Справа № 587/970/23
РІШЕННЯ
13 червня 2023 року Сумський районний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді Черних О.М.
за участю секретаря судового засідання Овчаренко М.В.,
представника позивача адвоката Ковальової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: служба у справах дітей Сумської РДА (м. Суми, вул. Іллінська, 97, Сумської області) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, -
Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від сумісних відносин сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В даний час сім`я позивача та відповідача розпалася, подружні відносини припинені. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , а також встановити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 разом з ним.
В судове засідання позивач не з`явився, направивши заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
В судове засідання відповідачка також не з`явилася, направила заяву про розгляд справи без її участі позовні вимоги визнала в повному обсязі.
Представник третьої особи служби у справах дітей Сумської РДА в судове засідання також не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, вважала за можливе задовольнити позовну вимогу щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком, надала суду обґрунтований висновок.
Суд, дослідившиматеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що сторони по справі вступили в шлюб 27 травня 2016 року, який зареєстровано у Ковпаківському районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 321, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 6).
В зв`язку з тим, що подружжя втратило почуття любові, взаємоповаги та порозуміння один до одного, у них постійно виникають конфлікти та сварки, вони вважають, що їх сім`ю зберегти неможливо. На даний час вони проживають кожен своїм життям і не підтримують шлюбних стосунків.
Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем.
Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України).
Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним за свою поведінку в сім`ї (ст. 55 СК України).
Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).
Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
З матеріалів справи убачається про відсутність існування між колишнім подружжям конфлікту щодо існуючих прав та обов`язків обох батьків по відношенню до дитини та їх реалізації.
З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини.
Неповнолітній ОСОБА_3 фактично тривалий час проживає разом з батьком за даресою: АДРЕСА_1 , що підтверджуєтеся, довідкою від 14.04.2022 року про взяття на облік внутрішньо-переміщених осіб та довідкою про фактичне місце проживання особи на території Садівської сільської ради (а.с. 7, 8. 10).
Згідно висновку служби у справах дітей Сумської РДА № 192/01-17 від 10.02.2023 року, враховуючи факт проживання дитини разом з батьком, задовільні умови проживання, доглянутість дитини, її емоційний стан поряд з батьком, згоду матері, тому служба у справах дітей вирішила вважати за можливе визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 разом із батьком ОСОБА_1 .
Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
У п. 1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).
Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.
Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.
Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Також суд вважає за необхідне визначити місце проживання дитини разом з батьком.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 89, 200, 206, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: служба у справах дітей Сумської РДА (м. Суми, вул. Іллінська, 97, Сумської області) про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини- задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27 травня 2016 року у Ковпаківському районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 321.
Встановити місце проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Черних