Справа № 286/2803/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя , -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, в якому просить суд автомобіль SKODA SUPERB, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 , поділити між позивачем ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , та відповідачем ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , шляхом виділення автомобіля SKODA SUPERB, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 , у власність відповідачу ОСОБА_2 та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 компенсації у розмірі 146142,85 грн. замість 2/3 часток у праві спільної сумісної власності позивача ОСОБА_1 на автомобіль SKODA SUPERB, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 ; стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , на користь позивача ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , суму компенсації за 2/3 частки автомобіля SKODA SUPERB, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 146142,85 грн. та суму судового збору 1461,44 грн.

Позов мотивований тим, що з 24.09.2016 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у сторін є спільна дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом від 07.08.2020 року з відповідача присуджено на користь позивача стягнення аліментів на утримання дитини. Рішенням суду від 12.10.2020 року шлюб розірвано. Сторонами в шлюбі 13.08.2019 року було придбано автомобіль SKODA SUPERB, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 , який був зареєстрований на ім`я відповідача ОСОБА_2 . Відповідно до норм ст.60 СК України цей автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя сторін. 03.04.2023 року позивач звернулася до відповідача з листом-пропозицією надати їй автомобіль для встановлення його вартості з метою подальшої сплати відповідачу половини вартості автомобіля і переоформлення його на позивача. Згаданий лист відповідач отримав 08.04.2023 року, але на таку пропозицію не пристав, приховав автомобіль і не надає його в користування, таким чином, порушив права позивача, як співвласника. Відповідно до ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витратив його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні сине, дочка, за умови, що розмір аліментів які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Починаючи з липня 2020 року до січня 2023 року відповідач сплачував на користь позивача аліменти на дитину, яка проживає з позивачем, у розмірі 1050 грн. щомісяця, що значно менше прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і не вистачає для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування. З листа Овруцького ВДВС у Коростенському районі Житомирської області від 24.04.2023 року позивач довідалася, що відповідач щомісяця з липня 2020 року по січень 2023 року недоплачував аліменти у розмірі від 600 грн. до 3413 грн. із доходів, отриманих в ТОВ „Прайм Тракс, а доходи, отримані в ТОВ „Комплекс Агромакс відповідач приховав. Загальна заборгованість відповідача зі сплати аліментів із доходів, отриманих в ТОВ „Прайм Тракс, на користь позивача складає 47236,65 грн., тоді як він мав сплатити 84336,50 грн. А заборгованість відповідача зі сплати аліментів із прихованих доходів наразі не встановлена. Разом з цим відповідач не відвідує малолітнього сина і Служба у справах дітей і сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації провела профілактичну бесіду з відповідачем щодо невиконання ним рішення органу опіки та піклування про визначення способів участі у вихованні малолітнього сина. Вказані обставини позивач вважає істотними для відступу судом від засади рівності часток подружжя у спірних правовідносинах, і вважає за доцільне з врахуванням потреб малолітнього сина встановити, позивачу належить 2/3 частки майна, а відповідачу 1/3 частка майна. Враховуючи, що відповідач не надав автомобіль для експертної оцінки встановлення його вартості, позивач змушена визначити середню ринкову вартість цього автомобіля на підставі схожих автомобілів, виставлених на продаж на платформі AUTO.RIA, що, виходячи із вартості 7ми схожих по марці, моделі, року випуску, об`єму двигуна та трансмісії автомобілів, станом на 11.07.2023 року становить 219214,28 грн. Відтак, 2/3 частки автомобіля вартують 146142,85 грн. Тому, виходячи із норм ч.2 ст.71 СК України, позивач надає згоду на те, щоб неподільну річ автомобіль поділили між сторонами шляхом його виділення у власність відповідачу та стягнення з нього компенсації у розмірі 146142,86 грн. замість 2/3 часток позивача у спільній сумісній власності на майно.

Ухвалою суду від 15.09.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, призначено справу до судового розгляду на 19.10.2023 року. Ухвалою суду від 19.10.2023 року розгляд справи відкладався на 06.12.2023 року у зв`язку з неявкою належно повідомленого позивача в судове засідання без поважних причин.

В судове засідання сторони не прибули. Позивач заявила клопотання про розгляд справи без її участі.

