КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 754/5522/22 Апеляційне провадження № 22-ц/824/6711/2023Головуючий у суді першої інстанції - Лісовська О.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Головачов Я.В., Невідома Т.О.,

секретар Сакалош Б.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому, з урахуванням зміни предмету позову просив стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу у гривні в еквіваленті 668 000,00 дол США по курсу НБУ станом на день винесення рішення суду.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 01.04.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були укладені договори позики, відповідно до яких позикодавцем було передано відповідачеві грошову позику в розмірі, еквівалентному 168 000,00 дол США, із строком повернення до 01.05.2022, а також грошову позику в розмірі, еквівалентному 500 000,00 дол США, із строком повернення до 01.05.2022. Укладення договорів позики підтверджується розписками відповідача від 04.04.2021. Однак відповідач відмовляється виконати належним чином свої грошові зобов`язання, передбачені договорами щодо повернення позики, ігнорує вимоги позивача щодо повернення коштів, тому позивач був вимушений звернутись до суду за захистом свого порушеного права (а.с. 1-4, 115-118).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11.01.2023 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг за Договорами позики у розмірі 668 000,00 дол США, що за курсом НБУ станом на 11.01.2023 становить 24 427 824,80 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 13 397,40 грн (а.с. 190-193).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вказує, що безпідставно відхиливши клопотання відповідача та його представника про відкладення розгляду справи, суд першої інстанції не дотримався принципу справедливості судового розгляду та принципу змагальності сторін, позбавив відповідача права бути заслуханим як на стадії розгляду справи по суті так і на стадії судових дебатів, що призвело до неповного дослідження обставин справи та прийняття необґрунтованого та незаконного рішення.

Також зазначає, що в порушення вказаних вимог процесуального закону, суд в оскаржуваному рішенні взагалі не надав жодної оцінки аргументам позивача щодо дійсної правової природи його взаємовідносин з відповідачем.

Окрім зазначеного, звертає увагу на те, що в жодній розписці не вказано, що позика передавалася саме в доларах США, навпаки, виходячи з того, що відповідачем в обох випадках вжито словосполучення «суму еквівалентну», грошові кошти точно не передавалися в доларах США, оскільки насправді передавалися в певному еквіваленті, а саме в гривні (а.с. 196 - 202).

Відзиву від учасників справи не надходило.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 підтримав подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заперечувала проти поданої апеляційної скарги та просила її відхилити.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідач належним чином добровільно не виконав умови договорів позики та всупереч вимогам цивільного законодавства до цього часу не повернув борг за вказаними договорами, тому наявні підстави для стягнення суми боргу, еквівалент якої встановлюється станом на момент винесення судового рішення.

Але погодитись із такими висновками у повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2021 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були укладені договори позики, відповідно до яких позикодавцем було передано відповідачеві грошову позику в розмірі, еквівалентному 168 000,00 дол. США, із строком повернення до 01.05.2022 та грошову позику в розмірі, еквівалентному 500 000,00 дол. США, із строком повернення до 01.05.2022. Укладення договорів позики підтверджується розписками відповідача від 04.04.2021.

Згідно із ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі , визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визнаних родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином надані розписки від 01.04.2021 року та розписки без дати є документами, що підтверджує отримання відповідачем грошових коштів у розмірі, що еквівалентно 668000,00 доларів США.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковий до виконання сторонами.

Згідно із ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати боргу за договорами позики відповідач порушує покладені на себе зобов`язання.

Згідно з положеннями ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Як встановлено при розгляді справи, на даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором позики не погашає.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення грошових коштів за договорами позики, однак, суд стягнув заборгованість у доларах, з еквівалентом гривні на час ухвалення судового рішення, в той час як з огляду на положення ч. 1 ст. 1046 та ч. 1 ст. 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строк, у розмірі та у тій саме валюті, яка визначена договором позики.

У даному випадку, із наданих боргових розписок вбачається, що ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 грошову суму, що еквівалентна доларовій сумі. Тобто, із наданих розписок не вбачається, що відповідач отримав позику саме в іноземній валюті, тому рішення суду в цій частині підлягає зміні, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача суму боргу, визначену у гривні, що буде еквівалентно сумі боргу визначену в іноземній валюті, за курсом на дату ухвалення судового рішення.

Згідно інформації з Міністерства фінансів України, курс долара станом на 11.01.2023 становив 36,5686 грн.

Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума боргу у розмірі 24 427 824,80 грн, що на дату ухвалення рішення судом першої інстанції була еквівалентна 668 000,00 дол США.

Посилання апелянта на те, що розгляд справи відбувся за його відсутності з урахуванням поданого клопотання про відкладення розгляду справи не є порушенням норм процесуального права з огляду на таке.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.07.2022 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання до розгляду (а.с. 34).

Про розгляд справи були повідомлені сторони та їх представники на електронну адресу, а також, SMS-повідомленням на телефонні номери учасників справи, у зв`язку з відсутністю поштових марок та можливості направлення судової кореспонденції засобами поштового зв`язку (а.с. 44, 46).

В подальшому, 27.07.2022, представник відповідача - ОСОБА_5 ознайомлювався віз матеріалами справи, та 16.08.2022 подано відзив на позовну заяву. У своєму відзиві ОСОБА_1 зазначає, що на момент подання відзиву у нього відсутні докази, які спростовують отримання боргу, після їх отримання він одразу надасть їх до суду (а.с. 77, 87).

В той же день, представником відповідача - ОСОБА_5 було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на лікуванні (а.с. 96-97).

В судовому засіданні, 17.08.2022 судом було задоволено подане клопотання відповідача, та відкладено розгляд справи до 20.09.2022, про що було повідомлено відповідача на телефонний номер SMS-повідомленням (а.с. 110, 113).

20.09.2022, в судовому засіданні був присутнім представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 . Ним було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з прийнятою заявою про зміну предмету позову, для ознайомлення, по справі оголошено перерву до 05.10.2022 (а.с. 119 -120).

05.10.2022 представником ОСОБА_2 - ОСОБА_4 було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із погіршенням її стану здоров`я (а.с. 122).

При цьому, в судовому засіданні був присутнім представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , і суд першої інстанції задовольнив клопотання про відкладення розгляду справи, зазначивши наступну дату - 26.10.2022 (а.с. 123).

26.10.2022 судове засідання було знято з розгляду у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, розгляд справи було перенесено на 02.11.2022 (а.с. 133).

02.11.2022 судове засідання було знято з розгляду у зв`язку з відсутність електроенергії, розгляд справи перенесено на 10.11.2022, про що були повідомлені представники сторін (а.с. 139, 140).

10.11.2022 у судовому засіданні були присутні представники сторін, однак, було оголошено перерву у зв`язку із заявленим клопотанням про вирішення спору мирним шляхом, розгляд справи призначено на 23.11.2022 (а.с. 142).

23.11.2022 судове засідання було знято з розгляду у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, розгляд справи було перенесено на 28.11.2022 (а.с. 145).

28.11.2022 у судовому засіданні були присутні представники сторін. За наслідками розгляду справи було постановлено ухвалу про закриття підготовчого засідання та призначено справу до судового розгляду на 20.12.2022 (а.с. 158).

20.12.2022 ОСОБА_1 було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з реабілітацією після захворювання на короновірусну хворобу COVID -19. Також, у той же день, представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю по іншій справі у Господарському суді Київської області (а.с. 161, 162).

Подані клопотання було задоволено, по справі оголошено перерву до 11.01.2023, про що повідомлявся ОСОБА_1 судовою повісткою (а.с. 167, 173).

10.01.2023 представником ОСОБА_1 - ОСОБА_3 було подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю по іншій справі у Господарському суді Волинської області (а.с. 177).

11.01.2023 ОСОБА_1 було, також, подано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з проходженням амбулаторного лікування до 15.01.2023 (а.с. 180).

Із вищевикладеного вбачається, що суд першої інстанції неодноразово, за заявлених клопотань, відкладав, спочатку, підготовче засідання та надавав відповідачу час на надання, зазначених ним у відзиві на позов, доказів на спростування отримання боргового зобов`язання, а в подальшому, також, відкладав розгляд справи по суті. При цьому, увесь цей час, з липня 2022 року по січень 2023 року, представник ОСОБА_1 був присутнім в судових засіданнях, однак, жодних зазначених доказів надано не було.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач у жодне із призначених судових засідань не з`являвся, його інтереси представляв під час розгляду справи адвокат Пітель Л.С., надані відповідачем медичні документи підтверджують перебування його на стаціонарному лікуванні у період з 07.01.2023 по 09.01.2023, при цьому належних доказів на підтвердження неможливості явки до суду 11.01.2023 відповідачем не надано.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано звернув увагу на те, що представник ОСОБА_1 двічі не з`являвся у судові засідання, призначені у даній справі, через зайнятість в інших справах. При цьому на підтвердження поважності причини неявки у судове засідання 11.01.2023, ним надано ухвалу судді Господарського суду Волинської області від 26.12.2022 про призначення судового засідання на 11.01.2023. Але слід зазначити, що попереднє судове засідання 20.12.2022 було відкладено також у зв`язку з неявкою представника відповідача. Того ж дня, 20.12.2022, було визначено наступну дату судового засідання - 11.01.2023. Тобто, судове засідання у даній справі було призначено раніше, ніж судове засідання у Господарському суді Волинської області. Жодних причин, з яких представник відповідача вирішив обрати участь у судовому засіданні у Господарському суді, а не у даному судовому засіданні, ним не наведено.

З огляду на вищевикладене, посилання апелянта на висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.07.2021 у справі № 9901/226/19, у якій зазначено, що розгляд справи, який здійснюється перший раз, за наявності клопотань про відкладення розгляду справи від учасників процесу позбавив сторони права бути заслуханими, що свідчить про невиконання судом гарантій щодо справедливого і публічного розгляду справи, не можуть бути застосовані у даному випадку, оскільки 11.01.2023 розгляд справи відбувся не в перше, про що учасники справи були належним чином повідомлені. Тому відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права.

Також, твердження апелянта про відсутність зобов`язання повертати отриманий борг спростовується безпосередньо копіями розписок, у яких відповідачем зазначено зобов`язання повернути отриманий борг у визначений строк (а.с. 10, 11).

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 13 397,40 грн за розгляд справи в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 11 січня 2023 року змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .) суму боргу у розмірі 24 427 824,80 грн, що за курсом НБУ станом на 11 січня 2023 року становить 668 000,00 дол США грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .) судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 13 397,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 12 червня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Я.В. Головачов

Т.О. Невідома