Справа № 697/2089/23
Провадження № 2-о/697/88/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду в м. Каневі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Дяченко Віра Михайлівна, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , заявник) в інтересах якого діє адвокат Дяченко В.М. звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

В обґрунтування заяви зазначив, що відповідно до паспорта громадянина України, заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . В його трудовій книжці б/н, заповненій 19.06.1972 на російській мові на ім`я « ОСОБА_2 », 1957 року народження, невірно вказане його прізвище та по батькові, оскільки не відповідає його паспортним даним. Натомість, в українській частині цієї ж трудової книжки (аркуш трудової книжки 17) зазначено прізвище, ім`я та по батькові заявника « ОСОБА_2 » замість правильного « ОСОБА_1 », але відповідає його даним паспорта громадянина України (заповнену на російській мові).

У зв`язку з вказаними розбіжностями, у заявника виникли ускладнення при оформленні пенсії за віком. Так, вказані помилки у написанні його прізвища та по батькові у трудовій книжці були виявлені працівниками Відділу обслуговування громадян № 8 (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, що в свою чергу стало підставою для відмови ОСОБА_1 у прийнятті документів та відповідно зарахування йому певного трудового стажу.

Відповідно до запису № 12 у трудовій книжці виданій на ім`я « ОСОБА_2 », 1957 року народження, останній у період часу з 17.05.1976 по 16.05.1978 проходив військову службу в радянській армії. Відповідний запис підтверджується довідкою виданою начальником другого відділу Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 2/197 від 07.09.2022, про те, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно у вказаний період проходив військову службу.

Таким чином вважає, що факт належності заявнику трудової книжки б/н від 19.06.1972 підтверджується вищевказаною довідкою, а також тим, що сама трудова книжка (українська її частина) заповнена на російській мові відповідає паспортним даним громадянина України, його сторінці 2 (де паспортні дані заявника заповнено російською мовою).

Виправити допущену помилку у правовстановлюючому документі у інший спосіб неможливо. Спір про право відсутній.

З огляду на вказані обставини, заявник просить суд встановити факт належності йому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки виданої 19.06.1972 на ім`я « ОСОБА_2 », де в її українській частині зазначено його прізвище, ім`я та по батькові « ОСОБА_2 »).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.10.2023 прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі (а.с.27).

16.11.2023 від заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшов відзив з проханням відмовити в задоволенні заяви про встановлення юридичного факту, а провадження закрити. Вважають, що заява ОСОБА_1 необгрунтована.

Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до пункту 1 Постанови Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

З матеріалів справи вбачається, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає можливість для реалізації його пенсійних прав, а саме: подальше призначення пенсії за віком. Обставини справи свідчать про наявність спору щодо трудового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, а тому в силу дії статті 294 ЦПК України, є підстави для залишення заяви без розгляду.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх становлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Правова позиція щодо неправомірності встановлення судом фактів, що мають юридичне значення в разі законодавчо визначеного іншого порядку підтвердження таких фактів висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 по справі №320/948/18.

Порядок ведення трудових книжок затверджений наказом Міністерства праці України № 58 від 29.07.1993 «Про затвердження Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників».

Відповідно до пункту 2.13. Інструкції № 58, зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності облархівом, держархівом м. Києва, держархівом м. Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму (пункт 2.8. Інструкції № 58).

Відповідно до пункту 12 Постанови Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому.

Крім того, заявник не надає докази щодо звернення з питанням внесення виправлення в трудову книжку.

Однак, заявник, на підтвердження своїх заявлених вимог, не надає докази щодо відсутності можливості внесення виправлень до трудової книжки в порядку, встановленого законом.

Чинним законодавством України чітко врегульований порядок підтвердження періодів роботи, який є позасудовим та передбачає надання відповідних уточнюючих довідок.

Проте заявник не надав ні до органів Пенсійного фонду України, ні до суду жодної уточнюючої довідки про періоди роботи у спірний період згідно записів трудової книжки від 19.06.1972.

На підставі викладеного вважають заяву безпідставною, необгрунтованою, не підтвердженою належними, достатніми та допустимими доказами, а тому просять відмовити в задоволенні заявлених вимог (а.с.32-37).

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, свої інтереси уповноважив представляти адвоката Дяченко В.М.

Представник заявника - адвокат Дяченко В.М. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву з проханням розглянути справи без її участі, заявлені вимоги підтримує (а.с.41).

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у судове засідання не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника, просить відмовити в задоволенні вимог у повному обсязі (а.с.46).

Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Згідно з даними паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Канівським МРВ УМВС України в Черкаській області 11.12.2003, прізвище, ім`я та по батькові власника паспорта зазначено як « ОСОБА_1 », дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Заруддя, Вел.-Глубочецького району, Тернопільської області, місце реєстрації: с. Орловець. На другій сторінці даного документу зазначено його прізвище, ім`я та по батькові на російській мові як « ОСОБА_2 » (а.с.5-6).

У картці фізичної особи-платника податків, виданій Канівською об`єднаною державною податковою інспекцією, прізвище, ім`я та по батькові отримувача ІПН вказано як « ОСОБА_1 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

З довідки Черкаського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 2/197 від 07.09.2022 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив військову службу в Збройних Силах з 17.05.1976 по 11.05.1978 (а.с.10).

З Витягу з реєстру територіальної громади від 20.11.2023 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.42).

У трудовій книжці від 19.06.1972 власника трудової книжки на першій сторінці зазначено як « ОСОБА_2 », а на українській частині даної трудової книжки власника зазначено як « ОСОБА_2 » (а.с.7).

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначає, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як передбачено у пункті 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 № 301 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Аналогічна норма була передбачена і у пунктах 5, 18 постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 16.11.1973 №529 «Про трудові книжки робітників і службовців» (чинної на час видачі трудової книжки заявнику), яка втратила чинність згідно з пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників», згідно з якими заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Пунктом 1.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

З наведеного вбачається, що основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.

Відповідно до п. 2.2. Інструкції №58, до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Відповідно до п. 2.11 Інструкції, відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Водночас, законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповненням роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 687/975/17.

Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд відповідно до ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений частиною першою статті 315 ЦПК України.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

За наведеного, встановлення належності трудової книжки заявнику, надасть йому право звернутися до органів Пенсійного фонду України за призначенням пенсії за віком.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Помилка в написанні прізвища заявника у трудовій книжці, що підтверджує стаж роботи, є підставою для вирішення питання про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, відповідно до чинного законодавства, усунення якого неможливе в позасудовому порядку.

Встановлення факту належності заявнику правовстановлюючого документу - трудової книжки, має для нього юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей позбавляє його можливості оформити пенсію за віком, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

У даному випадку встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, оскільки суд не встановлює факт наявності трудового стажу для призначення пенсії заявнику, а законом прямо віднесено встановлення юридичного факту належності правовстановлюючих документів до справ окремого провадження.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 733/324/21.

Отже, оскільки у трудовій книжці заявника допущено помилку у зазначенні його прізвища, що не може бути виправлено шляхом внесення змін до такої, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 81, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Дяченко Віра Михайлівна, заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трудової книжки виданої 19.06.1972 на ім`я « ОСОБА_2 », де в її українській частині зазначено його прізвище, ім`я та по батькові « ОСОБА_2 »).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Головуючий Б . К . Скирда