У Х В А Л А

Іменем України

13 грудня 2023 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Сенюта В.О., перевіривши виконання вимог ст.ст. 174-177 ЦПК України за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення заборгованості по аліментах,-

ВСТАНОВИВ:

До Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення заборгованості по аліментах.

Позовну заяву мотивує тим, що 12.11.2015 Деснянським районним судом міста Києва ухвалено рішення про стягнення з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.07.2015. На виконання вказаного рішення суду 13.11.2015 видано виконавчий лист № 2-4452/15. Деснянським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Деснянського районного суду міста Києва. Відповідно до розрахунку, який сформований державним виконавцем, у відповідача утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 367684,45 грн. Крім того, державним виконавцем винесено постанову в порядку ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження» про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу у розмірі 183932,22 грн. На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по аліментах у розмірі 367684,45 грн. та штраф - 183932,22 грн.

Дослідивши письмові матеріали савари, суд приходить до висновку що позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків з огляду на наступне.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Положенням п. 1 ч. 1 ст. 176 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Проте, всупереч п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить ціну позову.

Відповідно до ч. 4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Натомість позивач у позовній заяві посилається на п. 3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого вважає, що є звільненою від сплати судового збору. Проте суд із вказаним твердженням не погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Враховуючи положення ст. 5 ЗУ 2Про судовий збір», а також позовні вимоги позивача, яка просить стягнути заборгованість по сплаті аліментів, яка встановлена на підставі розрахунку державного виконавця та штраф згідно ч. 14 ст. 71 ЗУ «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що позивач не відноситься до категорії осіб, як така, що звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціну позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений в розмірі 2684 грн. 00 коп.

Відповідно до частини 1 статті 4, підпункту 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1% відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, суд приходить до висновку, що розмір судового збору становить 5516,17 грн., який підлягає сплаті, надавши оригінал квитанції про сплату судового збору.

Окрім того, відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються учасниками справи в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.ч.4, 5 ст.95 ЦПК України).

Всупереч вказаному, до позовної заяви долучені документи, які не завірені належним чином.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Вище викладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору Деснянський відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення заборгованості по аліментах - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Сенюта