Справа № 752/5941/23
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Загарук Н.Н.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у період з 28.08.2010 року по 28.04.2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого у них народився спільний син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Постановою Київського апеляційного суду від 07.06.2021 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина у розмірі 3 500,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначає, що оскільки у нього майже відсутній дохід, наявність боргу по аліментам та сплата аліментів у зазначеному розмірі ставить позивача у скрутне матеріальне становище.

На підставі наведеного, просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі постанови Київського апеляційного суду від 07 червня 2021 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до твердої грошової суми у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення від дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття дитини.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів залишено без задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржуване рішення вважає незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

10 жовтня 2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

29.11.2023 року на електронну адресу Київського апеляційного суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі.

В судове засідання 30.11.2023 року відповідач не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлявся.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, що не з`явились, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника чи сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 січня 2018 року у справі №907/425/16.

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

В ході розгляду справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , що стверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , згідно якого батьками дитини є сторони у справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с. 7).

Постановою Київського апеляційного суду від 07.06.2021 року, ухваленою у цивільній справі № 758/5216/20 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 15-22).

03.08.2021 року Київським апеляційним судом видано виконавчий лист № 758/5216/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3500 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.04.2020 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8-9).

Згідно довідки-розрахунку, складеної старшим державним виконавцем Городоцького відділу державної виконавчої служби у Хмельницькому районі Хмельницької області від 27.03.2023 № 25.8-35/6116, заборгованість по аліментах ОСОБА_1 за період з 30.04.2020 року станом на 01.03.2023 року становить 103 588 грн. (а.с. 23).

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив із відсутності передбачених ст.. 192 СК України підстав для зменшення аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі постанови Київського апеляційного суду від 07 червня 2021 року у справі № 758/5216/20 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Переважна більшість доводів апеляційної скарги є повторенням позиції, яку апелянт наводив у своїй позовній заяві і яка була належним чином досліджена судом першої інстанції. Таким доводам суд першої інстанції надав належну правову оцінку, з якою погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Як неодноразово вказував ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (§§ 29-30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року в справі «Руїз Торія проти Іспанії», заява № 18390/91).

Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії», заява № 49684/99).

Таким чином, апеляційний суд вважає відсутніми підстави для наведення тих доводів і аргументів, якими керувався суд першої інстанції при вирішенні даної справи і з якими в повній мірі погоджується колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст.. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За таких умов, предметом дослідження в даній справі є наявність чи відсутність змін, зазначених у вищевказаній правовій нормі, в порівнянні до таких показників, які існували на час призначення судом аліментів.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

Зважаючи на вищевказані правові норми, позивачем мали бути представлені до суду докази того, що за час, що минув від ухвалення Київським апеляційним судом 07 червня 2021 року постанови про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , в житті позивача сталися відповідні зміни, чого в даному випадку зроблено не було, що було належним чином констатовано судом першої інстанції.

Зважаючи на наведене, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення. Апелянтом не було відповідним чином доведено наявності передбачених законом підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції, відтак апеляційна скарга до задоволення непідлягає.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, відтак дійшов законної та обґрунтованої позиції при вирішенні справи. Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження при розгляді справи апеляційним судом. За таких умов підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції при апеляційному розгляді відсутні.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 16 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько