Справа № 487/2469/23
Провадження № 2-н/487/550/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2023 року Суддя Заводського районного суду м. Миколаєва Щербина С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

02.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів.

Відповідно до ч. 1ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього кодексу.

Питання відмови у видачі судового наказу регулюється статтею 165 ЦПК України,

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України,у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до ч. 1ст. 27 ЦПК України,позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України, позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Так, згідно витягу з реєстру територіального громади м. Миколаєва від 02.05.2023 року вбачається що заявник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

Вказана адреса відноситься до території Інгульського району м. Миколаєва, а отже підпадає під юрисдикцію Ленінського районного суду м. Миколаєва.

Окрім того, згідно відповіді Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області від 30.05.2023 року, боржник ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Вказана адреса відноситься до території Жовтневого району (Вітовського району), а отже підпадає під юрисдикцію Жовтневого районного суду Миколаївської області.

Таким чином встановлено, що виходячи зі змісту відомостей про зареєстровані у встановленому законом порядку місця проживання (перебування) заявника та боржника не відносяться до Заводського району м. Миколаєва, що свідчить про падання заяви з порушення правил підслідності та є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 27,28,165, 258-261, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя С.В. Щербина