КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-з/947/232/23
УХВАЛА

12.12.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

присяжних Брітанова О.Б.,

Фартушняк Н.Б.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Богачева Анатолія Борисовича про призначення повторної судово-психіатричної експертизи по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежено дієздатною, встановлення над нею піклування та призначення піклувальника,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду міста Одесит на розгляді в порядку окремого провадження перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежено дієздатною, встановлення над нею піклування та призначення піклувальника.

07.02.2023 року представником особи відносно якої заявлені вимоги про визнання обмежено дієздатною ОСОБА_1 адвокатом Богачевим А.Б. надано до суду клопотання про призначення повторної судово-психіатричної експертизи по справі, в якій представник просить суд призначити вказану повторну судову експертизу, за питаннями визначеними ухвалою суду від 16.08.2022 року, проведення якої доручити експертам Миколаївської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України.

В обґрунтування вказаного клопотання представник посилається на те, що на виконання ухвали суду від 16.08.2022 року експертами КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської міської ради надано висновок судово-психіатричного експерта №536 від 05.10.2022 року, яким встановлено, що ОСОБА_1 страждає на хронічний стійкій психічний розлад у вигляді «Органічного розладу особливості та поведінки, сполученого ґенезу, вираженого експлозивного варіанту психоорганічного синдрому, із суттєвим зниженням когнітивних функцій, емоційно-вольовою нестійкістю», внаслідок чого за психічним станом не знатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Порядок з цим, представник ОСОБА_3 стверджує, що ОСОБА_4 не страждає на відповідні психічні розлади, а висновок експертизи є необґрунтованим і неповним з наступних підстав.

Представник вказує, що висновок експерта містить суттєві суперечливості, так експертна комісія в дослідницької частини вказувала на відсутність ознак душевного захворювання або стійкого психічного розладу, однак наприкінці експерти дійшли до висновку про їх наявність, і таке протиріччя є суттєвим. Також, представник вказує, що висновок експертів не ґрунтується на даних амбулаторної картки психіатричного хворого ОСОБА_1 .

Також, представник вказує, що під час проведення вказаної експертизи, комісією не охоплені усі наявні документи, а саме не досліджено характеристики за місцем проживання ОСОБА_1 , яка була направлена 13 жовтня 2022 року судом на адресу експертної установи та повернута поштовою службою після закінчення терміну зберігання, хоча експертний висновок №536 було направлено на адресу суду лише 10 листопада 2022 року.

Поряд з цим, представник вказує, що під час проведення зазначеної експертизи були допущені суттєві порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, тому що порушили права ОСОБА_1 , які передбачені діючим законодавством України. Так, ОСОБА_1 ніхто не повідомляв про призначення судово-психіатричної експертизи, вона не отримувала ухвалу суду, її не були відомі питання, які були поставлені перед експертами. ОСОБА_1 примусово доставили до експертної установи для проведення судово-психіатричної експертизи, хоча вона не ухилялася від проведення експертизи, оскільки взагалі не знала, що суд призначив експертизу.

Ніхто не обговорював з ОСОБА_1 , які матеріали, письмові документи необхідні для проведення психіатричної експертизи. ОСОБА_1 також не було роз`яснено право на відвід експертів, яким доручено проведення судово-психіатричної експертизи.

Також, представник зазначає, що ОСОБА_2 , яка є особою прямо зацікавленою в результатах експертизи, також була присутньою під час проведення вказаного дослідження, мала контакт з експертами - психіатрами, мала доступ до експертної установи, що зафіксовано у експертному висновку з зазначенням, що ОСОБА_2 довелося попросити залишити кабінет експертів через вкрай негативне ставлення до неї на час експертного дослідження випробуваної ОСОБА_1 .

За наслідком викладеного, представник ОСОБА_1 вважає наявними підстави для призначення повторної судово-психіатричної експертизи, приймаючи, що висновки експертизи мають суттєве значення для ОСОБА_1 , від чого в свою чергу залежить її дієздатність.

08.03.2023 року до суду надійшли письмові заперечення проти задоволення вказаного клопотання від заявниці ОСОБА_2 , в якому остання заперечує проти задоволення клопотання, з зазначеннями, що опіка врятує її матір від пограбування та позбавлення її житла.

В судовому засіданні призначеному на 12.12.2023 року заявниця ОСОБА_2 та її представник заперечували проти задоволення клопотання та призначення повторної судово-психіатричної експертизи.

Представник ОСОБА_1 адвокат Богачев А.Б. підтримав зазначене клопотання та наполягав на його задоволенні.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши подане до суду клопотання та висновок судово-психіатричної експертизи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до положень ч.1 ст.296 ЦПК України, відносно особи, членами ї сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги, може бути подана до суду заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи.

Пунктом 2 частини 1 статті 105 ЦПК України передбачає, що призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: психічний стан особи.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

В свою чергу, згідно з ч.1 ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Висновок експерта входить до видів доказів у відповідності до положень статті 76 ЦПК України.

Оцінка висновку експерта судом здійснюється на підставі положень статті 110 ЦПК України, якою встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Разом з тим, частиною 2 статті 113 ЦПК України передбачено що якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30.05.1997 року за №8 передбачено, що повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обгрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. В ухвалі (постанові) про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта. Проведення повторної експертизи може бути доручено тільки іншому експертові.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає наступне.

Як вбачається, заявницею ОСОБА_2 в даній справі заявлені вимоги щодо визнання обмежено дієздатною її матір ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З метою встановлення психічного стану особу, відносно якої заявлені вимоги про визнання обмежено дієздатною, за клопотанням заявниці, Київським районним судом міста Одеси 16.08.2022 року постановлено ухвалу суду, якою клопотання ОСОБА_2 задоволено. Призначено по цивільній справі №947/14829/22 судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» Одеської обласної ради, на вирішення яких поставлені наступні питання:

1. Чи хворіє ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічну хворобу?

2. Чи розуміє ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу свого психічного стану в повному обсязі чи частково значення своїх дій та чи може керувати ними в повному обсязі чи частково?

На виконання вказаної ухвали, до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №536 від 05.10.2022 року, складений комісією експертів Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я»,а саме в складі: Толмачов О.А., Василенко А.М., Хаджинов О.В., якими встановлено, що ОСОБА_1 страждає на хронічний стійкій психічний розлад у вигляді «Органічного розладу особливості та поведінки, сполученого ґенезу, вираженого експлозивного варіанту психоорганічного синдрому, із суттєвим зниженням когнітивних функцій, емоційно-вольовою нестійкістю», внаслідок чого за психічним станом не знатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Під час розгляду справи, до суду звернулась ОСОБА_1 з відповідною заявою, в якій повідомила, що категорично заперечує проти визнання її недієздатною, у тому числі обмежено, з посиланням на те, що звернення ОСОБА_2 обумовлено її бажанням заволодіти належним їй ОСОБА_1 нерухомим майном.

В подальшому, враховуючи положення ч.5 ст. 293 ЦПК України, до участі по справі вступив представник ОСОБА_1 , як особи відносно якої заявлені вимоги, а саме адвокат Богачев А.Б., який наполягав на визнанні вищевказаного висновку експертів необґрунтованим.

В судовому засіданні 20.09.2023 року в порядку надання усних пояснень щодо наданого висновку судово-психіатричного експерта №536 від 05.10.2022 року, експертом Хаджиновим О.Б. було зазначено, для проведення судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1 , остання була доставлена до експертної установи в супроводі ОСОБА_2 та дільничого інспектора патрульної поліції.

Експерт повідомив, що до приміщення де здійснювалось дослідження підекспертної особи ОСОБА_1 , увійшла та була присутньою ОСОБА_2 , внаслідок чого ОСОБА_1 перебувала в занадто напруженому емоційному стані, що слугувало підставою для виведення ОСОБА_2 . Експерт вказав, що дослідження проводилось саме за наслідком стану ОСОБА_1 в момент проведення дослідження, а також вказав, що не виключає, що емоційний стан ОСОБА_1 міг впливати на наслідки експертного дослідження.

Судом враховується, що вказані повідомлені експертом ОСОБА_5 обставини відповідають зафіксованим обставинам у мотивувальній частині висновку судово-психіатричного експерта №536 від 05.10.2022 року щодо психічного стану ОСОБА_1 , в якому зокрема зазначено, що: «на час експертного дослідження перебувала у ясній свідомості, вірно називала свої паспортні данні, час, дещо помилялась у адресі закладу, хоча цілком розуміла мету дійсного дослідження. Зовнішньо виглядала охайно, але була дуже емоційно напруженою, заклопотаною, метушливою, із без підставними спалахами слабкодухості, недовірливого відношення до присутніх, вкрай негативного відношення до супроводжуючої її доньки, тому навіть останню пришилось попросити покинути кабінету. Але випробувана і тоді не одразу заспокоїлась, постійно озиралась, потребувала додаткового часу для заспокоєння, переконань у не за ангажованості експертів. На прості питання відповідала по суті, вірно, складні обороти мови приходилось додатково пояснювати, уточнювати, роз`яснювати. Мова випробуваної була емоційно пофарбована, переважно у вигляді простих речень, із достатнім словниковим запасом. Загалом скарг на стан здоров`я не заявила, вважає себе цілком здоровою, самостійною, самодостатньою.».

Враховуючи викладені обставини в цілому, приймаючи наявність між особистого конфлікту між ОСОБА_2 та її матір`ю ОСОБА_1 , приймаючи факт того, що висновки експерта за наслідком проведення судово-психіатричної експертизи за №536 від 05.10.2022 року ґрунтуються на стані ОСОБА_1 у тому числі в момент дослідження, під час чого ОСОБА_1 в свою чергу перебувала в емоційно напруженому стані внаслідок супроводження її дочкою ОСОБА_2 , з якою наявні складні та конфліктні відносини, а також враховуючи повідомлені експертом ОСОБА_5 обставини, що відповідний стан впливає на наслідки відповідного дослідження, суд погоджується з доводами представника ОСОБА_1 , що висновки викладені у висновку експерта за №536 від 05.10.2022 року не є чіткими та достатніми для встановлення однозначного психічного стану особи ОСОБА_1 , що викликають сумніви у його правильності.

Одночасно, вирішуючи зазначене клопотання, судом враховується, що у відповідності до положень ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У відповідності до положень статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод безпосередньо застосовується при розгляді справ у судах України. Аналогічним чином висновки Європейського суду з прав людини також враховуються при розгляді будь-яких судових справ в національній системі правосуддя.

Відповідні положення статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачають те, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Так, у справі «Анатолій Руденко проти України» Європейський суд констатував порушення підпунктів «с» та «є» пункту 1 статті 5 Конвенції, пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції, коли заявник повністю залежав від органів влади, які позбавили його шансів довести свою адекватність.

Статтею 19 Закону України «Про міжнародні договори України» встановлено правила про те, що міжнародні договори України (в тому числі конвенції) застосовуються на території України нарівні з національним законодавством.

При цьому, у випадку виникнення суперечності між міжнародним договором та національним законом, повинен застосовуватися міжнародний договір.

Так у рішенні Європейського суду з прав людини №37679/08v. Czech Republic зазначено, що будь-яке обмеження свободи особи з психічними розладами навіть на нетривалий час може бути визнано катуванням або жорстоким поводженням.

Конвенцією проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання (ратифіковано із застереженнями Указом Президії ВР №3484-XI (3484-11) від 26.01.87) встановлено, що кожна держава-сторона вживає ефективних законодавчих, адміністративних, судових та інших заходів для запобігання актам катувань на будь-якій території під її юрисдикцією. Жодні виключні обставини, якими б вони не були, стан війни чи загроза війни, внутрішня політична нестабільність чи будь-який інший надзвичайний стан не можуть бути виправданням катувань. Наказ вищого начальника або державної влади не може служити виправданням катувань.

В підпунктах, d, e та пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод йдеться про позбавлення свободи в контексті цивільного права.

У справі Вінтерверп проти Нідерландів (1979) Суд сформулював три критерії, які дозволяють точніше визначити поняття «психічно хворий» в рамках підпункту пункту 1 статті 5, а саме :

- держава має використовувати об`єктивні медичні стандарти при вирішенні питання про те, чи може особа вважатись «психічно хворою»;

- характер або ступінь психічної хвороби мають бути достатньо гострими, щоб виправдати примусову госпіталізацію;

- держава має право утримувати хворого в лікарні лише протягом часу загострення психічного розладу, а тому хворий, який примусово утримується в лікарні через «психічне захворювання», має право на здійснення періодичного огляду: примусове утримання в лікарні не може тривати протягом невизначеного періоду.

Крім того, суд звертає увагу, що необґрунтоване визнання особи недієздатною, може призвести до незворотних негативних наслідків для останньої, оскільки у відповідності до вимог ЦК України, недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину, які в свою чергу від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Отже, у разі необґрунтованого визнання особи недієздатною та призначення опікуна, який вправі вчиняти правочини від такої особи, та в разі дії опікуна не в інтересах недієздатної, особі, яка в подальшому оспорить таке визнання її недієздатною, для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, що в свою чергу істотно порушить права такої особи, які в свою чергу закріплені та охороняються Основним Законом України Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у відповідності до якої Україна гарантує піклування та захист своїм громадянам.

Таким чином, необґрунтоване визнання особи недієздатною або визнання її психічно хворим - є порушення його прав.

Враховуючи вищевикладені обставини та положення національного та міжнародного законодавства, приймаючи наявні обставини, що викликають сумніви в правильності висновків експертів за наслідком проведеної судово-психіатричної експертизи, що викладені у висновку експерта №536 від 05.10.2022 року, враховуючи категоричну незгоду з відповідними висновками ОСОБА_1 , відносно якої заявлені вимоги про визнання обмежено дієздатною, а також враховуючи, що рішення суду впливає на дієздатність фізичної особи, суд беззаперечно вважає клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Богачева Анатолія Борисовича про призначення повторної судово-психіатричної експертизи обґрунтованим та наявними підстави для призначення по справі повторної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_1 , яку слід провести без присутності ОСОБА_2 .

Також, на розв`язання повторної судово-психіатричної експертизи слід поставити аналогічні питання, які є були предметом проведення первинного дослідження призначеного ухвалою суду від 16.08.2022 року, а саме:

1. Чи хворіє ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічну хворобу?

2. Чи розуміє ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу свого психічного стану значення своїх дій в повному обсязі чи частково, а також чи може керувати ними в повному обсязі чи частково?

Частиною 3 статті 103 ЦПК України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Як вбачається, представником заявника ОСОБА_1 заявлено проведення експертизи експертами Миколаївської філії судово-психіатричних експертиз державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України, що в свою чергу заперечувалось заявником ОСОБА_2 .

Враховуючи неузгодженість між експертною установою, не наведення представником ОСОБА_1 обґрунтованих доводів, що б викликали сумніви у відповідній експертній установі за територіальним розташуванням в місті Одесі, якою є Одеська філія судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», суд вважає доцільним доручити проведення повторної судово-психіатричної експертизи експертам Одеської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України», з зазначенням, що проведення вказаного дослідження слід здійснити за виключенням експертів: Толмачова О.А., Василенко А.М., Хаджинова О.В., якими було проведено первинну судово-психіатричну експертизи, за наслідком якої надано висновок судово-психіатричного експерта №536 від 05.10.2022 року.

Роз`яснити наслідки ухилення від участі в проведенні експертизи, які передбачені ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Керуючись ст. ст. 103-107, 109, 113, 261, 293, 294, 298, 299, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Богачева Анатолія Борисовича про призначення повторної судово-психіатричної експертизи задовольнити частково.

Призначити по справі №947/14829/22 за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання фізичної особи - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обмежено дієздатною, встановлення над нею піклування та призначення піклувальника, повторну судово-психіатричну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи хворіє ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на психічну хворобу?

2. Чи розуміє ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу свого психічного стану значення своїх дій в повному обсязі чи частково, а також чи може керувати ними в повному обсязі чи частково?

Проведення експертизи доручити експертам Одеської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України» (місцезнаходження: 65000, м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 9), за виключенням експертів: Толмачова О.А., Василенко А.М., Хаджинова О.В., яким було здійснено проведення первинної судово-психіатричної експертизи, за наслідком якої надано висновок судово-психіатричного експерта №536 від 05.10.2022 року.

Попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

У розпорядження експертів направити матеріали цивільної справи №947/14829/22, та наявну медичну документацію щодо підекспертної.

Роз`яснити заявнику наслідки ухилення від участі в проведенні експертизи, які передбачені ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 13.12.2023 року.

Головуючий Калініченко Л. В.

Присяжні