Справа № 144/1448/23
Провадження № 2/144/415/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2023 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бондарук О.П.,

з участю секретаря судового засідання Сторожук О.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Панченка Дмитра Івановича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

19 жовтня 2023 року представник позивача адвокат Панченко Дмитро Іванович звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 із позовом до Теплицької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Миколаївській області.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в Миколаївській області загинув син позивачки ОСОБА_2 , після смерті якого залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 . Станом на 15 квітня 1991 року вказаний будинок віднесений до суспільної групи «колгоспний двір», належав на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4 . Остання при житті, 14 липня 2014 року у Степанівській сільській раді склала заповіт, яким все належне їй майно заповіла своєму внуку ОСОБА_5 . ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_5 своєчасно прийняв спадщину. ОСОБА_5 при житті, 07 травня 2019 року у Степанівській сільській раді склав заповіт, яким належні йому житлові будинки розташовані по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 , земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер № :01:000:0380 та інше своє майно, заповів своєму сину ОСОБА_2 , який прийняв спадщину своєчасно. Позивач ОСОБА_6 є спадкоємцем першої черги на майно після смерті свого сина ОСОБА_2 та своєчасно прийняла спадщину. У зв`язку з необхідністю отримання Свідоцтва про право на спадщину за законом, на належний її синові житловий будинок по АДРЕСА_1 , позивач звернулася до нотаріуса та подала документи на оформлення спадщини. Однак нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки спадкоємцем не представлено правовстановлюючий документ, та в разі відсутності вказаних документів позивачу було рекомендовано звернутись до суду. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області від 24 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 22 листопада 2023 року підготовче провадження у даній справі закрито, справу призначеного до судового розгляду по суті на 13.00 год. 11 грудня 2023 року.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином, подали до суду письмові заяви, у яких просять проводити судове засідання у їх відсутності. У поданій до суду заяві представник позивача вказав про підтримання позовних вимог, просив задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача Теплицької селищної ради у заяві зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі письмових доказів судом встановлено, що позивачем по справі є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , сином якої є ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 3 від 22 березня 2022 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гайсинського районного управління юстиції у Вінницькій області 18 серпня 2015 року, актовий запис 133, зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_10 » (а.с. 8).

У свідоцтві про народження ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 від 08 листопада 2001 року зазначено, що його батьком є ОСОБА_5 , а матір`ю ОСОБА_9 (а.с. 16).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Миколаївській області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №101 від 14 березня 2022 року (а.с. 17).

Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Як вбачається з довідки виконавчого комітету№ 7 Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області за № 590 від 01.09.2022 року, згідно погосподарської книги № 7, житловий будинок АДРЕСА_3 відноситься до суспільної групи колгоспників. Станом на 15 квітня 1991 року у вказаному будинку були зареєстровані ОСОБА_3 , 1923 року народження (голова двору) та ОСОБА_4 , 1925 року народження (дружина) (а.с. 9).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис № 20 від 17 березня 2010 року (а.с. 10).

Після смерті ОСОБА_3 , спадщину прийняла його дружина ОСОБА_4 , яка своєчасно звернулася до Теплицької ДНК (спадкова справа № 335/2010).

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис № 10 від 07 березня 2016 року (а.с. 11).

Складеним заповітом усе спадкове майно після своєї смерті ОСОБА_4 заповіла онуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 12).

ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_4 своєчасно прийняв спадщину, звернувшись до Теплицької ДНК (спадкова справа № 243/2016).

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , актовий запис № 288 від 06 січня 2020 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 15).

Згідно заповіту від 27 травня 2019 року ОСОБА_5 зробив заповітне розпорядження, яким земельну ділянку розташовану на території Степанівської сільської ради Теплицького району Вінницької області площею 2,24 га, кадастровий номер :01:000:0380; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_2 ; житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 та решту свого майна заповів синові ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 14).

ОСОБА_2 , своєчасно прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_5 , подавши заяву до 16 Київської ДНК (спадкова справа № 238/2020).

Приписами ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР (в ред. від 18 липня 1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із врахуванням викладеного ОСОБА_4 станом на 15 квітня 1991 року має право на житловий будинок АДРЕСА_1 .

За прийняттям спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу. Однак постановою приватного нотаріуса Підвашецькою О.І. за № 222/02-31 від 04.10.2023 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , оскільки документи, що підтверджують право власності на житловий будинок, відсутні та рекомендовано звернутись до суду (а.с. 22).

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Усі спадкоємці своєчасно звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, отримали свідоцтва про право на спадщину тільки на належні спадкодавцям земельні ділянки, а на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 , свідоцтво про право на спадщину отримати не вдалось у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У той же час через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на спадкове майно позивач позбавлена можливості оформити прийняття спадщини у регламентованому порядку.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Саме з вказаних підстав позивачка змушена звернутися до суду з цією позовною заявою.

Найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Потреба такого способу захисту права власності як пред`явлення позову про його визнання виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється (п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».)

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та п. 2 ч.1 ст. 3, ст. 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою ( ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

Технічну інвентаризацію спадкового житлового будинку проведено, згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва № ТІО1:3948-0944-2644-9137 та технічного паспорту на житловий будинок, даний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами будівництвом завершений (а.с. 18-21).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Згідно вимог ч. 1ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

У відповідності до положень ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно вимог ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Крім того, відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом після смерті сина ОСОБА_2 має законне право на визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Керуючись ст.ст.10,12,13,43,49, 200,259,263-265,268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовну заяву представника позивача адвоката Панченка Дмитра Івановича, що діє в інтересах ОСОБА_1 до Теплицької селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в Миколаївській області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Представник позивача адвокат Панченко Дмитро Іванович, вул. Івана Богуна, 20 смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН №000677 від 05.05.2020 року.

Відповідач Теплицька селищна рада Гайсинського району Вінницької області, адреса: вул. Незалежності, 34 смт. Теплик Гайсинського району Вінницької області, .

Повний текст рішення виготовлено 11 грудня 2023 року.

Суддя