіх правовідносин пов`язаних з укладенням та виконанням Кредитного договору, застосовується строк позовної давності тривалістю у 70 років.

З укладенням Кредитного договору та Додаткової угоди у Позичальника виник обов`язок повернути Банку кредит та відсотки за Кредитним договором у строки та в розмірах, встановлених Графіком погашення кредитної заборгованості.

ОСОБА_2 не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином, внаслідок чого АТ «Райффайзен Банк» звернувся до Харківського районного суду Харківської області.

05.06.2012 року Харківським районним судом Харківської області ухвалено Рішення по справі № 2034/4591/2012, яким позовні вимоги Банку було задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за Кредитним договором № 014/1743/74/62035 від 07.04.2006 року. Дана обставина підтверджується рішенням суду від 05.06.2012 року.

Відповідно до умов п. 6.5 Кредитного договору сторони встановили, що у випадку невиконання або неналежного виконання кредитних зобов`язань, Кредитор має право вимагати дострокового стягнення, а Позичальник зобов`язався достроково, на вимогу Кредитора, здійснити повернення заборгованості за кредитом, нарахованих відсотків за користування кредитом та штрафні санкції, відповідно до умов Кредитного договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.

В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 014/1743/74/62035 від 07.04.2006 року, 13.04.2006 року між Банком та ОСОБА_1 було укладено Іпотечний договір, який було посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. за реєстровим номером 174, відповідно до умов п. 1.2. якого виконання зобов`язань за Кредитним договором було забезпечено нерухомим майном, а саме: Житловий будинок АДРЕСА_2 , яка належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. 07.04.2006 року за реєстровим номером 141.

Відповідно до умов п. 1.1. Договору іпотеки, предмет іпотеки забезпечує вимоги Іпотеко держателя, що витікають з умов Кредитного договору №014/1743/74/62035 від 07.04.2006 року. За таких умов, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання Позичальником/Іпотекодавцем своїх зобов`язань за Кредитним договором одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеки нерухомого майна, заставленого на умовах Договору іпотеки.

Відповідно до умов п. 5. Договору іпотеки, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки.

Згідно умов п. 1.3. Договору іпотеки сторони визначили заставну вартість предмета іпотеки у сумі - 103 418,00 гривень.

Відповідно до умов п. 3.1.4 Договору іпотеки, у випадку невиконання Іпотекодавцем зобов`язань за цим та/або за Кредитним договором звернути стягнення на Предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до п.5. цього Договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних на утримання заставленого майна, а також витрат, пов`язаних з реалізацією предмета іпотеки, у тому числі у урахуванням податків.

Згідно п.5.2 Договору іпотеки Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання у випадках: якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором

вони не будуть виконанні, а саме: при повному або частковому неповерненні встановлений Кредитним договором строк суми кредиту; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум процентів; або при несплаті або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум неустойки (пеня штрафних санкцій).

Звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється будь-яким способом передбаченим чинним законодавством України, у т. ч. за рішенням суду (п.5.4. Договору іпотеки).

АТ «Райффайзен Банк» має законне право у разі невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором захистити свої інтереси за рахунок звернення стягнення на іпотечне майно.

Наразі ОСОБА_1 не виконує взяті на себе договір зобов`язання, визначені Кредитним договором.

У зв`язку з нездійсненням щомісячного погашення кредитної заборгованості, станом на 26.01.2021 року заборгованість останньої по тілу кредиту перед АТ «Райффайзен Банк» за Кредитним договором становить: 15 028,64 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 423 304 гривень 19 коп.

Відповідно до рішення Кредитора сума пені та відсотків за користування кредитними коштами не зазначаються в рамках даного спору, однак продовжують нараховуватися, що не суперечить нормам чинного законодавства України.

За змістом ст. 526 та ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок відповідно до умов договору, тобто, як особа, яка порушила права або законні інтерес іншого суб`єкта - кредитора, зобов`язаний поновити їх, не чекаючи на повідомлені - (вимогу) про дострокове повернення кредиту чи звернення до суду із відповідним позовом.

Враховуючи, що вимоги Банку та взяті позичальником зобов`язання за Кредитив договором в добровільному порядку не виконані, а також у відповідності до ч. 2 ст. 5301 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначені моментом пред`явлення вимоги, Кредитор має право вимагати його виконання в будь-які час.

Таким чином, направлення повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту стосується загального порядку досудового врегулювання цих спорів. Не направлення такого повідомлення кредитором не може свідчити про відсутність порушення його прав) як наслідок, кредитор може вимагати їх захисту через суд - виконати боржником обов`язок з дострокового повернення кредиту.

У відповідності до чинного законодавства України та умов і приписів Кредитного договору АТ «Райффайзен Банк» вживались заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення вимог про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитні договором Відповідачу надавши можливість протягом 30 календарних днів добровільно врегулювати заборгованість за Кредитним договором. Дана вимога була направлена 11.02.2021 року, однак, у визначені Кредитором строки не виконана.

Отже, враховуючи те, що Позичальник не виконує умови Кредитного договору вимоги Банку щодо врегулювання заборгованості, тим самим нівелюючи приписи чинш в Україні законодавства, Банк змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.

Згідно із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

П. 1 ст. 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( п. 1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість ним виконання свого грошового зобов`язання.

Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Одночасно з тим, ст. 572 ЦК України встановлено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторам цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

На підставі ст. 589 ЦК України у разі невиконання обов`язків, забезпечених заставою, заставодержатель отримує право звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст. 575 ЦК України іпотека є видом застави.

Ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх.

Виконання забезпечувального зобов`язання, що виникає з іпотеки, полягає в реалізації іпотекодержателем (кредитором) права одержати задоволення за рахунок переданого боржником в іпотеку майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі, невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи, в тому числі і у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Таким чином, відповідно до умов Договору іпотеки предмет іпотеки забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з умов Кредитного договору, а також усіх додаткових угод до нього, які можуть бути укладені до закінчення строку дії Кредитного договору. За таких умов, Іпотекодержатель має право у випадку невиконання

Позичальником своїх зобов`язань за Кредитним договором отримати задоволення і рахунок майна, заставленого на умовах Договору іпотеки.

Ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання Іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 рої в рамках справи № 235/3619/15-ц, провадження № 14-11цс18, суд вказав, що у постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року № 6-61 цс 15 міститься висновок про і що виходячи зі змісту поняття «ціна», як форми грошового вираження вартості товар послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону «Про іпотеку», розумінні норми статті Закону «Про іпотеку» встановлення початкової ціни предмету іпотеки у грошової вираженні визначається за процедурою, передбаченою частиною ч. бет 38 цього Закону

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України також в постанові від 07 жовтня 2015 року (справа № 6-1935цс 15), в постанові від 21 жовтня 2015 року (справа № 6-1561цс15) та в постанові від 08 червня 2016 року (справа № 6-1239цс16).

Отже, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основне зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язань шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав встановлених ст. 12 Закону України «Про іпотеку».

Стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчі напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Положеннями ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок як підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереже предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

Положеннями ч.1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при і примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майні підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Окрім того, ціна предмета іпотеки була погоджена при укладенні Іпотек договору обома сторонами.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст.2 ППК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст. 4 ЦПК України).

Відповідно до ч. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає свобод інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно частини 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної частини.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи, що відповідач не надав суду заперечення, суд при заочному розгляді справи вважає доведеним, що відповідач взятих на себе зобов`язань в строки, передбачені договором, не виконала.

Суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Питання про стягнення судових витрат, суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» до ОСОБА_1 , про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

У рахунок погашення тіла кредитної заборгованості за Кредитним договором № 014/1743/74/62035 від 07.04.2006 року в сумі 15 028, 64 дол. США, що в еквіваленті в національній валюті по курсу НБУ на дату розрахунку становить 423 304 гривень 19 коп.: звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на: АДРЕСА_3 , який належить Іпотекодавцю на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Шило І.В. 07.04.2006 року за реєстровим номером 141 - шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Цикл Фінанс» судовий збір в розмірі 6349,56 грн.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: А. Г. Потетій