ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/297/23 Номер провадження 22-ц/814/4270/23Головуючий у 1-й інстанції Куцин В.М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Пікуля В.П., Панченка О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Полтавської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, суду

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2

на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 липня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Миргородського міськрайонного суду перебуває вказана цивільна справа.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення Верховним Судом справи за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 10.03.2023 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_1 .

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 липня 2023 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Полтавської обласної прокуратури, Держави Україна в особі Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури, суду до вирішення Верховним Судом справи за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 10.03.2023 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_1 .

Апеляційні скарги на вказане судове рішення подав ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просять ухвалу скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційні скарги мотивовано тим, що вирок Шишацького районного суду від 17.02.2022 року відносно ОСОБА_1 набрав законної сили, тому підстав для зупинення провадження у справі є неправомірним.

Головне управління Національної поліції в Полтавській області подало відзив на апеляційні скарги, в якому просить судове рішення залишити без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зупинення провадження у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: зупинення провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції скасувати з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вироком суду присяжних Шишацького районного суду Полтавської області від 17 лютого 2022 року у справі ОСОБА_1 визнано невинуватим у пред`явленому, за п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, обвинуваченні та у зв`язку з відсутністю в його діях складу цього правопорушення ОСОБА_1 звільнено з під варти з зали суду. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10.03.2023 року вирок залишено без змін.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_1 вказав, слідчим СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області лейтенантом міліції Марковим М.О. 06.02.2015 року було вчинено незаконні дії, які призвели до завідомо незаконного затримання ОСОБА_1 за підозрою у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 115 КК України.

У позові вказано, що о 15:30 год. 07.02.2015 р. слідчим СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області лейтенантом міліції Марковим М.О. ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України. При цьому, повідомлення про підозру від 07.02.2015 р. було погоджено прокурором прокуратури м. Кременчука Накаєм М.В. 08.02.2015 р. та у відсутність захисника.

Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.02.2015 р., клопотання старшого слідчого СВ Кременчуцького МУ УМВС України в Полтавській області, лейтенанта поліції Маркова М.О. задоволено, до підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вказує, що починаючи з 06.02.2015 р. і до завершення досудового розслідування щодо ОСОБА_1 безперервно здійснювалися слідчі дії: допити його особисто, допити членів його сім?ї, обшуки за місцем його проживання та за місцем проживання родичів, відносно нього незаконно здійснювалося кримінальне переслідування: пред`явлена підозра у вчиненні особливо тяжкого правопорушення, затримано, арештовано та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Крім того, внаслідок незаконного затримання ОСОБА_1 , перебування під вартою, вчинення щодо нього незаконних слідчих дій, фізичного та психологічного тиску щодо нього з боку правоохоронних органів, у нього погіршилося здоров?я, що підтверджується відповіддю на запит Полтавської установи виконання покарань управління ДПТС України в Полтавській області (N? 23) N? 10/7-55699 від 09.2015 р.

Відповідно до вироку суду присяжних Шишацького районного суду Полтавської області від 17.02.2022 р. по справі № 524/3592/15-к ОСОБА_1 визнано невинуватим у пред?явленому, за п. 13 ч. 2 ст. 115 України, обвинувачені та у зв?язку з відсутністю в його діях складу цього правопорушення. ОСОБА_1 звільнено з-під варти з зали суду негайно. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 про стягнення моральної та матеріальної шкоди залишено без розгляду. Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 10.03.2023 р. вирок Шишацького районного суду Полтавської області від 17.02.2022 р. залишено без змін.

Вказане судове рішення набрало законної сили.

Зупиняючи провадження у справі суд дійшов висновку про те, що підставою для зупинення провадження є об`єктивна неможливість розгляду цивільної справи до набрання чинності вироком відносно ОСОБА_1 .

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі: об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливость розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Всупереч вказаним нормам, в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не навів жодного аргументу на підтвердження того, що в межах розгляду цивільної справи неможливо з`ясувати усі необхідні юридичні факти, які є підставами заявленого ОСОБА_1 позову.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року по справі № 6-1957цс16 при застосуванні п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України (станом на момент розгляду справи кореспондується зі ст. 251 ЦПК України ) слід враховувати, що: визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 201 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 4 частини першої цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зокрема, пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, що розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення, та є істотними для даної справи. Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені цим судом самостійно по даній справі.

У п. 33 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» було роз`яснено судам, що визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК (станом на момент розгляду справи кореспондується зі ст. 251 ЦПК України ) підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

У даній цивільній справі доказуванню підлягають обставини, чи мало місце порушення органами досудового слідства порядку розгляду кримінального провадження 524/3592/15-к відносно ОСОБА_1 та чи підлягає стягненню моральна шкода на користь позивача. Визнання винним чи виправдання позивача у кримінальній справі № 524/3592/15-к, не має правового значення для встановлення вказаних обставин у цивільній справі.

Окрім того, вирок Шишацького районого суду від 17 лютого 2022 року відносно ОСОБА_1 , набрав законної сили 10 березня 2023 року, тому висновок районного суд про об`єктивну неможливість розглянути дану справу до вирішення Верховним Судом справи за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 10.03.2023 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_1 , є помилковим.

Пунктом 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що оскаржувану ухвалу суду слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду підлягає скасуванню, справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 382, 383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 20 липня 2023 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30.11.2023 року.

Головуючий суддя: Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль