УХВАЛА

Іменем України

24 травня 2023 року

м. Київ

справа № 524/7552/18

провадження № 61-9618вно22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Ступак О. В.,

суддів: Гулейкова І. Ю., Олійник А. С., Погрібного С. О.,

Яремка В. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник (боржник) - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка»,

суб`єкти оскарження: головний державний виконавець Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Братчун Оксана Олександрівна, приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович,

заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 27 липня 2022 року у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» на дії та бездіяльність головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Братчун Оксани Олександрівни та приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича, заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст вимог скарги на дії та бездіяльність державного та приватного виконавців

14 вересня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» (далі - ТОВ «Фірма «Берізка») звернулося зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Автозаводського відділу державної виконавчої служби м. Кременчук Головного територіального управління юстиції в Полтавській області (далі - Автозаводський ВДВС м. Кременчук ГТУЮ) Братчун О. О. та приватного виконавця виконавчого округу Полтавської областіСкрипника В. Л. (далі - приватний виконавець Скрипник В. Л.),у якій, з урахуванням уточнень, просило визнати неправомірними: бездіяльність головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ Братчун О. О. у використанні наданих законодавством повноважень для примусового виконання рішень Господарського суду Полтавської області від 18 серпня 2011 року у справі № 18/1732/11 та заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2015 року у справі № 524/5164/15-ц у спосіб та порядку, що встановлені рішеннями судів та законом; дії головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ, вчинені з майном ТОВ «Фірма «Берізка» під час примусового виконання рішень Господарського суду Полтавської області від 18 серпня 2011 року у справі № 18/1732/11 та заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2015 року у справі № 524/5164/15-ц; бездіяльність приватного виконавця Скрипника В. Л. у використанні наданих законодавством повноважень для примусового виконання заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2015 року у справі № 524/5164/15-ц у спосіб та порядку, що встановлені судами та законом, та щодо незалучення до участі у виконавчому провадженні особи, уповноваженої діяти від імені боржника без довіреності; дії приватного виконавця Скрипника В. Л. з майном ТОВ «Фірма «Берізка», яке перебуває у податковій заставі при примусовому виконанні заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2015 року у справі № 524/5164/15-ц; та скасувати звіт про оцінку майна, складений суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання Приватним підприємством «Центр незалежної оцінки та експертизи» (далі - ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи») про оцінку основного обладнання ТОВ «Фірма «Берізка» в кількості 16 одиниць, який надійшов приватному виконавцю Скрипнику В. Л. 12 квітня 2018 року; постановити окремі ухвали та надіслати їх правоохоронним та іншим органам стосовно вчинення головним державним виконавцем Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ при примусовому виконанні рішення Господарського суду Полтавської області від 18 серпня 2011 року та заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2015 року правопорушень, відповідальність за які встановлена статтями 206, 206-2, 209, 219, 364, 365-2, 368-2, 382, 384, 388 Кримінального кодексу України (далі - КК України), та стосовно вчинення правопорушень приватним виконавцем Скрипником В. Л. при примусовому виконанні заочного рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 20 липня 2015 року, відповідальність за які встановлена статтями 365-2, 388 КК України.

Зміст рішень судів з розгляду скарги на дії та бездіяльність державного та приватного виконавців

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17 грудня 2020 року скаргу ТОВ «Фірма «Берізка» задоволено частково. Визнано неправомірними: бездіяльність приватного виконавця Скрипника В. Л. у виконавчому провадженні № 55777563 щодо невстановлення достовірних повних вихідних даних по об`єктах описаного та арештованого майна за постановою від 16 лютого 2018 року; дії приватного виконавця Скрипника В. Л. у виконавчому провадженні № 55777563 щодо оцінки майна друкарського обладнання належного ТОВ «Фірма «Берізка», в кількості 16 одиниць, яке було описане та арештоване згідно з постановою приватного виконавця Скрипника В. Л. від 16 лютого 2018 року, визначеної за звітом про оцінку майна, складеним 15 березня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» про оцінку основного обладнання ТОВ «Фірма «Берізка» в кількості 16 одиниць, який надійшов приватному виконавцю Скрипнику В. Л. 12 квітня 2018 року; постанову приватного виконавця Скрипника В. Л. у виконавчому провадженні № 55777563 від 02 жовтня 2018 року про закінчення виконавчого провадження. Зобов`язано приватного виконавця Скрипника В. Л. вчинити дії з поновлення виконавчого провадження, встановлення достовірних повних вихідних даних по об`єктах описаного та арештованого майна ТОВ «Фірма «Берізка» в кількості 16 одиниць за постановою від 16 лютого 2018 року і визначення реальної оцінки цього майна.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що приватним виконавцем було допущене порушення прав та законних інтересів заявника ТОВ «Фірма «Берізка» щодо невстановлення повної та достовірної інформації про описане та арештоване майно товариства, його технічного (робочого) стану, реальної оцінки як по кожному об`єкту окремо, так і як цілісного майнового комплексу друкарні ТОВ «Фірма «Берізка».

