Справа № 183/4953/20
№ 2/183/232/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д. І.,

з секретарем судового засідання Пономаренко О.О.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Світанок» Гережи Івана Володимировича про стягнення заборгованості по орендній платі,-

в с т а н о в и в:

09 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фермерського господарства «Світанок» Гережи Івана Володимировича про стягнення заборгованості по орендній платі, в якому з урахуванням уточнених вимог, просила суд:

- розірвати Договір оренди земельної ділянки площею 5,460 га. (кадастровий номер 0:02:051:0099), без номеру від 01 лютого 2008 року, зареєстрованого у Новомосковському РВДРФЦДЗК за № 04:09:126:00410 від 20 лютого 2009 року, укладений між ОСОБА_3 (спадкоємець ОСОБА_1 ) та Фермерським господарством «Світанок» Гережи Івана Володимировича ();

- стягнути з Фермерського господарства «Світанок» Гережи Івана Володимировича на її користь заборгованість по орендній платі за період 2013-2020 роки за користування земельною ділянкою площею 5,460 га, кадастровий номер 0:02:051:0099 в розмірі 50 604,77 грн., а також вирішити питання щодо судових витрат.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 листопада 2013 року, виданого державним нотаріусом Новомосковсько їрайонної державної нотаріального контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. за реєстровим № 2-1631, вона успадкувала земельну ділянку площею 5,460 га., кадастровий номер 0:02:051:0099, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Її право власності на земельну ділянку площею 5,460 га., кадастровий номер 0:02:051:0099 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 04 листопада 2013 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріального контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7554829 від 04 листопада 2013 року, номер запису про право власності: 3216916.

Зазначену земельну ділянку вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_3 , 1928 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ДП № 071421, виданого 20 вересня 2000 року Перещепинською міською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 11728.

01 лютого 2008 року між спадкодавцем ОСОБА_3 (Орендодавцем) та Фермерським господарством «Світанок Гережи Івана Володимировича (Орендарем) укладено Договір оренди без номеру (далі по тексту Договір оренди), зареєстрований 20 лютого 2009року у Новомосковському РВДР ФЦ ДЗК за № 04:09:126:00410.

У відповідності до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.6, 1.7, 2.1,3.1,6.2.1 та 10.1 Договору оренди, спадкодавець ОСОБА_3 (Орендодавець) передав відповідачу (Орендар) в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,460 га., кадастровий номер 0:02:051:0099, що розташована території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області терміном на 10 років, з моменту державної реєстрації. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на день підписання договору склала 66 254,00 грн.

Згідно п. 4.2 Договору оренди, сторони погодили, що розмір орендної плати є договірним, виплачується у грошову виразі, що становить 1,5% від вартості земельної ділянки, або 18,00% від зібраного врожаю культур, посіяних на орендованій ділянці, 1 тонна соломи, оранка присадибної ділянки за ціною 50% від ціни, яка склалася на даний момент, грошова допомога у разі смерті Орендодавця.

Пунктом 4.1 Договору, сторони передбачили, що орендна плата може сплачуватися Орендодавцю у вигляді сільськогосподарської продукції чи грошей, але не менше від 1,5% від вартості земельної ділянки.

Згідно з п. 4.3 Договору, орендна палат сплачується Орендарем один раз на рік особисто Орендодавцю після збору врожаю в період до 31 грудня поточного року.

Відповідно до п. 6.4.3 Договору, Орендар взяв на себе обов`язок своєчасно та у повному обсязі згідно умов договору сплачувати орендну плату.

На виконання п. 6.2.1 Договору оренди спадкодавець ОСОБА_3 (Орендодавець) в день підписання Договору оренди землі також підписав акт приймання-передачі без номеру та дати, відповідно до якого земельна ділянка передана в оренду відповідачу.

На виконання вимог ст. 148-1 ЗК України позивач ОСОБА_1 повідомила відповідача про набуття нею права приватної власності на земельну ділянку площею 5,460 га., кадастровий номер 0:02:051:0099, що розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, у зв`язку з чим, відповідачем, починаючи з грудня 2013 року було сплачено позивачу заборгованість по орендній платі за 2012-2013 роки, яка була нарахована спадкодавцю ОСОБА_3 , але не виплачена останньому в зв`язку з його смертю

Пунктом 7.2 Договору оренди землі передбачено, що договір припиняє свою дію у разі закінчення строку оренди і не поновлення цього договору сторонами або за взаємною згодою сторін.

