провадження № 22-ц/824/5128/2023 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року у справі за позовом Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року КП «Київтеплоенерго» звернулося до суду з позовом та просилостягнути солідарно з відповідачів заборгованість за спожиті до 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 20 718 грн. 94 коп.; послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 27 051 грн. 57 коп.; заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 27 495 грн. 99 коп., послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 22 556 грн. 37 коп.; витрати, пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що розпорядженням Виконавчого органу КМР (КМДА) від 10 квітня 2018 року №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам, у зв`язку із чим КП «Київтеплоенерго» здійснює з 01 травня 2018 року надання послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. Квартира за адресою: АДРЕСА_1 під`єднана до внутрішньо будинкової системи теплопостачання, а, отже, відповідач є споживачем послуг централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 11 травня 2022 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та ТОВ «Кей-Колект».

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року позов КП «Київтеплоенерго» задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Кей-Колект» на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з центрального опалення та/або централізованого постачання гарячої води в загальному розмірі 97 822 грн. 87 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кей-Колект» просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та матеріального права та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що при розгляді справи суд першої інстанції не встановив, чи дійсно позивач має право на стягнення боргу, чи фактично надавалися послуги відповідачу чи/або співвідповідачам, їх вартість та настання строку оплати наданих послуг. Крім того, ТОВ «Кей-Колект» було залучено до участі у розгляді справи в якості співвідповідача без належних на те підстав. З матеріалів справи та рішення суду не вбачається, що позивач звертався до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідача та доводив, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Також, відповідач вказує про те, що суд розглянувши справу за відсутності представника ТОВ «Кей-Колект», щодо яких відсутні докази належного повідомлення про час та місце розгляду справи, розгляд справи не відклав, причини їх неявки в судове засідання не з`ясував, порушив конституційне право ТОВ «Кей-Колект» на участь у судовому розгляді, не забезпечив йому можливості надати суду докази та навести доводи, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд. Суд першої інстанції здійснив розгляд справи поверхнево та упереджено, не спрямував розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, допустив однобічність та неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, допущено порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Київтеплоенерго» вказує про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Вказує, що розгляд справи не одноразово відкладався, інформація була оприлюднена на сайті Судової влади України. У зв`язку з відкладенням розгляду справи судом було здійснено неодноразове надсилання судових повісток про виклик ТОВ «Кей-Колект» до суду. Твердження апелянта про те, що суд не пересвідчився в тому, що дійсно надавались послуги є необґрунтованими, оскільки ані попередній власник, ані апелянт не звертався із заявами щодо повідомлення про не користування квартирою, про те, що бажає відключитися від послуг ЦО та ПГВ не надходило та не має жодного документу про це.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 вказує про те, що не являється належним відповідачем в даній справі, а тому суд першої інстанції виніс правильне рішення по справі. Відповідач вказує, що не користувався даними послугами, більше того він не міг користуватися даними послугами, оскільки 06 квітня 2016 року приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М. прийнято рішення за індексним номером № 14119500 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, за яким право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 зареєстроване за ТОВ «Кей-Колект». Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року по справі №754/1349/20 рішення приватного нотаріуса Кобелєвої А.М. про реєстрацію права власності на квартиру за адресою АДРЕСА_2 за ТОВ «Кей-Колект» - скасоване. На даний момент рішення вступило в законну силу, проте, ще досі не виконане. Отже, з квітня 2016 року по квітень 2021 року ОСОБА_1 не проживав у квартирі та не користувався послугами КП «Київтеплоенерго», оскільки квартира була у власності ТОВ «Кей-Колект». Окрім того, за правилами ч. 1 ст. 319, ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 10 квітня 2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

З 01 травня 2018 року надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

В квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , постачання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго».

Вищевказана квартира належала відповідачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16 жовтня 1995 року та договору дарування частини квартири від 07 серпня 2008 року.

Рішенням за індексним номером № 14119500 від 06 квітня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчиненим приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М., право власності на вказану квартиру було зареєстроване за ТОВ «Кей-Колект».

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 06 квітня 2021 року у справі № 754/1349/20 вказане рішення приватного нотаріуса скасовано. Рішення суду набрало законної сили 20 травня 2021 року.

У вказаній квартирі відповідач ОСОБА_1 не зареєстрований, зареєстрована відповідач ОСОБА_2 .

11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладено договір № 602-18 про відступлення права вимоги (цесії), за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед Кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання станом на 01 серпня 2018 року з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період 01 серпня 2018 року до дати укладення цього договору. Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору (а.с.75).

Відповідно до Додатку № 1 та/або Додатку № 2 до Договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води у розмірі 47 770 грн. 51 коп. (заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 20 718 грн. 94 коп., заборгованість за послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 27 051 грн. 57 коп.) за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10-11).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні вимог до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з того, що з 06 квітня 2016 року по 01 травня 2021 року (період стягнення заборгованості), власником квартири було ТОВ «Кей-Колект». Доказів того, що у вказаний період відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були власниками квартири або проживали за вказаною адресою та отримували житлово-комунальні послуги у період, в який такі послуги надавалися.

В зазначеній частині рішення суду позивачем не оскаржується, а, відтак, відсутні підстави до його скасування за апеляційною скаргою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», оскільки відмова у стягненні заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не впливає на права та обов`язки апелянта, який по суті в своїй скарзі також просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості з відповідача ТОВ «Кей-Колект», суд першої інстанції виходив з того, що сума заборгованості має бути стягнута з власника квартири у період виникнення заборгованості, а саме з 06 квітня 2016 року по 01 травня 2021 року. Крім того, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ТОВ «Кей-Колект» не надано даних, що свідчать про сплату заборгованості у добровільному порядку, а наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не оспорено та не спростовано.

Апеляційний суд частково не погоджується з висновками суду першої інстанціїз наступних підстав.

Згідно ст. 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно п. 35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8 жовтня 1992 року власники, наймачі та орендарі жилих приміщень зобов`язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, плату за найм чи оренду квартири, комунальні та інші послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач, звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості, зазначає, що він надає відповідачу послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення.

На підтвердження заборгованості за період з 01 травня 2018 року позивачем надано розрахунок заборгованості.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за вказаною адресою не в повному обсязі сплачуються надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, зокрема, за період з 01 травня 2018 року по 30 квітня 2021 року, станом на 01 травня 2021 року сума заборгованості становить 50 052 грн. 36 коп. та складається з заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення в розмірі 27 495 грн. 99 коп. та централізованого постачання гарячої води у розмірі 22 556 грн. 37 коп.

Доводи відповідача ТОВ «Кей-Колект» щодо неналежного його залучення до участі у розгляді справи в якості співвідповідача є необґрунтованими та не можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 липня 2021 року ухвалою Деснянського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справ призначено на 28 жовтня 2021 року о 12 год. 00 хв. Роз`яснено, що у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

19 жовтня 2021 року, тобто, до початку першого судового засідання від позивача надійшло клопотання про залучення ТОВ «Кей-Колект» та ОСОБА_2 в якості співвідповідачів (а.с.115, т.1). Клопотання обґрунтоване тим, що про факт існування іншого власника та іншої зареєстрованої в квартирі особи, позивач дізнався після подання позовної заяви.

11 травня 2022 року зазначене клопотання було вирішено судом в судовому засіданні протокольною ухвалою та вирішено залучити до участі у розгляді справи в якості співвідповідачів ТОВ «Кей-Колект» та ОСОБА_2 (а.с. 151, т. 1).

Судову повістку про розгляд справи 23 червня 2022 року о 12 год. 30 хв. та повідомлення про залучення в якості співвідповідача було направлено ТОВ «Кей-Колект» 11 травня 2022 року. Зазначену повістку та повідомлення співвідповідач отримав 30 травня 2022 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 158, т.1), натомість, своїм правом на подачу відзиву та заперечень щодо залучення його в якості співвідповідача, останній не скористався.

Відтак, ТОВ «Кей-Колект» будучи належним чином обізнаним про наявний спір щодо стягнення з нього заборгованості за житлово-комунальні послуги не подав суду своїх обґрунтованих заперечень.

Крім того, відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих йому житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг.

В подальшому, розгляд справи неодноразово було відкладено, однак, на жодне засідання відповідач не з`явився, внаслідок чого суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо наявності підстав до задоволення позовних вимог в частині стягнення з ТОВ «Кей-Колект» заборгованості за період з 01 травня 2018 року в загальній сумі 50 052 грн. 36 коп. Така сума заборгованості підтверджена належним чином та не спростована відповідачем як в суді першої інстанції так і в суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, задовольняючи вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги спожиті за період до 01 травня 2018 року в загальній сумі 47 770 грн. 51 коп., яка складається з заборгованості за спожиті послуги централізованого опалення в розмірі 20 718 грн. 94 коп. та централізованого постачання гарячої води у розмірі 27 051 грн. 57 коп., суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Всупереч зазначених вимог закону, позивачем не надано суду розрахунку заборгованості за період до 01 травня 2018 року, що позбавляє суд можливості встановити складові наявної заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги та періодів її нарахування.

З наданих КП «Київтеплоенерго» Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору цесії вбачається, що позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води на загальну суму 47 770 грн. 51 коп. (а.с.10-11, т. 1).

При цьому, передача боргу за договором відступлення не підтверджує обґрунтованість такого боргу, з огляду на відсутність будь-який інших доказів його наявності.

З Додатку № 1 та Додатку № 2 до Договору цесії не вбачається, за який період було сформовано борг перед ПАТ «Київенерго». Таких доказів матеріали справи також не містять.

При цьому, як встановлено судом першої інстанції, рішенням за індексним номером № 14119500 від 06 квітня 2016 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчиненим приватним нотаріусом КМНО Кобелєвою А.М., право власності на вказану квартиру було зареєстроване за ТОВ «Кей-Колект».

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 06 квітня 2021 року у справі № 754/1349/20 вказане рішення приватного нотаріуса скасовано. Рішення суду набрало законної сили 20 травня 2021 року. Доказів виконання зазначеного рішення матеріали справи не містять.

Відтак, ТОВ «Кей-Колект» було власником квартири по АДРЕСА_2 з 06 квітня 2016 року. Зазначене не дає підстави суду вважати доведеним факт утворення такої заборгованості саме з 06 квітня 2016 року по 01 травня 2018 року.

Таким чином, розмір заборгованості ТОВ «Кей-Колект» за житлового-комунальні послуги, яка утворена за період з 06 квітня 2016 року до 01 травня 2018 року є недоведеним та задоволенню не підлягає.

Враховуючи зазначене, висновки суду першої інстанції в частині задоволення позову щодо стягнення заборгованості за період до 01 травня 2018 року не відповідають фактичним обставинам справи, судом не повно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови по суті вимог позивача в зазначеній частині.

Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

При подачі позовної заяви КП «Київтеплоенерго» сплатило судовий збір за вимоги майнового характеру у розмірі 2 270 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (51,17%), то з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1 297 грн. 76 коп. (2 270*51,17%).

При подачі апеляційної скарги ТОВ «Кей-Колект» сплатило судовий збір у розмірі 3 405 грн. (2 270*150%). Оскільки апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, то з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до відхиленої частини позовних вимог (48,83%), а саме у розмірі 1 662 грн. 66 коп. (3 405*48,83%).

Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе стягнути з КП «Київтеплоенерого» на користь ТОВ «Кей-Колект» різницю між сумою, яка підлягає стягненню з останнього на користь позивача, та сумою, яку позивач має компенсувати відповідачу. Така різниця становить 365 грн. (1 662,66 - 1 297, 76).

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», місце знаходження: вул. Менделєєва, 12, оф. 94/1, м. Київ, ідентифікаційний код - 37825968, на користь Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», місце знаходження: площа Івана Франка, 5, м. Київ, ідентифікаційний номер - 40538421, заборгованість за спожиті з 01 травня 2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 27 495 (27 тисяч чотириста дев`яносто п`ять) гривень 99 копійок, послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 22 556 (двадцять дві тисячі п`ятсот п`ятдесят шість) гривень 37 копійок.

Стягнути з Комунального підприємства Виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», місце знаходження: площа Івана Франка, 5, м. Київ, ідентифікаційний номер - 40538421, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», місце знаходження: вул. Менделєєва, 12, оф. 94/1, м. Київ, ідентифікаційний код - 37825968, судовий збір у розмірі 365 (триста шістдесят п`ять) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»відмовити.

В іншій частині рішення Деснянського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді Фінагеєв В.О.

Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.