Постановою Полтавського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17 грудня 2020 року скасовано, скаргу ТОВ «Фірма Берізка» залишено без задоволення.

Залишаючи скаргу без задоволення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що приватний виконавець при вчиненні виконавчих дій щодо визначення вартості описаного та арештованого майна, зокрема, під час визначення суб`єкта оціночної діяльності, доручення йому подати звіт про оцінку майна та повідомлення сторін виконавчого провадження про вартість майна, діяв в межах наданих йому повноважень, в порядку та спосіб, що визначені чинним законодавством України. Крім того, розглядаючи спір, суд першої інстанції, в порушення вимог частини другої статті 264 ЦПК України, вийшов за межі заявлених вимог, оскільки вимога про визнання неправомірною постанови приватного виконавця від 02 жовтня 2018 року про закінчення виконавчого провадження скаржник не заявляв.

Постановою Верховного Суду від 27 липня 2022 року ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 17 грудня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року скасовано. Скаргу ТОВ «Фірма «Берізка» на дії та бездіяльність головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ Братчун О. О. та приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В. Л., заінтересована особа - ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Верховний Суд виходив з того, що оскільки власником спірного майна, про яке йшлося у скарзі на дії та бездіяльність головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ Братчун О. О. та приватного виконавця Скрипника В. Л., після проведення 03 травня 2018 року торгів стала інша особа - переможець торгів ОСОБА_2 , то ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду відповідного позову із залученням до участі у справі ОСОБА_2 і приватного виконавця як відповідачів, у межах якого і буде надано оцінку, у тому числі й діям приватного виконавця щодо передачі майна, а не звернення зі скаргою у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту, на що неодноразово вказувала Велика Палата Верховного Суду (пункт 63 постанови від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18, пункт 50 постанови від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19).

Зважаючи на те, що предметом розгляду справи за скаргою ТОВ «Фірма «Берізка» є дії та бездіяльність державного та приватного виконавців, пов`язані з реалізацією арештованого майна боржника, що є підставою для виникнення прав та обов`язків інших осіб, зокрема ОСОБА_2 , до таких правовідносин мають застосовуватися загальні положення про захист цивільних прав шляхом пред`явлення позову.

Суд касаційної інстанції послався на подібний висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 759/15306/17 (провадження № 61-2551св21), прийнятій після подання касаційної скарги у цій справі, що відповідно до статті 400 ЦПК України є підставою для виходу за межі доводів касаційної скарги: скасування рішень судів попередніх інстанцій та залишення скарги ТОВ «Фірма «Берізка» на дії та бездіяльність головного державного виконавця Братчун О. О. та приватного виконавця Скрипника В. Л. без розгляду.

Водночас Верховний Суд не взяв до уваги доводи касаційної скарги щодо мотивів прийняття оскаржуваної постанови, оскільки вони стосувалися вирішення скарги по суті і за наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення із залишенням скарги ТОВ «Фірма Берізка» без розгляду з наведеної вище підстави аналізу не підлягали.

Короткий зміст заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами

У грудні 2022 року ТОВ «Фірма «Берізка» звернулося до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Верховного Суду від 27 липня 2022 року у справі № 524/7552/18.

На обґрунтування заяви посилалося на те, що ТОВ «Фірма «Берізка» встановило обставини про те, що Верховний Суд:

вважає доведеним те, що ТОВ «Фірма «Берізка» звернулося до суду першої інстанції 19 лютого 2019 року, проте така дата є недостовірною;

визначив спосіб захисту, який товариство застосовувати не може через відсутність правових підстав та доказів для пред`явлення до суду позову із залученням до участі у справі ОСОБА_2 та приватного виконавця відповідачами;

скасування ухвали Автозаводського районного суд у м. Кременчука від 17 грудня 2020 року позбавило ТОВ «Фірма Берізка» доказу, яким згідно із законодавством має бути підтверджена протиправність (неправомірність) рішень, дій та бездіяльності приватного виконавця Скрипника В. Л. у виконавчому провадженні № 55777563, одного із складових елементів правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю виконавця під час проведення виконавчого провадження № 55777563;

вийшов за межі касаційної скарги за відсутності підстави, встановленої частиною третьою статті 400 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України);

не врахував правомірності обраного ТОВ «Фірма «Берізка» способу захисту порушених прав (пункт 10 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).

Заявник вважає, що постанова Верховного Суду від 27 липня 2022 року не відповідає вимогам закону, а саме: статті 129 Конституції України, частині шостій статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», частині першій статті 263 ЦПК України.

Вищезазначені обставини заявник вважає нововиявленими.

Ухвалою Верховного Суду 20 березня 2023 року поновлено ТОВ «Фірма «Берізка» строк на подачу заяви про перегляд постанови Верховного Суду від 27 липня 2022 року за нововиявленими обставинами, відкрито провадження за заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, витребувано справу із суду першої інстанції та призначено справу до судового розгляду.

У квітні 2023 року на адресу Верховного Суду надійшов відзив на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від Скрипника В. Л. , у якому він просить відмовити у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

На обґрунтування відзиву посилається на те, що зазначені обставини не є нововиявленими в розумінні ЦПК України та такими, які б зумовлювали необхідність перегляду постанови суду. Водночас із зазначених заявником обставин випливає, що його доводи зводяться виключно до незгоди з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 27 липня 2022 року у справі № 524/7552/18, а також до тверджень про неправильне застосування судом касаційної інстанції під час розгляду цієї справи норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, розглядаючи заяву про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, та застосовані норми права

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно із частиною другою статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її у суді.

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення у вже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Подібний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13.

Звернувшись до Верховного Суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник вважає нововиявленими обставинами те, що Верховний Суд:

вважає доведеною обставину, що ТОВ «Фірма «Берізка» звернулося до суду першої інстанції 19 лютого 2019 року, проте зазначена дата є недостовірною;

визначив спосіб захисту, який товариство застосовувати не може через відсутність правових підстав та доказів для пред`явлення до суду позову із залученням до участі у справі ОСОБА_2 та приватного виконавця відповідачами;

скасування ухвали Автозаводського районного суд у м. Кременчука від 17 грудня 2020 року позбавило ТОВ «Фірма «Берізка» доказу, яким згідно із законодавством має бути підтверджена протиправність (неправомірність) рішень, дій та бездіяльності приватного виконавця Скрипника В. Л. у виконавчому провадженні № 55777563, одного із складових елементів правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну неправомірними рішеннями, діями та бездіяльністю виконавця під час проведення виконавчого провадження № 55777563;

вийшов за межі касаційної скарги за відсутності підстави, встановленої частиною третьою статті 400 ЦПК України;

не врахував правомірності обраного ТОВ «Фірма «Берізка» способу захисту порушених прав (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України).

Заявник вважає, що постанова Верховного Суду від 27 липня 2022 року не відповідає вимогам закону, а саме статті 129 Конституції України, частині шостій статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», частині першій статті 263 ЦПК України.

Таким чином, зміст заяви ТОВ «Фірма «Берізка» про перегляд постанови Верховного Суду від 27 липня 2022 року за нововиявленими обставинами свідчить, що підставою такого перегляду заявник вважає недоліки розгляду справи судом (незаконність та необґрунтованість постанови, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права).

