Провадження № 2-о/521/673/23
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

12.12.2023 р. м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеса Леонов О.С., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проходження заявником військової служби в період навчання у Київському військовому ліцеї імені Івана Богуна, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить:

-Встановити факт навчання в Київському військовому ліцеї імені Івана Богуна з 20 липня 2000 року по 20 червня 2002 року, мною громадянином ОСОБА_1 , як факт проходження військової служби у Збройних Силах України;

-Встановити громадянину ОСОБА_1 20 липня 2000 року як початок проходження безперервної військової служби в Збройних Силах України на заміну 12 липня 2002 року.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що у період з липня 2000 року по червень 2002 року він навчався в Київському військовому ліцеї імені Івана Богуна (далі КВЛ ім. І. Богуна). Проте, строк навчання в КВЛ ім. І. Богуна не враховано в загальний безперервний стаж служби та відповідно не проводиться нарахування всіх видів грошового забезпечення з врахуванням повної вислуги років проходження служби з початку навчання в КВЛ ім. І. Богуна, а лише починаючи з 2002 року, тобто не враховуються 2 роки навчання в КВЛ ім. І. Богуна.

Заявник наголошує, що факт його навчання в КВЛ ім. І. Богуна та отримання атестату підтверджується належними письмовими доказами, зокрема копією посвідчення ліцеїста від 30 серпня 2000 року №2/46; копією документу (записки) на право звільнення з розташування КВЛ ім. І Богуна, в якому зазначено і приналежність до МО України, і приналежність до Київського гарнізону, і зазначено військове звання «ліцеїст», і вказано проходження служби у 2-й роті Київського військового ліцею імені Івана Богуна; копією довідки від 15 вересня 2000 року №2/148, де зазначено, що з 25 серпня 2000 року він є ліцеїстом КВЛ ім. І. Богуна та перебуває на повному державному забезпеченні; копією Подяки від міністра оборони України від 24 серпня 2001 року, яка підтверджує факт підготовки до участі у військовому параді на честь 10-ї річниці незалежності України; копією атестату про закінчення Київського військового ліцею імені Івана Богуна від 21 червня 2002 року МО №18708908 з додатком до атестату, що має серію міністерства оборони «МО»; копією довідки від 17.05.2019 року №77, виданої начальником Київського військового ліцею ім. Івана Богуна, якою підтверджується навчання в КВЛ ім. І. Богуна, факт отримання атестату та дійсність печатки навчального закладу «Київський військовий ліцей імені Івана Богуна, але на відміну від довідки від 15 вересня 2000 року №2/148 в даній довідці зазначено, що позивач навчався з 01.09.2000 року, а не з 25.08.2000 року; копією листа від 28.04.2020 року №421 з довідкою від 28.04.2020 року №72, за підписом начальника Київського військового ліцею ім. Івана Богуна, у якому зазначено, що він дійсно навчався в КВЛ ім. І. Богуна, а витяги з наказів надати не можуть у зв`язку з тим, що зазначені накази передані до Галузевого державного архіву Міністерства оборони України; копією архівної довідки від 18.08.2020 року №179/1/10313 від Галузевого державного архіву Міністерства оборони України на запит позивача, якою підтверджено наявність записів із наказу начальника Київського військового ліцею імені Івана Богуна, про зарахування ОСОБА_2 в списки ліцеїстів №201 від 20 липня 2000 року та наказу начальника Київського військового ліцею імені Івана Богуна про видачу атестату про закінчення 11 класів, ОСОБА_3 №136 від 20 червня 2002 року. Щодо навчальної справи зазначено, що вони мають короткий строк зберігання та до архіву не надходять.

Таким чином заявник прирівнює період навчання в КВЛ ім. І. Богуна до проходження військової служби в лавах Збройних Сил України, з усіма подальшими наслідками.

Вивчивши матеріали даної заяви, суддя приходить висновку про відмову у відкритті провадження, виходячи з наступного.

Згідно частини першої статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», роз`яснено, що при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду. Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

Зі змісту заяви вбачається, що існує спір щодо того, чи є період навчання ОСОБА_1 в Київському військовому ліцеї з 20 липня 2000 року по 20 червня 2002 року періодом проходження ним військової служби.

Зазначене свідчить про те, що в даному випадку існує спір про проходження заявником військової служби, яка за своїм змістом є публічною службою.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 17 частини 1 статті 3 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (пункт 2 частина 1 статті 4 КАС України).

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. (пункт 2 частини 1 статті 4 КАС України).

За приписами пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з частиною першою статті 22 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції, чинній на час зарахування заявника на навчання до ліцею, порядок проходження громадянами України військової служби визначається цим Законом, Положенням про проходження військової служби громадянами України та іншими законодавчими актами.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» військова служба - є почесним обов`язком кожного громадянина України, особливим видом державної служби, пов`язаної з виконанням громадянином України загального військового обов`язку і службою на конкурсно-контрактній основі у Збройних Силах України та інших військах, створених відповідно до законодавства України.

Відповідно до абзацу третього частини першої статті 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції, чинній на час зарахування заявника на навчання до академії, початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних..

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військова служба є публічною службою.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 509/823/16-ц.

Таким чином, заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим у випадку відмови суб`єкта владних повноважень зарахувати в термін військової служби період навчання заявника у Київському військовому ліцеї, він вправі оскаржити такі дії в порядку адміністративного судочинства.

Пунктом 1 частини першої статті 186 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 4, 5, 258 260, 293, 294, 315 Цивільного процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проходження заявником військової служби в період навчання у Київському військовому ліцеї.

Роз`яснити ОСОБА_1 право звернутися з відповідним позовом до суду адміністративної юрисдикції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом 15 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 12.12.2023 року.

Суддя: О.С. Леонов

12.12.23