Позивачем також заявлено: 1).клопотання від 12.07.2023 року про витребування доказів в Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВ0С в Житомирській області, а саме інформації про VIN код та власників у період з 15.08.2019 року по 11.07.2023 року включно автомобіля SKODA SUPERB, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 , про реєстрацію за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , транспортні засоби, починаючи з 24.09.2016 року. 2).клопотання від 16.10.2023 року про поновлення процесуального строку та витребування доказів в Головному сервісному центрі МВС України, а саме інформації: на чиє ім`я 15.08.2019 року було зареєстровано автомобіль SKODA SUPERB, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 ; чи перебував у власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіль SKODA SUPERB, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 , якщо перебував у який період часу; про дату та підстави відчуження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , автомобіля SKODA SUPERB, 2004 року виписку, чи містять матеріали відчуження автомобіля SKODA SUPERB, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 , згоду ОСОБА_1 на відчуження автомобіля SKODA SUPERB, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 . 3). клопотання від 16.10.2023 року про поновлення процесуального строку та витребування доказів в Овруцькому відділі державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), а саме інформації про розмір аліментів, які ОСОБА_2 сплачує ОСОБА_1 для утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 станом на 19.10.2023 року.

Суд відмовляє у задоволенні вказаних клопотань позивача, оскільки клопотання заявлено без дотримання встановлених ст.84 ЦПК України процесуальних вимог, зокрема у клопотаннях не зазначено про вжиті позивачем заходи для отримання цих доказів самостійно, до клопотань не приєднано доказів вжиття таких заходів та/або причин неможливості самостійного отримання доказів. Крім того, інформація, яку позивач бажає здобути шляхом реалізації згаданих клопотань про витребування доказів, міститься у письмових доказах, поданих відповідачем через канцелярію суду в якості додатків до його заяви від 19.10.2023 року про долучення до матеріалів справи доказів, копії якої згідно з квитанцією про поштове відправлення направлялися позивачу (зокрема у договорі купівлі-продажу транспортного засобу, укладеному 09.04.2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 у Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС в м.Київ, Витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів, постанови про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.08.2023 року ВП № 63409180, розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 станом на 30.09.2023 року, складеним державним виконавцем Овруцького ВДВС у Коростенському районі області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), а також у письмовому доказі, поданому і самим позивачем в якості додатку до його заяви від 16.10.2023 року про поновлення процесуального строку та долучення до матеріалів справи доказів листі Овруцького ВДВС у Коростенському районі області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 25.08.1023 року № 24144.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Відповідач ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_5 з 24.09.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

13.08.2019 року сторонами в шлюбі було придбано автомобіль SKODA SUPERB, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 , який був зареєстрований на ім`я відповідача ОСОБА_2 .

Рішенням суду від 12.10.2020 року шлюб між сторонами розірвано.

Згідно з ч.3 ст.368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відтак, набутий за час шлюбу спірний об`єкт рухомого майна транспортний засіб належав сторонам на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. У відповідності до ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу; розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Із статті 69 СК України випливає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. За змістом ч.1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

03.04.2023 року позивач звернулася до відповідача з листом-пропозицією надати їй автомобіль SKODA SUPERB, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 , для встановлення його вартості з метою подальшої сплати відповідачу половини вартості автомобіля і переоформлення його на позивача. Лист відповідач отримав 08.04.2023 року.

09.04.2023 року між відповідачем та ОСОБА_4 у Регіональному сервісному центрі ГСЦ МВС в м.Київ укладено договір купівлі-продажу 8046/2023/3755699 транспортного засобу, згідно з умовами якого ОСОБА_2 продавець зобов`язується передати у власність ОСОБА_6 покупцю транспортний засіб марки SKODA моделі SUPERB, 2004 року виписку, колір червоний, VIN НОМЕР_5 , номер кузова НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_1 , зареєстрований за продавцем 15.08.2019 року підрозділом ТСЦ 4641. Право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту підписання договору. За домовленістю сторін ціна транспортного засобу склала 20000 грн. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

Доказів того, що договір купівлі-продажу 8046/2023/3755699 транспортного засобу від 09.04.2023 року оспорювався та визнавався недійсним в судовому порядку матеріали справи не містять, а тому суд презюмує його правомірність.

Договір купівлі-продажу 8046/2023/3755699 транспортного засобу від 09.04.2023 року не містить застереження, що він укладений зі згоди подружжя. Позивач стверджує, що такої згоди не було, чого відповідачем не спростовано. Доказів згоди подружжя матеріали справи не містять.

У пункті 30 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Відтак, вартість відчуженого відповідачем спільного сумісного майна спірного транспортного засобу враховується при поділі майна подружжя.

В пункті 22 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням подружжя, а при не досягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи питання вартості спірного транспортного засобу, суд враховує, що його дійсне відчуження відбулося за ціною 20000 грн. згідно з договором купівлі-продажу 8046/2023/3755699 транспортного засобу від 09.04.2023 року. Суд не може покласти в основу рішення як вартість спірного автомобіля, запропоновану позивачем суму середньої ринкової вартості подібного транспортного засобу, визначену за алгоритмом обрахунку, наведеним в позові, виходячи із вартості подібних транспортних засобів, оголошення про продаж яких розміщені на веб-сайті AUTO.RIA, оскільки сторони спільно не погодили такої вартості і відповідач не заявив суду про визнання запропонованої позивачем вартості спірного автомобіля на рівні 219214,28 грн.

У відповідності до ч.2 ст.70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, ухилявся від участі в утриманні дитини, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витратив його на шкоду інтересам сім`ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні сине, дочка, за умови, що розмір аліментів які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Від шлюбу у сторін є дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з медичними документами дитина хворіє.

Судовим наказом від 07.08.2020 року, виданим Овруцьким районним судом Житомирської області, з відповідача присуджено на користь позивача стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.07.2020 року і до 10.05.2035 року, тобто до досягнення дитиною повноліття.

26.10.2020 року державним виконавцем Овруцького ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 , що не підписаний державним виконавцем, сукупний розмір заборгованості станом на березень 2023 року склав 47236,65 грн.

Згідно з поданим відповідачем розрахунком заборгованості зі сплати аліментів боржника ОСОБА_2 , що підписаний головним державним виконавцем Овруцького ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Мариною Ковальчук та надісланий нею листом від 19.10.2023 року на ім`я ОСОБА_2 , загальна сума заборгованості згідно з матеріалами виконавчого провадження станом на 30.09.2023 року становить 0 грн., зокрема сукупний розмір заборгованості станом на березень 2023 року склав 33283,92 грн., станом на червень 2023 року склав 27103,78 грн., а станом на липень 2023 року є переплата 3579,29 грн., за липень 2023 року боржником сплачено 32466,15 грн., за серпень 2023 року та за вересень 2023 року сплачено по 1783,08 грн., заборгованість на 30 число поточного місяця за серпень 2023 року склала 0 грн., за вересень 2023 року склала 0 грн., є переплата 3579,29 грн.

Як зазначено у постанові про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.08.2023 року ВП № 63409180, винесеній головним державним виконавцем Овруцького ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ковальчук М.Є., заборгованість зі сплати аліментів ОСОБА_2 погашена в повному обсязі та станом на 28.08.2023 року відсутня.

Як зазначено у листі Овруцького ВДВС у Коростенському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 25.08.2023 року, боржником самостійно на депозитний рахунок відділу постійно перераховувалися аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку; 07.05.2023 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату та направлено для подальшого виконання до ТОВ „Прайм Тракс; боржником самостійно сплачено кошти в розмірі 28900 грн., які були перераховані на користь стягувача; державним виконавцем надіслано запити до ТОВ „Комплекс Агромакс та ТОВ „Прайи Тракс щодо надання інформації про нараховану заробітну плату ОСОБА_2 і після отримання відповідної інформації щодо нарахованих сум по заробітній платі боржника, заборгованість по аліментах буде перераховано відповідно до отриманої інформації.

Відтак, позивачем належними доказами не доведено обставин, які дають достатні підстави суду для відступу від засади рівності часток подружжя в спільному майні.

Статтею 71 СК України передбачено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Транспортний засіб є неподільною річчю. Однак, враховуючи, що позивач, звертаючись в суд з вимогою стягнути з відповідача частину вартості спільного майна, таким чином висловила згоду на присудження їй грошової компенсації замість частки у праві спільної сумісної власності на майно, відтак суд доходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача суми компенсації за 1/2 частку у праві спільної власності на автомобіль у розмірі 10000 грн.

Позивачем понесено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1461,44 грн., які у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Тому керуючись статтями 2, 4, 13, 19, 81, 141, 223, 263-265, 268, 273, 279, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошову компенсацію замість належної їй 1/2 частки у праві спільної сумісної власності на автомобіль SKODA SUPERB, 2004 року виписку, д.н.з. НОМЕР_1 , в сумі 10 000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 100 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.12.2023 року.

Суддя: В. І. Вачко