РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Свєтушкіної Д.А., за участі секретаря судових засідань Поліщук С.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області за територіальною підсудністю з Голосіївського районного суду м. Києванадійшла цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12 січня 2017 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб, про що Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 , зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 . Однак, сімейне життя між ними не склалося, через те, що у них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні відносини фактично припинено. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, позивач просить шлюб розірвати. Після того як позивач остаточно припинила проживання разом з відповідачем, у квітні 2022 року позивач переїхала на постійне проживання в однокімнатну квартиру, яку остання орендувала на підставі укладеного з ОСОБА_4 Договору найму (оренди) житлового приміщення від 13.04.2022 року. Зазначила, що зробила все можливе для того щоб забезпечити належні умови для проживання разом зі своєю дитиною, а також щоб її малолітній син отримав необхідну материнську опіку та виховання. Проте, 09 жовтня 2022 року відповідач забрав сина та відмовився надати можливість її бачитися з ним. З того моменту позивач не має можливості не те що проживати разом із сином, а навіть бачитися з ним. Відповідач робить все можливе, щоб не дати такої можливості позивачу. У свою чергу, 10 жовтня 2022 року позивач звернулась до правоохоронних органів з приводу відібрання дитини відповідачем, проте згідно Довідки за № 16295 від 10.10.2022 та листа Вишгородського РУ НП в Київській області за № 2178 від 19.10.2022, за вказаним фактом відсутні ознаки кримінального правопорушення та рекомендовано звернутися з відповідною заявою щодо визначення місця проживання дитини до відповідного органу опіки та піклування або до суду. Зазначені обставини свідчать про те, що між позивачем і відповідачем відсутні порозуміння та взаємодомовленості з приводу місця проживання дитини, у зв`язку з чим позивач і звертається до суду з даним цивільним позовом, так як інші способи вичерпані.

Разом з вищевказаною цивільною справою до суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з батьком.

04 квітня 2023 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано судді Свєтушкіній Д.А для розгляду.

Ухвалою судді від 06 квітня 2023 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини прийнято до провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11 травня 2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Орган опіки та піклування Вишгородської міської ради Київської області, Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини разом з батьком - повернуто позивачу за зустрічним позовом та закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату та час підготовчого судового засідання повідомлена належним чином, до суду подала заяву, в якій просить проводити засідання за її відсутності та її представника. Просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час підготовчого судового засідання повідомлений належним чином, подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності. Зазначив, що не заперечує проти позову.

Треті особи в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання були повідомлена належним чином. Від представника Служби у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації до суду надійшло клопотання з проханням слухати справу без участі їх представника, при прийнятті рішення врахувати висновок органу опіки та піклування від 02.05.2023 року.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відтак, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12 січня 2017 року у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12.01.2017 року серія НОМЕР_1 .

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання.

Відповідно до частин 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

За змістом ст.112СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Шлюб подружжя на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і не мають спільного бюджету, примирення між ними стало неможливим.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Вирішуючи питання про визначення місця проживання малолітньої дитини, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 14 Пленуму Верховного суду України N від 11 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дітей, дружини (чоловіка), а також про поділ спільного майна подружжя, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя,суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Судом встановлено, що у шлюбі в подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 30 березня 2018 року серія НОМЕР_2 .

Згідно з договором найму (оренди) житлового приміщення від 13.04.2022 року ОСОБА_1 орендує для проживання квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 04.10.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою створені належні умови для проживання дитини.

Згідно з довідками дошкільного навчального закладу Управління освіти Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації № 48 від 27.10.2022 року та № 59 від 26 грудня ОСОБА_3 зарахований в заклад дошкільного навчального закладу № 41 з 05.10.2022 року та з 19 грудня 2022 року може відвідувати заклад.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та працює у ТОВ «Водолія» на посаді інспектора з кадрів, дохід за період з 01.12.2021 року по 30.09.2022 року склав 46 690,72 грн. За місцем роботи характеризується позитивно.

Як вбачається з довідки про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психотропних речовин № 2610-3 за результатами огляду стосовно ОСОБА_1 психіатричні, у тому числі спричинені вживання психотропних речовин, протипоказань для виконання опіки та виховання дитини відсутні.

Статтею 141 СК України врегульовано, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ч.1,2 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Положеннями ст. 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини від 02 травня 2023 року № 100-4725, Наразі дитина разом з матір`ю проживають за адресою: АДРЕСА_1 ,де створені відповідні умови для повноцінного та гармонійного розвитку дитини. ОСОБА_1 працює в ТОВ «Водолія» на посаді інспектора з кадрів та має офіційний стабільний дохід. Мати займається вихованням та утриманням сина, піклується про його стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із матір`ю ОСОБА_1 .

У ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2017 року у справі «М.С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

При визначенні місця проживання дитини судами необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору.

Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що наразі дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом з матір`ю, що підтверджується висновком органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, та не заперечується відповідачем, матір відповідально ставиться до виконання свої батьківських обов`язків, займається вихованням та утриманням сина, піклується про його стан здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток офіційно працює та має регулярний дохід, дитина зарахована до дошкільного навчального закладу (дитячого садка), при цьому судом враховано визнання відповідачем позовних вимог та не заперечення останнім щодо визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визначення місця проживання малолітньої дитини разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з позиції якнайкращого забезпечення інтересів дитини, зміст позовних вимог, а також той факт, що рішенням органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністраціївід 02 травня 2023 року № 100-4725визнано за доцільне визначити місце проживання дитини разом з ОСОБА_1 , суд приходить до переконання, що визначення місця проживання дитини разом з матір`ю буде відповідати інтересам дитини.

При цьому суд вказує на те, що визначення місця проживання дитини разом із матір`ю не позбавляє права відповідача у справі спілкуватися з дитиною та не обмежує його у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків, оскільки батько дитини у разі визначення місця проживання останнього з матір`ю не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, прояву турботи відносно нього та участі у його вихованні.

Таким чином, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 січня 2017 року у Костянтинівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 5 розірвати.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Повернути з Державного бюджету ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок, сплачений за квитанціями № 0.0..1 та № 0.0..1 від 27 жовтня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Повне судове рішення складено 14 червня 2023 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації, , адреса:03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська 58.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Орган опіки та піклування в особі Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, , адреса:03039, м. Київ, просп. Голосіївський, б. 42.

Суддя Д.А. Свєтушкіна