Сторони за Договором оренди погодили 3 складових орендної плати: грошову; натуральну, яка є самостійною формою та підлягає виплаті (виконанню) та відробіткову, яка є самостійною формою та підлягає виплаті (виконанню). Додатково, за настання відповідних обставин до складу орендної плати входить одноразова виплата на поховання.

З 2008 року на виконання Указу Президента України від 02.02.2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» із змінами від 13.09.2002 року та Указу Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» відповідачем розмір орендної плати у грошовому виразі за Договором оренди землі було збільшено до 3% від нормативної грошової оцінки землі.

У подальшому відповідачем відповідно до внутрішніх наказів розмір орендної плати поступово збільшувався, а саме: з 2014 року до 4,22% від грошової оцінки землі, з 2015 року до 6,62%; а з 2020 року зменшено до 3,0 %.

Проте відповідач, починаючи з 2014 року не виконує свій обов`язок щодо сплати орендної плати за Договором оренди земельної ділянки в частині сплати орендної плати у грошовій, натуральній та відробітковій формі, в результаті чого позивач була позбавлена тих благ, на які вона розраховувала отримати за Договором.

Згідно з інформацією наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області нормативна грошова оцінка земельної ділянки належної позивачу в період з 2014 по 2019 роки становила: станом на 2014 рік 141 934,00 грн.; станом на 2015 рік 177 276,00 грн.; станом на 2016 рік 212 730,00 грн.; станом на 2017-2019 роки 212 730,00 грн.

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 08.09.2020 року та від 24.01.2022 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила: станом на 2020 рік 225 467,00 грн.; станом на 2021 рік 225 467,32 грн.

За підрахунками позивача, з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її збільшення, за період 2014-2021 роки, розмір орендної плати в грошовому виразі, який підлягав сплаті позивачу повинен становити 87 599,27 грн., а саме:

-за 2014 рік 6 003,80 грн. (141 934,00 грн. : 100% х 4,22%);

-за 2015 рік 11 736,52 грн. (177 276,00 грн. : 100% х 6,62%);

-за 2016 рік 14 082,73 грн. (212 730,00 грн. : 100% х 6,62%);

-за 2017 рік -14 082,73 грн. (212 730,00 грн. : 100% х 6,62%);

-за 2018 рік - 14 082,73 грн. (212 730,00 грн. : 100% х 6,62%);

-за 2019 рік -14 082,73 грн. (212 730,00 грн. : 100% х 6,62%);

-за 2020 рік 6 764,01 грн. (225 467,00 грн. : 100% х 3,00%);

-за 2021 рік 6 764,01 грн. (225 467,00 грн. : 100% х 3,00%).

В той же час, згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 21.08.2020 року та з урахуванням фактичних виплат, відповідачем було сплачено позивачу орендну плату з урахуванням податків та зборів у сумі 36 994,50 грн., а саме:

- за 2014 рік нараховано 6000,00 грн., фактично сплачено 6000,00 грн., заборгованість 3,80 грн. (6 003,80 грн. 6 000,00 грн.);

- за 2015 рік нараховано 11 736,52 грн., фактично сплачено 11 736,52 грн., заборгованість 0,00 грн.;

- за 2016 рік нараховано 13 043,48 грн., фактично сплачено 2 543,48 грн., заборгованість 11 539,25 грн. (14 082,73 грн. 2 543,48 грн.);

- за 2017 рік нараховано 12 919,26 грн., фактично сплачено 6 000,00 грн., заборгованість 8 082,73 грн. (14 082,73 грн. 6 000,00 грн.);

- за 2018 рік нараховано 6 381,90 грн., фактично сплачено 5 137,43 грн., заборгованість 8 945,30 грн. (14 082,73 грн. 5 137,43 грн.);

- за 2019 рік нараховано 6 928,04 грн., фактично сплачено 5 577,07 грн., заборгованість 8 505,66 грн. (14 082,73 грн. 5 577,07 грн.).

Також, відповідач має заборгованість з виплати орендної плати за 2020 рік в сумі 6 764,01 грн. та за 2021 рік в сумі 6 764,02 грн.

Враховуючи наведене, заборгованість по орендній платі за 2014-2021 роки в загальному розмірі становить 50 604,77 грн. (де 87 599,27 грн. (орендна плата, що підлягає виплаті) 36 994,50 грн. (орендна плата фактично сплачена).

Крім того, позивач вказує на те, що відповідачем взагалі не виконувались взяті на себе зобов`язання щодо поставки 1 тони соломи (щороку), а також не надавались послуги по обробітку (оранки) присадибної ділянки Орендодавця, у зв`язку з чим, позивач несла витрати на придбання соломи та обробіток землі, що свідчить про неотримання останньою тих благ, на які передбачені договором.

Ухвалою суду від 18 вересня 2020 року відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року виправлено описку в ухвалі від 18 вересня 2020 року про відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 11 листопада 2020 року зобов`язано Фермерське господарство «Світанок» Гережи Івана Володимировича надати на адресу суду для огляду в судовому засіданні оригінали та належним чином засвідчені документи відносно нарахованої та виплаченої орендної плати, а також накази (рішення) про збільшення (коригування) орендної плати за 2014-2019 роки.

13 листопада 2020 року у підготовчому засіданні представник відповідача Фермерського господарства «Світанок» Гережи Івана Володимировича позовні вимоги не визнав в повному обсязі, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Звернув увагу на те, що позивач ОСОБА_1 неправильно трактує умови договору, а саме п. 4.1 та п. 4.2 Договору, оскільки даний договір не визначає три форми орендної плати (грошову, натуральну та відробітку), а визначає лише дві альтернативні форми орендної плати: або грошову, або сільськогосподарською продукцією та послугами (зерно, солома, оранка присадибної ділянки. Додатково витрати на поховання. Тобто, договором чітко передбачене право орендаря обирати, в якій формі отримувати орендну плату: або грошима у розмірі не менше 1,5% від вартості земельної ділянки, або продукцією та послугами. Договором не передбачена виплата орендної плати одночасно різних формах. Зазначив, що з 2008 року на виконання Указу Президента України від 02.02.2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» із змінами від 13.09.2002 року та Указу Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» відповідачем розмір орендної плати у грошовому виразі за Договором оренди землі було збільшено до 3% від нормативної грошової оцінки землі. Протягом дії Договору оренди господарство належним чином виконувало зобов`язання з нарахування та виплати орендної плати. Посилання позивача на те, що відповідачем згідно внутрішніх наказів поступово було збільшено розмір орендної плати не відповідає дійсності. Господарством виплачувався різний розмір орендної плати залежно від загального фінансового стану відповідача та врожайності сільськогосподарських культур за результатами сезону. Також розмір орендної плати коригувався на індекс інфляції, якщо він становив більше 1,0. А тому твердження позивача про збільшення орендної плати є необґрунтованими та будь-якими доказами не підтвердженими, істотних змін умов договору оренди серед яких розмір орендної плати, не відбувалось, між сторонами не укладалось будь-яких додаткових угод про зміну умов договору оренди землі, при цьому згідно п. 7.5 Договору слідує, що будь-які зміни або доповнення до цього договору здійснюється у письмовій формі за підписами сторін. Крім того, відповідач посилається на те, що позивачем невірно розраховано розмір орендної плати, що підлягає виплаті, в той час як орендна плата виплачується за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб (по 2015 рік 15%, з 2016 року 18%) та військового збору з 04.08.2014 року 1,5%. Таким чином, оскільки між позивачем та відповідачем не підписувалися ніякі Додаткові угоди про зміну відсотка орендної плати, тому орендна плата повинна становити 3% на підставі чинного законодавства, за умови користування земельною ділянкою відповідачем. Таким чином, орендна плата з урахуванням 3% повинна становить за 2014-2019 роки (за вирахуванням податків та військового збору) в сумі 28 566,26 грн. Фактично відповідачем було сплачено позивачу орендної плати на суму 49 424,49 грн., з яких: за 2014 рік 5 010,00 грн.; за 2015 рік 9 799,99 грн.; за 2016 рік 10 500,00 грн.; за 2017 рік - 10 400,00 грн.; за 2018 рік 5 137,43 грн. та за 2019 рік 5 577,07 грн.

26 лютого 2021 року на виконання ухвали про витребування доказів від 11 листопада 2020 року відповідачем було надано заяву про долучення наступних документів: розрахунки «Нарахування паїв» в частині нарахування орендної плати ОСОБА_1 за період з 2017-2019 роки; картки рахунку 6856 в частині нарахування орендної плати та відрахувань з неї відносно ОСОБА_1 за період з 2017-2019 роки; копії видаткових касових ордерів про отримання орендної плати ОСОБА_1 за 2018-2019 роки; копію відомості на виплату грошей № 10 від 15.08.2017 року про виплату орендної плати за 2017 рік. Представник відповідача посилається на те, що докази сплати орендної плати за 2014-2019 роки за Договором оренди земельної ділянки площею 2,230 га відсутні, оскільки відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року строк зберігання відомостей на виплату грошей складає 3 (три) роки. В той же час, у відзиві, відповідачем були викладені відомості про нарахування на виплату орендної плати за 2014-2019 роки, які збереглися у програмному забезпеченні з ведення бухгалтерського обліку, проте самі документи: відомості чи видаткові касові ордери про виплату орендної плати у господарства не збереглися.

Ухвалою суду від 12 травня 2021 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, на вирішення якої експерту поставлені питання: 1) чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в платіжній відомості № б/н від 01.12.2016 року про виплату (отримання) грошових коштів в сумі 6 000,00 грн. ОСОБА_1 чи іншою особою? 2) чи виконано підпис від імені ОСОБА_1 в платіжній відомості № б/н від 02.12.2016 року про виплату (отримання) грошових коштів в сумі 4 500,00 грн. ОСОБА_1 чи іншою особою? Провадження у справі було зупинено до проведення експертизи.

12 листопада 2021 року на адресу суду надійшло повідомлення експерта № 3352-21 від 25.10.2021 року про неможливість надання висновку судового експерта у зв`язку ненаданням додаткових документів для проведення експерти, які були зазначені у клопотанні експерта.

Ухвалою суду від 15 листопада провадження у справи було поновлено.

12 серпня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про зменшення позовних вимог, згідно якої просила: стягнути з Фермерського господарства «Світанок» Гережи Івана Володимировича на її користь заборгованість по орендній платі за період 2013-2020 роки за користування земельною ділянкою площею 5,460 га, кадастровий номер 0:02:051:0099 в розмірі 50 604,77 грн., а також вирішити питання щодо судових витрат.

Ухвалою суду від 09 вересня 2022 року підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд по суті.

Таким чином, судомо розглядали позовні вимоги ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Світанок» Гережи Івана Володимировича про стягнення заборгованості по орендній платі з урахування заяви про зменшення розміру позовних вимог в редакції від 12.08.2022 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 , кожен окремо, вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог, просили суд задовольнити позов.

Представник відповідача Фермерського господарства «Світанок» Гережи Івана Володимировича в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. При цьому, суд враховує, що справа в провадженні суду перебуває тривалий час, від представника відповідача надійшов відзив з доданими до нього доказами, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для ухвалення заочного рішення.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд 14.11.2023 року розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, заслухавши позивача та її представника, дослідивши надані сторонами докази, дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 листопада 2013 року, виданого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріального контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. за реєстровим № 2-1631,належить земельна ділянка площею 5,460 га, кадастровий номер 0:02:051:0099, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Її право власності на земельну ділянку площею 5,460 га, кадастровий номер 0:02:051:0099 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 04 листопада 2013 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріального контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 7554829 від 04 листопада 2013 року, номер запису про право власності: 3216916, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 12158525 від 04 листопада 2013 року.

Зазначену земельну ділянку вона успадкувала після смерті батька ОСОБА_3 , 1928 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належала йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IІ-ДП № 071421, виданого 20 вересня 2000 року Перещепинською міською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 11728.

Встановлено, що 01 лютого 2008 року між спадкодавцем ОСОБА_3 (Орендодавцем) та Фермерським господарством «Світанок Гережи Івана Володимировича (Орендарем) укладено Договір оренди без номеру (далі по тексту Договір оренди), зареєстрований 20 лютого 2009 року у Новомосковському РВДР ФЦ ДЗК за № 04:09:126:00410.

У відповідності до п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.6, 1.7, 2.1,3.1,6.2.1 та 10.1 Договору оренди, спадкодавець ОСОБА_3 (Орендодавець) передав відповідачу (Орендар) в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,460 га, кадастровий номер 0:02:051:0099 , що розташована території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області терміном на 10 років, з моменту державної реєстрації. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на день підписання договору склала 66 254,00 грн.

Згідно п. 4.2 Договору оренди, сторони погодили, що розмір орендної плати є договірним, виплачується у грошову виразі, що становить 1,5% від вартості земельної ділянки, або 18,00% від зібраного врожаю культур, посіяних на орендованій ділянці, 1 тонна соломи, оранка присадибної ділянки за ціною 50% від ціни, яка склалася на даний момент, грошова допомога у разі смерті Орендодавця.

Пунктом 4.1 Договору, сторони передбачили, що орендна плата може сплачуватися Орендодавцю у вигляді сільськогосподарської продукції чи грошей, але не менше від 1,5% від вартості земельної ділянки.

Згідно з п. 4.3 Договору, орендна палат сплачується Орендарем один раз на рік особисто Орендодавцю після збору врожаю в період до 31 грудня поточного року.

Відповідно до п. 6.4.3 Договору, Орендар взяв на себе обов`язок своєчасно та у повному обсязі згідно умов договору сплачувати орендну плату.

На виконання п. 6.2.1 Договору оренди спадкодавець ОСОБА_3 (Орендодавець) в день підписання Договору оренди землі також підписав акт приймання-передачі без номеру та дати, відповідно до якого земельна ділянка передана в оренду відповідачу.

Таким чином, сторони за Договором оренди погодили 2 альтернативні форми орендної плати: або грошова орендна плата у грошовій формі у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; або сільськогосподарською продукцією у розмірі 18% від зібраного врожаю культур, посіяних на орендованій ділянці та послугами 1 тонна соломи, оранка присадибної ділянки за ціною 50% від ціни, яка склалася на даний момент.

У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Також, відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ч. 1 ст. 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Пунктом 3 розділу "Інші умови" Договору оренди землі передбачено, що в разі переходу права власності до інших осіб Договір оренди зберігає чинність для нового власника.

Згідно із приписами ч.ч. 1, 3 ст. 148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Особа, яка набула право власності на земельну ділянку протягом одного місяця з дня набуття права власності на неї зобов`язана повідомити про це її користувачів із зазначенням: кадастрового номера (за наявності), місця розташування та площі земельної ділянки; найменування (для юридичних осіб), прізвища, ім`я, по батькові (для фізичних осіб) нового власника; місця проживання (знаходження) нового власника, його поштової адреси; платіжних реквізитів (у разі, якщо законом або договором передбачена плата за користування земельною ділянкою у грошовій формі).

На виконання вимог ст. 148-1 ЗК України позивач ОСОБА_4 повідомила відповідача про набуття нею права приватної власності на земельну ділянку площею 5,460 га, кадастровий номер 0:02:051:0099, що розташована території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, у зв`язку з чим, відповідачем, починаючи з грудня 2013 року було сплачено позивачу заборгованість по орендній платі за 2012-2013 роки, яка була нарахована спадкодавцю ОСОБА_3 , але не виплачена останньому в зв`язку з його смертю, та в подальшому відповідач став нараховувати та сплачувати позивачу ОСОБА_1 орендну плату.

Отже, 04 листопада 2013 року позивач ОСОБА_1 , набувши право власності на земельну ділянку площею 5,460 га, кадастровий номер 0:02:051:0099, набула прав та обов`язків за Договором оренди землі, укладеним 01 лютого 2008 року між спадкодавцем ОСОБА_3 і відповідачем Фермерським господарством «Світанок» ОСОБА_5 , та стала новим Орендодавцем.

Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Ст.15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Встановлює, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Так, Договором оренди передбачено, що відповідач зобов`язаний своєчасно сплачувати орендну плату, утримувати з орендної плати прибутковий податок та вносити його до бюджету. Нести відповідальність за несвоєчасну сплату орендної плати.

Пункт 3 ч. 1 ст.3 ЦК України визначає однією з загальних засада цивільного законодавства свободу договору.

Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст.6 ЦК України).

Частина 1 ст. 14 ЦК України визначає, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як зазначено вище, укладений між спадкодавцем ОСОБА_3 (Орендодавцем) та відповідачем ФГ «Світанок» Гережи Івана Володимировича Договір оренди землі (п.4.1, п. 4.2 Договору) визначає 2 альтернативні форми орендної плати: або грошова орендна плата у грошовій формі у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; або сільськогосподарською продукцією у розмірі 18% від зібраного врожаю культур, посіяних на орендованій ділянці та послугами 1 тонна соломи, оранка присадибної ділянки за ціною 50% від ціни, яка склалася на даний момент.

З 2008 року на виконання Указу Президента України від 02.02.2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» із змінами від 13.09.2002 року та Указу Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» відповідачем розмір орендної плати у грошовому виразі за Договором оренди землі було збільшено до 3% від нормативної грошової оцінки землі.

Твердження сторони позивача про те, сторони погодили 3 основні складових орендної плати: грошову; натуральну, яка є самостійною формою та підлягає виплаті (виконанню) та відробіткову, яка є самостійною формою та підлягає виплаті (виконанню) не заслуговують на увагу, оскільки п. 4.1 та п. 4.2 Договору чітко передбачає 2 альтернативні форми орендної плати: або у грошовому вигляді або сільськогосподарською продукцією та послугами (зерно, солома, оранка присадибної ділянки, але не менше 3% від нормативної грошової оцінки землі.

Як зазначалося вище, у заяві позивач посилається на те, що відповідачем у подальшому відповідно до внутрішніх наказів останнього розмір орендної плати поступово збільшувався, а саме: з 2014 року до 4,22% від грошової оцінки землі, з 2015 року до 6,62%; а з 2020 року зменшено до 3,0 %.

В той же час, суд відхиляє доводи позивача та його представника, що розмір річної орендної плати за спірним Договором поступово збільшувався, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що до Договору оренди вносилися зміни щодо збільшення розміру орендної плати, тому її розмір залишився незмінним, а саме 3,0% від нормативної грошової оцінки землі встановлений Указом Президента України від 02.02.2002 року № 92 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)» із змінами від 13.09.2002 року та Указом Президента України від 19.08.2008 року № 725/2008 «Про невідкладні заходи щодо захисту власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)».

Відповідно до п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України, для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Так, згідно з інформацією наданою Головним управлінням Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області нормативна грошова оцінка земельної ділянки належної позивачу в період з 2014 по 2019 роки становила: станом на 2014 рік 141 934,00 грн.; станом на 2015 рік 177 276,00 грн.; станом на 2016 рік 212 730,00 грн.; станом на 2017-2019 роки 225 467,32 грн.

Відповідно до Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 08.09.2020 року та від 24.01.2022 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила: станом на 2020 рік 225 467,00 грн.; станом на 2021 рік 225 467,32 грн.

У позовній заяві позивач посилався на те, що сума орендної плати в грошовому виразі, яка підлягала виплаті позивачу за користування земельною ділянкою за 2014-2021 роки повинна становити 87 599,27 грн., з яких:

-за 2014 рік 6 003,80 грн. (141 934,00 грн. : 100% х 4,22%);

-за 2015 рік 11 736,52 грн. (177 276,00 грн. : 100% х 6,62%);

-за 2016 рік 14 082,73 грн. (212 730,00 грн. : 100% х 6,62%);

-за 2017 рік - 14 082,73 грн. (212 730,00 грн. : 100% х 6,62%);

-за 2018 рік - 14 082,73 грн. (212 730,00 грн. : 100% х 6,62%);

-за 2019 рік - 14 082,73 грн. (212 730,00 грн. : 100% х 6,62%);

-за 2020 рік 6 764,01 грн. (225 467,00 грн. : 100% х 3,00%);

-за 2021 рік 6 764,01 грн. (225 467,00 грн. : 100% х 3,00%).

В той же час, суд вважає, що вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі за 2020-2021 роки не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Так, рішенням Новомосковського міськрайонного суджу Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року у справі № 183/6879/19, яке залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року, позовні вимоги Фермерського господарства «Світанок» Гережи Івана Володимировича до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Скіф», третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего Світлана Іванівна про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди землі та скасування реєстрації речового права задоволені в повному обсязі. Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки площею 5,460 га, кадастровий номер 0:02:051:0099, розташованої на території Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, укладеного між спадкодавцем ОСОБА_3 та Фермерським господарством «Світанок» ОСОБА_5 , зареєстрований Новомосковським РВДР ФЦ ДЗК 20.02.2019 року № 04:09:126:00410. Визнано недійсним договір оренди землі, укладений між Фермерським господарством «СКІФ» та ОСОБА_1 , речове право за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 18.09.2019 року за № 33354939. Скасовано реєстрацію речового права в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень від 18.09.2019 року, номер запису 33354939, а також вирішено питання щодо судових витрат.

В той же час, постановою Верховного Суду України від 13 липня 2022 року, провадження № 61-1660св22, рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 грудня 2021 року скасовано і ухвалено нове рішення у справі, яким у задоволенні позовних вимог Фермерського господарства «Світанок» ОСОБА_5 до ОСОБА_1 , Фермерського господарства «Скіф», третя особа приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего Світлана Іванівна про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки, визнання недійсним договору оренди землі та скасування реєстрації речового права відмовлено.

Верховний Суд України у своїй постанові зазначив, що суди першої та другої інстанції, ухвалюючи рішення вт частині поновлення Договору оренди, не врахували приписів законодавства, а саме що поновлення договору оренди землі в судовому порядку у передбачений ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» спосіб, вимагає укладення додаткової угоди між сторонами як єдиної підстави продовження орендних прав і обов`язків на новий строк. В той же час, позивач заявляв відповідних вимог про укладення додаткової угоди, не оскаржував в судовому порядку відмову або зволікання з укладенням додаткової угоди.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, в рамках даної справи № 183/6879/19 судами було встановлено, що строк дії договору оренди від 01.02.2008 року, зареєстрованого 20.02.2009 року зареєстрований у Новомосковському РВДР ФЦ ДЗК за № 04:09:126:00410 закінчився 20 лютого 2019 року. Також суди встановили, що, що ФГ «Світанок» ОСОБА_5 земельною ділянкою користувався після закінчення строку дії договору оренди, тобто після 20 лютого 2019 року.

В той же час, користування земельною ділянкою після спливу Договору оренди в період 2020-2021 роки не може бути підставою для стягнення з фермерського господарства орендної плати, оскільки орендні відносини між сторонами припинені з 20.02.2019 року, у зв`язку з чим вимоги в цій частині позовних вимог задоволенню не підлягають. При цьому суд роз`яснює стороні позивача, що вона не позбавлена права в подальшому звернутися до суду з позовом про стягнення збитків за безпідставне користування фермерським господарством земельною ділянкою у період 2020-2021 роки.

Отже, з урахуванням нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її збільшення, за період дії спірного договору (2014-2019 роки), розмір орендної плати в грошовому виразі, який підлягав сплаті позивачу повинен був складати 35 486,02 грн., з яких:

-за 2014 рік - 4 258,02 грн. (141 934,00 грн. : 100% х 3,0%);

-за 2015 рік - 5 318,28 грн. (177 276,00 грн. : 100% х 3,0%);

-за 2016 рік - 6 381,90 грн. (212 730,00 грн. : 100% х 3,0%);

-за 2017 рік - 6 381,90 грн. (212 730,00 грн. : 100% х 3,0%);

-за 2018 рік - 6 381,90 грн. (212 730,00 грн. : 100% х 3,0%);

-за 2019 рік - 6 764,02 грн. (225 467,32 грн. : 100% х 3,0%).

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

За правилами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що наведені у ст.ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи - ст. 261 ЦК України, за змістом якої початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В той же час, за відсутності клопотання сторони відповідача, суд до спірних правовідносин не застосовує позовну давність та розглядає питання щодо стягнення заборгованості по орендній платі за спірні періоди 2014-2019 роки.

Як зазначалося вище, в позовній заяві позивач просив стягнути орендну плату за період 2014-2019 роки в розмірі 74 071,24 грн.

Проте, суд не може погодитися з розрахунком позивача, так як він здійснений за підвищеною ставкою розміру орендної плати без погодження сторін (накази відповідача про її збільшення не приймалися, як і не укладалися в цій частині між сторонами Додаткові угоди), в той час як розмір орендної плати встановлений законодавством становить 3,00% від нормативної грошової оцінки землі.

В той же час, приписами п. 170.1 ст.170 ПК України визначено особливості нарахування (виплати) та оподаткування доходу від надання нерухомості в оренду (суборенду), житловий найм (піднайм).

Так, п.п.170.1.1 п.170.1 ПК України визначає, що податковим агентом платника податку - орендодавця щодо його доходу від надання в оренду земельної ділянки сільськогосподарського призначення, земельної частки (паю), майнового паю є орендар. При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу, встановлена законодавством з питань оренди землі..

П. 170.1.4 п.170.1 ст.170 ПК України вказує, що доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставками, визначеними пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

П.167.1 ст.167 ПК України визначає, що Ставка податку становить: з 2014-2015 роки 15%, та починаючи з 2016 року - 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

З 2014 року, відповідно до п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 % від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Таким чином, відповідачем з урахуванням норм ПК України, під час нарахування орендної плати з суми нарахованої орендної плати, як податковим агентом платника податку повинно бути перераховано податок на прибуток фізичних осіб та утримано військовий збір.

Відтак, сума орендної плати за період 2014-2019 роки, належна до виплати позивачу становить 28 854,57 грн.:

-за 2014 рік 3 554,45грн. (4 258,02 грн.638,70 грн. (ПДФО 15%) 63,87 грн. (ВЗ 1,5 %));

-за 2015 рік 4 440,77грн. (5 318,28 грн.797,74 грн. (ПДФО 15%) 79,77 грн. (ВЗ 1,5 %));

-за 2016 рік 5 137,77грн. (6 381,90 грн.1 148,74 грн. (ПДФО 18%) 95,73 грн. (ВЗ 1,5 %));

-за 2017 рік 5 137,77грн. (6 381,90 грн. 1 148,74 грн. (ПДФО 18%) 95,73 грн. (ВЗ 1,5 %));

-за 2018 рік 5 137,77грн. (6 381,90 грн. 1 148,74 грн. (ПДФО 18%) 95,73 грн. (ВЗ 1,5 %));

-за 2019 рік 5 445,04грн. (6 764,02 грн. 1 217,52 грн. (ПДФО 18%) 101,46 грн. (ВЗ 1,5 %)).

За таких обставин, за Договором оренди земельної ділянки за період з 2014-2019 роки до виплати підлягає орендна плата в сумі 28 854,57 грн.

Позивач вказує на те, що заборгованість по орендній платі за 2014-2019 року сплачено позивачу ОСОБА_1 згідно відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 21.08.2020 року та з урахуванням фактичних виплат, відповідачем було сплачено позивачу орендну плату з урахуванням податків та зборів у сумі 36 994,50 грн., а саме: за 2014 рік 6 000,00 грн., за 2015 рік 11 736,52 грн.; за 2016 рік 2 543,48 грн., за 2017 рік 6 000,00 грн.; за 2018 рік 5 137,43 грн.; за 2019 рік 5 577,07 грн.

В той же час, із вказаної відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків від 21.08.2020 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 за період з 2014-2019 роки нарахована орендна плата становить 62 146,62 грн. та орендна плата з урахуванням податків за вказаний період складає 51 075,44 грн.

Відповідач в свою чергу наголошує на тому, що позивачу було сплачено орендну плату за 2014-2019 роки в розмірі 49 424,49 грн., з яких:за 2014 рік 5 010,00 грн.; за 2015 рік 9 799,99 грн.; за 2016 рік 10 500,00 грн.; за 2017 рік - 10 400,00 грн.; за 2018 рік 5 137,43 грн. та за 2019 рік 5 577,07 грн.

В той же час, суд бере до уваги тільки ті докази, якими дійсно підтверджується виплата орендної плати за спірний період, а саме ті, які місять підпис позивача ОСОБА_1 та видаткові касові ордери на виплату готівки, а саме: відомість на виплату грошей № 10 від 15.08.2017 року на суму 6 000,00 грн.; відомість на видачу орендної плати за земельний пай від 2017 року на суму 3 000,00 грн.; видатковий касовий ордер від 03.10.2019 року на суму 5 137,43 грн.; видатковий касовий ордер від 03.10.2019 року на суму 5 577,07 грн., а також платіжну відомість № 7 від 01.12.2016 року на суму 6 000,00 грн. та платіжну відомість № 10 від 02.12.2016 року на суму 4 500,00 грн., що всього становить 30 214,50 грн.

Представник відповідача посилається на те, що докази сплати орендної плати за 2014-2019 роки за Договором оренди земельної ділянки площею 2,230 га відсутні, оскільки відповідно до Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 578/5 від 12 квітня 2012 року строк зберігання відомостей на виплату грошей складає 3 (три) роки. В той же час, у відзиві, відповідачем були викладені відомості про нарахування на виплату орендної плати за 2014-2019 роки, які збереглися у програмному забезпеченні з ведення бухгалтерського обліку, проте самі документи: відомості чи видаткові касові ордери про виплату орендної плати у господарства не збереглися.

При цьому, докази, подані відповідачем, які збереглися у програмному забезпеченні, суд не бере до уваги, оскільки зазначені відомості є бухгалтерською звітністю господарства, у тому числі перед податковими органами, у той же час не підтверджують виплати зазначених сум позивачу, тобто, не підтверджують факт отримання позивачем ОСОБА_1 вказаних сум.

На підтвердження сплати заборгованості по орендній платі суд бере до уваги платіжну відомість № 7 від 01.12.2016 року на суму 6 000,00 грн. та платіжну відомість № 10 від 02.12.2016 року на суму 4 500,00 грн., оскільки, незважаючи на те, що останні було предметом проведення почеркознавчої експертизи згідно ухвали суду від 12.05.2021 року, згідно повідомлення експерта не була виконана з підстав ненадання їх оригіналів. Оскільки експертиза не проведена, суд не може ставити під сумнів такі докази на підтвердження сплати орендної плати.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач повинен був сплатити позивачу за спірний період 2014-2019 роки орендну плату в розмірі 28 854,57 грн., при цьому доказами, які судом визнано належними та допустимими підтверджується, що господарство сплатило за спірний період 30 214,50 грн., а тому заборгованість відсутня та наявна переплата в сумі 1 359,93 грн.

При цьому, суд враховує позицію сторони позивача про отримання ОСОБА_1 орендної плати на суму 36 994,50 грн., що становить навіть більше, в той час як документально підтверджується на суму 30 214,50 грн.

Інші доводи сторін судом не приймаються до уваги, оскільки не спростовують наведених висновків суду.

З урахуванням наведеного, аналізуючи вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 137, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фермерського господарства «Світанок» Гережи Івана Володимировича про стягнення заборгованості по орендній платі, - відмовити.

Судові витрати покласти на позивача ОСОБА_1 .

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Фермерське господарство «Світанок» Гережи Івана Володимировича, , місцезнаходження юридичної особи за адресою: 51220, Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепине, вул. Світанкова, буд. 1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 14 листопада 2023 року.

Суддя Д.І. Городецький