Номер провадження: 22-ц/813/4992/23
Справа № 495/1145/20
Головуючий у першій інстанції Боярський О. О.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.04.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сінько А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2023 року

за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 січня 2021 року у справі № 495/1145/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну способу стягнення аліментів

встановив:

У жовтні 2022 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною вище заявою, в якій просив скасувати заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 січня 2021 року по справі №495/1145/20 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів за нововиявленими обставинами.

Заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 січня 2021 року по справі №495/1145/20 змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2019 року №495/1749/19 про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки всіх видів доходів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Разом з цим, із листа №8/24.7.04 від 13 вересня 2022 року Татарбунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного Міжрегіонального Управління юстиції (м. Одеса) ОСОБА_1 стало відомо, що він не є батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вказане заявник вважає є підставою для скасування зазначеного судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги його заяви, посилаючись на те, що висновки суду про відмову в задоволенні поданої ним заяви з наведених в оскаржуваній ухвалі підстав є помилковими, оскільки судом не надано належної оцінки зазначеним ним в обґрунтування заяви обставинам, а саме, що на день ухвалення заочного рішення у вказаній вище справі справі він був батьком лише однієї дитини, однак з нього стягнуто аліменти на утримання двох дітей, водночас скаржник зазначає, що він має середній рівень освіти та не обізнаний про процедуру реєстрації актів цивільного стану, зокрема, народження дитини. Вказане скаржник вважає призвело до прийняття судом незаконної ухвали.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що відповідно до вимог ст. 372 ЦПК України не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Апеляційна перевірка судових рішень, ухвалених судом першої інстанції, є гарантією реалізації права на судовий захист.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає не в повній мірі.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 в своїй заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не були предметом розгляду справи №495/1145/20, водночас судом зауважено, що під час вирішення справи № 495/1749/19 про збільшення розміру аліментів та стягнення аліментів на утримання дитини, відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не заперечували батьківство ОСОБА_1 по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , хоча на час розгляду вказаної справи у 2019 році ОСОБА_1 був достеменно відомий той факт, що на момент народження ОСОБА_4 він вже не перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , та не звертався разом з останньою зі спільною заявою до органів РАЦС задля реєстрації народження дитини, що виключало можливість реєстрації народження дитини у відповідності до ст. 122, п.1 ч.2 ст.125 СК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали цієї справи, доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, апеляційний суд вважає вірним висновок суду про відмову в задоволенні вимог вказаної вище заяви ОСОБА_1 , разом з цим апеляційний суд не погоджується із мотивами з яких виходив суд ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, що є підставою для задоволення апеляційної скарги частково, а оскаржуване рішення суду потрібно змінити, виходячи з такого.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2019 року по справі № 495/1749/19 збільшено розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнутих рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 24.02.2015 року по справі № 495/148/15-ц, та стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в твердій грошовій сумі на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з 01 березня 2019 року і до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Заочним рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 січня 2021 року по справі №495/1145/20 змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2019 року № 495/1749/19 про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться у пунктах 3, 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», указується, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 181 СК України передбачено, що саме батьки зобов`язані утримувати дитину до повноліття.

Відповідно до ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Отже під час стягнення судом аліментів на утримання дитини з метою визначення чи заявлено позов до належного відповідача з`ясуванню підлягає, зокрема, факт походження дитини.

Разом з тим, у заяві від 03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 просив переглянути за нововиявленими обставинами саме заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 січня 2021 року по справі №495/1145/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини зміну розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 181, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження.

Так, відповідно до вимог ст 192 СК України, вирішуючи питання про зміну розміру аліментів суд повинен встановити факт зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, або встановити інші обставини, передбачені СК України.

Тобто, вирішуючи питання про задоволення позову про зміну розміру аліментів, суд не вдається в оцінку обставин, що підлягають доведенню під час вирішення питання про стягнення аліментів, зокрема, не входять до предмету доказування у справі за позовом про зміну розміру аліментів обставини походження дитини від платника та одержувача аліментів.

Тож, обставини ж, на які посилається ОСОБА_1 , як на нововиявлені були предметом доказування у справі № 495/1749/19 та не досліджувалися у справі №495/1145/19 під час ухвалення судового рішення за переглядом якого звертається заявник.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає заявлені ОСОБА_1 вимоги про перегляд за нововиявленими обставинами заочного рішення Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27 січня 2021 року у справі № 495/1145/20 задоволенню не підлягають.

Окремо апеляційний суд зауважує, що як убачається з ЄДРСР 03 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 листопада 2019 року по справі №495/1749/19, в задоволенні якої судовим рішенням відмовлено.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції помилково надано оцінку обставинам стосовно часу коли саме ОСОБА_1 дізнався або міг дізнатись про існування обставин, що стали підставою для його звернення із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Інші доводи апеляційної скарги апеляційний суд не приймає до уваги як такі, що не впливають на вирішення питання по суті, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення вказаного питання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду з мотивів наведених у скарзі.

Ураховуючи наведене апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні на підставі ст. 376 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 367, 376,382 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 січня 2023 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Дата складення повної постанови - 28 квітня 2023 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.А. Коновалова

В.В. Кострицький