КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 758/680/23 Головуючий у 1 інстанції: Захарчук С.С.
провадження №22-ц/824/6604/2023 Головуючий суддя: Олійник В.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Писаної Т.О., Сушко Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за апеляційною скаргою Бєлкіна Леоніда Михайловича - представника ОСОБА_2 на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року про повернення заяви позивачеві у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про стягнення середнього заробітку за час затримки та поновлення на роботі, -

в с т а н о в и в :

У січні 2023 року Бєлкін В.Ф. - представник ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року позовну заяву повернуто позивачеві з тих підстав, що суду не надано доказів на підтвердження повноважень Бєлкіна Л.М. представляти інтереси ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі Бєлкіна Л.М. - представника ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Скаргу обґрунтовано тим, що на думку сторони позивача, той факт, що апарат суду зареєстрував подану заяву як окремий позов, не означає, що з цього приводу потрібно було заводити окреме позовне провадження.

Вважає, що суд повинен був критично подивитися на подані матеріали і передати заяву судді Гребенюку В.В. для приєднання її до справи №758/10525/19 за позовом ОСОБА_2 до АТ «Державний ощадний банк України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і вирішення її у межах цієї справи. При цьому у справі № 758/10525/19 всі повноваження адвоката Бєлкіна Л.М. були підтвердженні.

Натомість в ухвалі Подільського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року, що предметом даного апеляційного оскарження, повернення поданих матеріалів заяви обгрунтовувалося саме відсутністю підтвердження повноважень адвоката.

Однак, якщо б суддя Захарчук С.С. передала цю заяву судді Гребенюку В.В. для приєднання її до справи № 758/10525/19 і вирішення її у межах цієї справи, жодних проблем із підтвердженням повноважень не було б.

Отже, мотиви ухвали Подільського районного суду м. Києва від 08 лютого 2023 року є явно надуманими і такими, що не відповідають вимогам законодавства і судовій практиці, у зв`язку із чим ухвала підлягає скасуванню.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві (п.6 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників. (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц)

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь головуючого, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Повертаючи заяву позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано доказів на підтвердження повноважень Бєлкіна Л.М. представляти інтереси ОСОБА_2 .

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що у січні 2023 року ОСОБА_2 , в порядку ст. 236 КЗпП України, звернувся до ПАТ «Державний ощадний банк України» із позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки та поновлення на роботі.

Вимоги заяви обгрунтовував тим, що рішенням Подільського районного суду

м. Києва від 18 листопада 2021 року у справі № 758/10525/19, в подальшому залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 листопада 2022 року, позов задоволено.

Скасовано наказ АТ «Ощадбанк» в особі філії - Головного управління по м. Києву та Київській області від 31 липня 2019 року № 2838-к «Про звільнення ОСОБА_2 ».

Поновлено ОСОБА_2 на посаді керуючого ТВБВ № 10026/045 філії -Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк» з 01 серпня 2019 року.

Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 394 634,77 грн.

Рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах платежу за один місяць в сумі 13 933,42 грн. допущено до негайного виконання.

Тобто, позивач ОСОБА_2 повинен був бути поновленим на роботі, починаючи із 19 листопада 2021 року, проте Наказ № 3174-к про поновлення позивача на роботі виданий тільки 22 грудня 2021 року, отже позивач поновлений на роботі із запізненням на 32 дні.

Встановлено, що звертаючись до Подільського районного суду м. Києва із заявою про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, представник позивача посилався на вимоги ст. 236 КЗпП України, яка передбачає, що у разі затримки роботодавцем виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Таким чином, заяву Бєлкіна Л.М. - представника ОСОБА_2 про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі слід було розглядати в рамках цивільної справи №758/10525/19 за позовом ОСОБА_2 до АТ «Державний ощадний банк України» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу і вирішення її у межах цієї справи, в якій, як зазначає Бєлкін Л.М. , підтверджені його повноваження адвоката.

Проте, суд першої інстанції на зазначені обставини не звернув уваги та зареєстрував вказану заяву, як нову позовну заяву.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

За змістом ч. 1 ст. 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, а саме: довіреністю фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як убачається з матеріалів справи, при поданні заяви про стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі, Бєлкін Л.М. - представник ОСОБА_2 дійсно не надав суду свої повноваження, як представника, тому суд дійшов вірного висновку про повернення заяви позивачеві.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги Бєлкіна Л.М. - представника ОСОБА_2 та залишення без змін ухвали Подільського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року про повернення заяви позивачеві.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою, в порядку ст. 236 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Бєлкіна Леоніда Михайловича - представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року про повернення заяви позивачеві залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: