Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/6871/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі судді Трагнюк В.Р., за участю секретаря судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощенного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утриманння неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Сугай Тетяна Григорівна, звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утриманння неповнолітніх дітей.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2009 року між ОСОБА_4 (позивач по справі) та ОСОБА_2 (відповідач по справі) укладено шлюб, про що виконкомом Боржавської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області було складено відповідний актовий запис №12.

Під час шлюбу у сторін народилось четверо дітей: донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.08.2023 по справі №299/4049/23 шлюб між сторонами розірвано.

З початку 2023 року ОСОБА_2 участь у вихованні та утриманні спільних дітей не приймає. Діти проживають разом з позивачем у будинку, який належить батькам позивача за адресою: АДРЕСА_1 .

Вже досить тривалий час, позивач самостійно несе більшу частину витрат по утриманню їхніх спільних неповнолітніх дітей, а також одноосібно їх виховує.

Позивач ОСОБА_3 зазначає, що неповнолітні діти ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проживають разом нею, а тому вона просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 3000 гривень на кожну дитну, щомісячно до виповнення їм повноліття.

Відповідно до ч.2-6 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 31.10.2023 року суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами(а.с. 37-38).

Відповідачу направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами, які ним отримано 01.12.2023 року(а.с.39).

Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, як і заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд приймає рішення про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які на свій розсуд розпоряджаються процесуальними правами, реалізують право на судовий захист; кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях; зловживання процесуальними правами недопустиме (ч. 1 ст. 20 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76-82 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2 ст. 77 ЦПК України). Про задоволення позову рішення може бути прийняте лише за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

Судом встановлено, що 01 жовтня 2009 року між позивачем ОСОБА_12 та відповідачем ОСОБА_2 укладено шлюб, який 30.08.2023 року розірвано (а.с.12-14).

Під час шлюбу у сторін народилось четверо дітей: донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.16-19).

Діти сторін проживають з позивачем та перебуває на її утриманні та вихованні.

Між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дітей. Відповідач ухиляється від належного виконання свого обов`язку щодо утримання дітей.

Дані, які б свідчили про офіційне працевлаштування на час вирішення судом спору у справі відсутні.

Матеріали справи містять кіпії витягів з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів та відомості з реєстру речових прав на нерухоме майно яке зареєстроване на відповідача ОСОБА_2 (а.с. 22-33), що стверджує платоспроможність відповідача щодо сплати аліментів для матеріального утримання його малолітніх дітей.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесіє Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 pоку, батько (- ки) або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення знайшло своє відображення в українському законодавстві. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) закріплюється в сімейному законодавстві (ст. 180 СК України).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно до ч. 1 ст. 184 СК України і роз`яснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» від 02.12.2021 року № 1928 - IX, з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Законом України від 17.05.2017 № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» частину другу ст. 182 викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку».

Закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат тощо. Слід враховувати також, що за наявності для того підстав, істотної зміни обставин, законодавства тощо, сторони не позбавлені права ставити в подальшому питання про зміну розміру стягуваних аліментів, зміну способу стягнення, участь у додаткових витратах і т.ін.

Водночас із цим суд звертає увагу на ту обставину, що положеннями ч.1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні обов`язки щодо дитини.

Таким чином обов`язок утримувати дитину, передбачений ч.1 ст. 180 СК України, є особистим обов`язком, а тому стосується окремо кожного з батьків. У зв`язку з чим суд вважає, що стягнення аліментів з батьків у солідарний спосіб є неможливим, оскільки даний обов`язок має виконуватись особисто кожним із них, а невиконання одним із батьків даного обов`язку не може перекладати на іншого додатковий обов`язок.

Визначаючи розмір аліментів на утримання чотирьох дітей в розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, хоч відомості про пацевлаштуванння відповідача відсутні, у той же час ці обставини не можуть слугувати для визначення розміру аліментів у мінімальному розмірі, оскільки відповідач є працездатним та спроможним щодо утримання своїх малолітніх дітей, у зв`язку з чим з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць, згідно із вимогами ст. 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Судові витрат від оплати яких позивач звільнений на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 182, 183, 184, 191 СК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , рнокпп НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 - аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , доньки - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі по 3000 (три тисячі) гривень на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13.10.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , рнокпп НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12.12.2023 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк