УХВАЛА

12 грудня 2023 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О. В.,

за участі секретаря судового засідання Янка М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради

про встановлення факту перебування на утриманні дитини та постійного проживання із заявником

В засіданні приймали участь:

заявник: ОСОБА_1 ;

представник заявника: ОСОБА_3 ;.

представник заінтересованої особи ОСОБА_2 : ОСОБА_4

представник заінтересованої особи Служби у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради: Корнійчук С. П.

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із заявою в порядку окремого провадження, в якій просив суд встановити факт перебування на утриманні батька ОСОБА_1 , його неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити факт постійного проживання сина разом із батьком з 24.06.2023.

Ухвалою суду від 17.10.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження.

16.11.2023 від представника заінтересованої особи ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення, згідно яких ОСОБА_2 заперечує щодо задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту, з огляду на те, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/14579/18 від 18.10.2018 було визначено місце проживання дитини з матір`ю - ОСОБА_2 . Вказане рішення набрало законної сили та є чинним. Також вказує, що заявник на сьогоднішній день чинить перешкоди їй у спілкуванні з сином, така поведінка свідчить про те, що він не піклується про інтереси дитини, якій потрібні матір і батько.

У судовому засіданні 12.12.2023 судом було поставлено на обговорення питання щодо залишення заяви про встановлення факту перебування на утриманні дитини та постійного проживання із заявником без розгляду.

У судовому засіданні представник заявника пояснила, що у справі відсутній спір про право, а тому заперечила щодо залишення заяви без розгляду.

Представник заінтересованої особи Мороз С. С. у судовому засіданні просила суд залишити заяву про встановлення факту без розгляду.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, судом встановлено таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, який здійснюється судом у спосіб, визначений законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Так, відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

У разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зі змісту заяви слідує, що ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить суд встановити факт перебування на утриманні батька ОСОБА_1 , його неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити факт постійного проживання сина разом із батьком з 24.06.2023.

В обґрунтування заяви заявником зазначено, що встановлення такого факту йому необхідно з метою надання підтвердження до соціальних служб, при виїзді дитини поза межами митного кордону України на оздоровлення, а також перед іншими компетентними органами.

Вивчивши обґрунтування заяви, слід зазначити, що окреме провадження - це провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне. Критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту, навіть за відсутності заперечень таких осіб.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що із матеріалів справи вбачається спір про право щодо подальшої можливої зміни місця перебування дитини за наявності рішення Рівненського міського суду Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/14579/18 від 18.10.2018, яким було визначено місце проживання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_2 .

Крім того, варто відзначити, що заявником не додано до заяви будь-яких доказів на підтвердження того, що вказаний факт заперечується та/або не визнається іншими особами, як і не подано документів щодо звернення до відповідних органів, та відмови, останніх, в т.ч. і щодо вивезення дитини за кордон України за викладених в заяві обставин.

У цій справі встановлення факту перебування на утриманні дитини та постійного проживання із заявником, пов`язане з існуванням спору про право, яке має вирішуватись в порядку позовного провадження.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про залишення заяви без розгляду.

Суд також звертає увагу заявника на те, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням), сплачена сума судового збору може бути повернена за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Керуючись статтями 76-81, 83, 258-259, 263-268, 273, 293, 315, 319, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Виконавчого комітету Рівненської міської ради про встановлення факту перебування на утриманні дитини та постійного проживання із заявником, залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 про його право звернутись до суду на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підписана 13.12.2023.

Суддя Левчук О. В.