САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2638/23
Провадження №2/726/404/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

11.12.2023 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., з участю секретаря Колісник А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Чернівецька міська рада, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням в якому посилається на те, що вона постійно проживає із своєю сім`єю та є основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 вказує, що до складу її сім`ї входять та постійно проживають із нею за адресою АДРЕСА_2 її донька ОСОБА_5 , 1997 р.н. та її син - ОСОБА_6 , 2016 р.н.

Зазначає, що разом із нею у вказаній квартирі зареєстровані її колишній чоловік ОСОБА_4 , а також ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Вказує, що останні не проживаєють у квартирі вже понад п`ять років, не приймають участі в утриманні квартири, оплаті комінальних послуг, а добровільно припинили проживати виїхавши за іншим невідомим постійним місцем проживання, а тому позивач просить ухвалити рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування вищевказаною квартирою.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просила їх задовільнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Представник Чернівецької міської ради надіслав до суду заяву в якій вказує, що протии задоволення позовних вимог не заперечують.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280-282 ЦПК України.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно довідки № 160 від 20.09.2023 р. виданої директором ПП Чернівцікомунбуд ОСОБА_7 , громадянка ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , являється основним квартиронаймаченм від 18.06.1991 року.

Відповідно до витягу № 565819/2 від 09.10.2023 року виданого Департаментом надання адміністративних послуг ЧМР, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

Згідно відомостей із паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 06.02.2003 року Садгірським РВ УМВС України в Чернівецькій області, ОСОБА_1 дійсно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно акту № 63 від 24.05.2023 року про фактичне проживання, за підписом директора ПП «Чернівцікомунбуд» ОСОБА_8 , сусіди ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтверджують, що відповідач ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проте фактично там не проживає останні 5 (п`ять) років.

Згідно акту № 64 від 24.05.2023 року про фактичне проживання, за підписом директора ПП «Чернівцікомунбуд» ОСОБА_8 , сусіди ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтверджують, що відповідач ОСОБА_3 , зареєстрована за вищезазначеною адресою, проте фактично там не проживає останні 5 (п`ять) років.

Згідно акту № 62 від 24.05.2023 року про фактичне проживання, за підписом директора ПП «Чернівцікомунбуд» ОСОБА_8 , сусіди ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підтверджують, що відповідач ОСОБА_4 , зареєстрований за вищезазначеною адресою: АДРЕСА_2 , проте фактично там не проживає останні 5 (п`ять) років.

Також судом встановлено, те що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 16.12.2005 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було розірвано. Позивачка в судовому засіданні пояснила, що після розірвання шлюбу її колишній чоловік виїхав із вищезазначеної квартири, після чого вони більше не спілкувались і не бачились.

ОСОБА_4 пояснила, що відповідачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вона не знає та з ними не знайома, оскільки являється квартиронаймачем, а квартира АДРЕСА_1 є власністю територіальної громади м. Чернівці.

З матеріалів справи вбачається, що вказана квартира на час розгляду справи не приватизована.

Статтею 47 Конституції України визначено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Вичерпного переліку поважності причин не проживання в житловому приміщенні законодавство не встановлює, у зв`язку з чим зазначене питання суд вирішує в кожному конкретному випадку, з урахуванням конкретних обставин справи.

Згідно із ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно із п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного приміщення або обмежений у праві користування ним інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законодавством.

Як було встановлено судом, відповідачі в спірній квартирі не проживають останні 5(п`ять) років. Факт їхнього не проживання на спірній житловій площі підтверджується актами ПП Чернівцікомунбуд від 24.05.2023 року.

Згідно з ч.3 ст.12 , ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення по справі і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно абз. 2 ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, приймаючи до уваги викладене, враховуючи той факт, що відповідачі без поважних причин понад шість місяців в квартирі не проживають, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 71,72 ЖК України, ст.ст. 16, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: Чернівецька міська рада, ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук