ПОСТАНОВА

Іменем України

18 травня 2023 року м. Кропивницький

справа № 398/359/16

провадження № 22-ц/4809/441/23

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Дуковського О.Л. (суддя-доповідач)

суддів: Дьомич Л.М., Письменного О.А.

з участю секретаря Демешко Л. В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2022 року, у складі головуючого судді Нероди Л.М. у справі за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та зобов?язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у провадженні якого перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , та зобов`язання вчинити у виконавчому провадженні заходів примусового виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, спрямованих на притягнення боржника до адміністративної відповідальності.

В обгрунтування скарги зазначала, що на виконанні Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавчий лист, виданий 01.08.2016 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення аліментів із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.02.2016 і до повноліття дитини.

Зазначала, що станом на 28.02.2021 заборгованість ОСОБА_3 щодо сплати аліментів складає - 98 608,01 грн.

Вказувала, що у травні 2021 року ознайомилася із матеріалами виконавчого провадження та з матеріалів виконавчого провадження встановлено, що виконавчі дії проводяться з порушенням строку їх проведення.

В матеріалах виконавчого провадження відсутні докази перевірки майнового стану боржника не рідше, ніж один раз на два тижні - щодо виявлення його рахунків та не рідше, ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна та майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. У 2021 році виконавчі дії, спрямовані на виконання рішення суду, державним виконавцем проведені лише у виді винесення постанови про арешт рахунків боржника у березні 2021 року.

Перевірка майнового стану боржника, в тому числі, за його місцем проживання державним виконавцем не проводилася взагалі.

17 грудня 2018 року та 31 жовтня 2019 року на боржника було складено протоколи про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та ч. 3 ст. 183-1 КУпАП.

Постановами Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні правопорушень та накладено стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт по кожній справі. Боржник відбув стягнення у виді суспільно-корисних робіт, а в квітні 2019 року та в червні 2020 року ОСОБА_2 були перераховані кошти.

Вказувала, що зверталася до державного виконавця про притягнення боржника, який має заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, до адміністративної відповідальності, однак державний виконавець не склав протокол про адміністративне правопорушення та не надіслав його для розгляду до суду.

Просила:

визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), у провадженні якого перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 ;

зобов`язати державного виконавця вчинити у виконавчому провадженні заходів примусового виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, спрямованих на притягнення боржника до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2022 року відмовлено у задоволенні даної скарги.

ОСОБА_1. , який представляє інтереси ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення скарги у повному обсязі.

Посилається на те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, не дослідив виконавче провадження НОМЕР_1 та зробив необґрунтований висновок про відмову у задоволенні скарги.

Вважає, що скарга ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця та зобов?язання вчинити певні дії підлягає задоволенню, оскільки державний виконавець не вживавав заходів щодо примусового виконання боржником рішення про стягнення аліментів.

До апеляційної скарги представником скаржника додано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 2016 -2022 роки.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах, передбачених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні скарги на дії державного виконавця суд першої інстанції послався на те, що скаржник пропустила строк на подачу скарги на дії державного виконавця.

Крім того суд першої інстанції послався на те, що суд не втручається у дискрецію суб?єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями, завдання судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що скаржником пропущено строку звернення із скаргою до суду, а зобов`язання судом державного виконавця вчинити певні дії є втручанням в дискреційні повноваження державного виконавця.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з таких підстав.

Встановлено, що на виконанні в Олександрійському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавчий лист виданий 01.08.2016 Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з боржника ( ОСОБА_3 ) на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.02.2016 і до повноліття сина, що підтверджується постановою державного виконавця від 09.09.2016 НОМЕР_1 (а.с. 3, 105).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів боржником на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що станом на 31.07.2022 загальна заборгованість складає 171030,31грн .

Звернувшись із даною скаргою на дії державного виконавця Лапко А.С. посилалася на те, що держаний виконавець належним чином не вживавав заходів щодо примусового виконання боржником рішення про стягнення аліментів.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що скарга на дії державного виконавця вважатиметься прийнятною, якщо буде встановлено, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій своїми діями чи бездіяльністю порушив права сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_2 строк звернення до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця не пропустила.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася із даною скаргою протягом десяти днів з дня отримання відповіді від державного виконавця від 29.06.2021 №59753 щодо не складення протоколу про притягнення боржника до адміністративної відповідальності за несплату аліментів (а.с. 9).

Тобто, скаржник звернулася у строки визначені ст. 449 ЦПК України.

Апеляційним судом було витребувано від Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та оглянуто у судовому засіданні матеріали виконавчого провадження НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа №398/359/16-ц, виданого Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області 01.08.2016 про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючі з лютого 2016 року і до повноліття дитини.

Колегія суддів встановила, що державний виконавець вживав заходи до 2019 року, а останні два роки не вживав заходів щодо примусового виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь скаржниці на утримання сина.

Встановлено, що боржник має заборгованість по сплаті аліментів, яка перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред?явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Тому ,у державного виконавця були усі правові підстави ініціювати застосування адміністративних заходів до боржника після 2019 року - чого не відбулося. Тобто, допущена незаконна і необгрунтована бездіяльність при примусовому виконанні судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена без дотримання норм матеріального та процесуального права, а тому вона скасування.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 376, 381- 384 ЦПК України, суд , -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який представляє інтереси ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 грудня 2022 року - скасувати.

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та зобов?язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо неналежної перевірки майнового стану боржника та відсутність вжитих державним виконавцем заходів спрямованих на притягнення боржника до адміністративної відповідальності, неправомірною

Зобов`язати державного виконавця Олександрійською міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вжити у виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 03.02.2016 і до повноліття дитини, заходів примусового виконання рішення суду відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» в тому числі спрямованих на притягнення боржника до адміністративної відповідальності.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

02.06.2023 - складено постанову.

Головуючий суддя О. Л. Дуковський

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний