Справа № 210/6821/23
Провадження № 2-з/210/66/23
У Х В А Л А

іменем України

13 грудня 2023 року суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Літвіненко Н.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення доказів, -

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2023 року до суду надійшла заява адвоката Васильченко Н.Г., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення доказів шляхом витребування з:

- Комунального підприємства «Криворізьке районне бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради»,: - інформаційну довідку згідно даних архівної справи станом на 31.12.2012 р. про реєстрацію права власності на трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , із зазначенням підстави реєстрації права власності, номеру в реєстровій книзі КП "Криворізьке РБТІ" ДОР", анкетних даних осіб-власників зазначеної квартири; - належним чином завірені копії правовстановлюючих документів та технічної документації на трикімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

- Виконавчого комітету Металургійної районної у місті Кривому Розі ради: - інформаційну довідку щодо приватизації трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , із зазначенням, анкетних даних осіб-власників зазначеної квартири; - належним чином завірену, копію витягу з Розпорядження органу приватизації від 04 жовтня 1993 року №Дз.1442, щодо приватизації трикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; - відомості з реєстру територіальної громади міста Кривого Рогу щодо зареєстрованих та знятих з реєстрації місця проживання осіб в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 04 жовтня 1993 року до теперішнього часу.

- Криворізького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса): повні Витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (в разі наявності) щодо громадян, які проживали за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: - народження та смерті (в разі наявності) ОСОБА_3 , приблизно рік народження 1945-1950; - народження та смерті (в разі наявності) ОСОБА_4 , 1957 року народження; - укладення та розірвання (в разі наявності) шлюбу між ОСОБА_3 , 1945-1950 р.н. та ОСОБА_4 , 1957 р.н.; - народження та смерті (в разі наявності) ОСОБА_5 , 1984 р.н., (батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ); - народження та смерті (в разі наявності) ОСОБА_6 , 1981 р.н., (батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ).

- Адміністрації Державної прикордонної служби України, щодо перетину кордону у зв`язку з виїздом за межі України та у зв`язку з в`їздом в Україну, із зазначенням дат, починаючи з 1993 року по теперішній час: - ОСОБА_3 , приблизно рік народження 1945-1950; - ОСОБА_4 , 1957 року народження; - ОСОБА_5 , 1984 року народження; - ОСОБА_6 , 1981 року народження.

В обґрунтування своєї заяви вказує, що ОСОБА_2 має наміри звернутись до Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до ОСОБА_3 «Про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною власністю». При поданні вище зазначеної позовної заяви є необхідність встановлення осіб - відповідачів у справі, які є власниками спірної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема їх точне прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження, реєстрація місця проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків, засоби зв`язку, тощо, оскільки позовні вимоги будуть звернені саме до них, тоді, як ці дані невідомі.

У наданні такої інформації КП «Криворізьке РБТІ «ДОР» та Виконавчий комітет Металургійної районної у місті Кривому Розі ради, адвокату Васильченко Н.Г. відмовили.

Крім того, відмовлено Криворізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), щодо народження, смерті та укладення шлюбу стосовно осіб, що можуть набути статусу відповідачів у вище зазначеній справі. Згідно інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо наявності права власності на вище зазначену квартиру, в тому числі й права власності на ім`я ОСОБА_3 , відомості відсутні. Враховуючи зазначене, якщо право власності на нерухоме майно, а саме квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 є в наявності та зареєстровано відповідно до чинного законодавства, то така інформація міститься тільки в архівній справі КП ДОР «Криворізьке БТІ», звідки можливо отримати інформацію лише за допомогою суду, та яку заявник має намір використати в якості доказів у справі.

Представник заявника належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяву суду не надав. Його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов наступних висновків.

Так, згідно з ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно ч. 2 ст. 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви (ч. 3 ст. 116 ЦПК України).

Відповідно до п.п. 4, 5 ч.1 ст. 117 ЦПК України, у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Аналізуючи наведені положення у зіставленні з вимогами заявника насамперед необхідно зазначити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема, шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.04.2020 у справі № 367/6751/18-ц (провадження № 61-23322св19) викладено наступну правову позицію: «Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим (частина перша статті 116 ЦПК України). Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Забезпечення доказів - це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Разом з цим, згідно зі статтею 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом».

Таку ж правову позицію щодо вирішення судами питання про забезпечення доказів висловила Велика Палата Верховного Суду у постанові 11.03.2020 у справі № 9901/608/19.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах, які є предметом розгляду, будь-яких обставин та доказів, які дають підставу припускати, що докази, які заявник наразі просить суд витребувати, можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, представник у своїй заяві не наводить.

Із заяви вбачається, що фактично мета відповідної заяви зводиться до отримання доказів, а не їх забезпечення, що є різними правовими поняттями та мають диференційоване правове регулювання та підґрунтя.

Крім того, не зазначено жодної підстави, передбаченої цивільним процесуальним законодавством, щодо забезпечення доказів, оскільки встановлення кола учасників майбутнього судового провадження не є підставою для забезпечення доказів.

З огляду на зміст заяви, її обґрунтування, додані до неї документи, а також зазначені правові позиції Верховного Суду, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

Крім того, суд зазначає, що інформація, яку заявник просить витребувати у державних органів, відноситься до конфіденційної інформації про фізичну особу, а відповідно до Конституції України, ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя.

Тому, заявнику, на думку суду, необхідно звернутись з вказаною нею позовною заяву до суду, і вже в рамках процесу розгляду позовної заяви заявляти клопотання про витребування доказів.

За таких обставин, суддя прийшов до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення доказів слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 116, 117, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: Н. А. Літвіненко