КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1221/23
Провадження № 2/534/325/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року місто Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю секретаря судового засідання Корнієнко Е.І., позивачки ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Тараненка С.М., представника відповідача адвоката Стріжака С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини та дружини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому прохає стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 за період з квітня 2021 по лютий 2023 у розмірі 89 034 грн 20 коп. та стягнути з ОСОБА_2 на її користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів на її утримання за період з квітня 2021 по липень 2023 у розмірі 34 639 грн 20 коп.

Ухвалою суду від 19.07.2023 провадження у справі відкрито.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Стріжак С.В., підтримав клопотання надане відповідачем ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі в порядку п.2 ч. 1 ст.251 ЦПК України, до закінчення дії правового режиму воєнного стану та оголошення демобілізації, оскільки ОСОБА_2 перебуває на військовій службі.

Позивач ОСОБА_1 заперечувала проти вказаного клопотання, посилаючись на те, що в разі зупинення провадження по справі порушуються її інтереси та інтереси неповнолітньої дитини, оскільки відповідач тривалий час не виплачував аліменти внаслідок чого утворилась заборгованість.

Представник позивача адвокат Тараненко О.М. не заперечував проти вказаного клопотання, посилаючись на імперативність вимог закону передбачених п.2ч. 1ст. 251 ЦПК України.

Розглянувши клопотання суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

24.02.2022 указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» на території України оголошено мобілізацію.

Згідно копії довідки Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з 06.08.2022.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що військове формування створена відповідно до законодавства України сукупність військових з`єднань і частин та органів управління ними, які комплектуються військовослужбовцями і призначені для оборони України, захисту її суверенітету, державної незалежності і національних інтересів, територіальної цілісності і недоторканності у разі збройної агресії, збройного конфлікту чи загрози нападу шляхом безпосереднього ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України мають таку загальну структуру: Генеральний штаб Збройних Сил України; Командування об`єднаних сил Збройних Сил України; види Збройних Сил України - Сухопутні війська, Повітряні Сили, Військово-Морські Сили; окремі роди сил Збройних Сил України - Сили спеціальних операцій, Сили територіальної оборони, Сили логістики, Сили підтримки, Медичні сили; окремі роди військ Збройних Сил України - Десантно-штурмові війська, Війська зв`язку та кібербезпеки; органи військового управління, з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти, установи та організації, що не належать до видів та окремих родів військ (сил) Збройних Сил України.

Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, установ та організацій.

Як вбачається із довідки Командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з 06.08.2022 .

Проте, вказана довідка не підтверджує наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач перебуває саме у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, № 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі не з наявністю воєнного стану в Україні, а із фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, саме у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі №456/2541/19.

У постанові Верховного Суду України від 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

У постанові Верховного Суду України від 01 лютого 2017 року в справі № 6-1957цс16 зазначено, що «межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі».

Керуючись п.2 ч.1 ст. 252, 352-355 ЦПК України, суд ,

постановив:

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена у п`ятнадцятиденний строк з моменту її проголошення до Полтавського апеляційного суду .

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, кщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення їм відповідної ухвали.

Суддя Т.О.Куц