Справа №303/2591/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Курах Л.В..

секретар судового засідання Варваринець Н.Я.,

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник відповідача

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором №KF47640 від 06.03.2008 року.

Виконання зобов`язань за договором було договором поруки №KF47640/S-1від 27.06.2014 року.

Банк подав позовну заяв про стягнення заборгованості за кредитом до Мукачівського міськрайонного суду. Відкрито провадження в судовій справі №303/2591/23 з позовними вимогами про стягнення 67650,19 дол.США. Рішення станом на сьогоднішній день не прийнято.

17.11.2023 від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до суду надійшла заява про передачу справи до Господарського суду Закарпатської області, згідно з якою він просить суд передати дану справу для продовження розгляду до справи Господарського суду Закарпатської області №907/784/23, в межах якої ухвалою від 13.11.2023 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_4 .. 22.11.2023 року представником додано до клопотання копію ухвали Господарського суду від 13.11.2023 у справі № 907/784/23.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання про передачу справи до Господарського суду Закарпатської області.

Відповідач ОСОБА_2 підтримав дане клопотання.

Представник позивача Акціонерного товариства «Таскомбанк» - Подановський Т.Р. у судовому засіданні підтримав подане клопотання частково, в частині ОСОБА_4 про передачу справи до Господарського суду Закарпатської області.

Відповідач ОСОБА_4 в засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, причини своєї неявки суду не повідомила.

Розглянувши вказану заяву, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати.

За змістом ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Системний аналіз положень законодавства про банкрутство дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, порушення провадження у справі про банкрутство боржника обумовлює особливість вирішення таких спорів і полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються по суті саме у межах справи про банкрутство.

Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 13.11.2023 року відкрито провадження у справі №907/784/23 про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_4 ..

Тобто на спірні правовідносини розповсюджується дія ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, а спір належить до юрисдикції господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Відповідно до ст.1 КодексуУкраїни з процедур банкрутства боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Згідно з ч.1 ст. даного Кодексу спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.1 ст.133 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Пунктом 1 ч.1 ст. 120 даного Кодексу визначено, що з моменту відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника: пред`явлення кредиторами вимог до боржника та задоволення таких вимог може відбуватися лише в межах провадження у справі про неплатоспроможність та у порядку, передбаченому цим Кодексом.

21 жовтня 2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018року №2597-VIII (далі - Кодекс № 2597-VIII).

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону про банкрутство.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Будь-якого виключення з цього правила Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства не містять.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Відповідно до ухвали Господарського суду Закарпатської області від 13.11.2023 року у справі №907/784/23 (копія якої додана до заяви про передачу справи до Господарського суду Закарпатської області) було вирішено: Відкрити провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ); Увести процедуру реструктуризації боргів боржника відповідно до плану реструктуризації; Затвердити план реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ); Увести мораторій на задоволення вимог кредиторів фізичної особи ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).

За приписами ч. ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 травня 2021 року у справі №759/9008/19 у частині другій та третій статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності 21 квітня 2019 року, передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №607/6254/15-ц зазначено, що захист осіб, які мають вимоги до банкрута полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками судів першої та апеляційної інстанції, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції. Однак не погодилася з висновками про закриття провадження у справі, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених статтею 45 Кодексу № 2597-VIII, а до цього статтею 23 Закону №2343-XII, та направила справу до господарського суду, на розгляді якого перебуває справа про банкрутство.

Таким чином, виходячи із правових висновків Великої Палати Верховного Суду у подібних правовідносинах, суд дійшов висновку, що з моменту порушення провадження у справі про неплатоспроможність, відповідач ОСОБА_4 перебуває в особливому правовому режимі, тобто внаслідок змін у правовому статусі відповідача справа належить до виключної підсудності господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про неплатоспроможність.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. При цьому вимогами ч. 2 ст.31ЦПК України передбачено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про необхідність передачі даної справи за підсудністю до Господарського суду Закарпатської області.

Згідно зі ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись 9, 31, 32, 260, 353-355 ЦПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задовольнити повністю.

Цивільну справу №303/2591/23 за позовною заявою Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором передати за підсудністю до Господарського суду Закарпатської області для розгляду в межах провадження у справі №907/784/23 про неплатоспроможність Турянин М.М..

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуюча Л.В.Курах