Таке формулювання заявником підстав для перегляду судового рішення у порядку статті 423 ЦПК України суперечить законодавчому визначенню та тлумаченню поняття «нововиявлені обставини», яке полягає у тому, що це мають бути саме істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Заявник також посилається на помилковість зазначення Верховним Судом у постанові від 27 липня 2022 року дати звернення ТОВ «Фірма «Берізка» до суду зі скаргою на дії та бездіяльність державного та приватного виконавців.

Проте зазначене не є нововиявленою обставиною у розумінні статті 423 ЦПК України.

Із матеріалів справи відомо, що ТОВ «Фірма Берізка» зі скаргою на дії та бездіяльність державного та приватного виконавців звернулося 14 вересня 2018 року, а не 19 лютого 2019 року як помилково зазначив суд, проте вказане не вплинуло на результат розгляду скарги, оскільки на час подання скарги вже були проведені торги з реалізації спірного майна, що мало місце 03 травня 2018 року, складено акт про проведені електронні торги від 27 липня 2018 року, відповідно до яких переможцем електронних торгів став ОСОБА_2 (т. 2, а. с. 87-98, 103-114, 118-129, 135-146, 150-161, 170-181, 187-188).

Водночас саме на підставі встановлення факту проведення торгів та набуття ОСОБА_2 права власності на спірне майно, що мало місце до подання ТОВ «Фірма «Берізка» скарги на дії та бездіяльність державного та приватного виконавців, Верховний Суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду відповідного позову, а не звернення у порядку судового контролю зі скаргою на дії та бездіяльність державного та приватного виконавців.

Отже, обставини, викладені у заяві ТОВ «Фірма «Берізка» не є нововиявленими у розумінні положень статті 423 ЦПК України.

Доводи заяви по суті зводяться до незгоди з постановою суду касаційної інстанції від 27 липня 2022 року у цій справі, результатом вирішення справи.

Водночас одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду лише тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 28 листопада 1999 року у справі «Брумареску прти Румунії» («Brumarescu v. Romania»), п. 61).

Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (рішення ЄСПЛ від 24 липня 2003 року у справі «Рябих проти Росії» («Ryabykh v. Russia»), п. 52, рішення ЄСПЛ від 29 січня 2016 року у справі «Устименко проти України», п. 46).

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Враховуючи наведене, заява ТОВ «Фірма «Берізка» про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованою.

У постанові від 04 липня 2018 року у справі № 1421/5229/12-ц (провадження № 14-194цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав, встановлених частиною першою статті 215 ЦК України. Оскільки право на нерухоме майно вже оформлено на стягувача, то ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду позову із залученням стягувача і державного виконавця як відповідачів, а не у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Ураховуючи, що власником спірного майна став переможець торгів від 03 травня 2018 року ОСОБА_2 , ефективним способом захисту прав боржника є пред`явлення до суду відповідного позову із залученням до участі у справі набувача майна, приватного та/або державного виконавця, у межах якого і буде надаватися оцінка, у тому числі й діям виконавців щодо передачі майна, а не звернення у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Предметом такого позову може бути також вимога про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Отже, Верховний Суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанції та залишаючи скаргу ТОВ «Фірма «Берізка» без розгляду, правильно виходив з того, що спір, з приводу якого мало місце звернення ТОВ «Фірма «Берізка» зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Автозаводського ВДВС м. Кременчук ГТУЮ Братчун О. О. та приватного виконавця Скрипника В. Л., має вирішується в позовному провадженні шляхом пред`явлення відповідного позову, а не в порядку розділу VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Водночас заява ТОВ «Фірма «Берізка» про перегляд постанови Верховного Суду за нововиявленими обставинами по суті зводиться лише до незгоди з наслідками вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З огляду на викладене Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містить доводів, що свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 429 ЦПК України для її задоволення та скасування судового рішення, що переглядається, а тому у задоволенні цієї заяви необхідно відмовити та залишити відповідне судове рішення в силі.

Керуючись статтями 423, 429 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Берізка» про перегляд постанови Верховного Суду від 27 липня 2022 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Постанову Верховного Суду від 27 липня 2022 рокузалишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий О. В. Ступак

Судді: І. Ю. Гулейков

А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко