Провадження № 2-о/185/455/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 грудня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Головіна В.О., за участі секретаря судового засідання: Тітової Я.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Павлограда цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Відділ обслуговування громадян № 23 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Павлоградський РТЦК та СП Дніпропетровської області про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною заявою про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні свого померлого онука військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зазначає, що померлий онук ОСОБА_2 , був призваний до лав ЗСУ, під час бою з ворогом у районі с.Червонопопівка Сєвєродонецького району Луганської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув. Сповіщення про смерть ОСОБА_2 було направлено саме на ім`я заявниці, оскільки з 2009 року онук перебував на її утриманні та виховуванні, мати померлого було позбавлено батьківських прав, а батько з 17.06.2008 року перебував в місцях позбавлення волі. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 639 від 10.06.2009 року померлому було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно розпорядження голови районної державної адміністрації №477-р-09 від 28.07.2009 року заявниця була призначена опікуном над малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до акту обстеження фактичного місцяпроживання від 04.07.2023 року та довідки про склад сім`ї та проживання №489 від 23.06.2023 року, за адресою АДРЕСА_1 проживав без реєстрації ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 , вели спільне господарство. З липня 2009 року та до його повноліття її онук перебував на повному її утриманні та вихованні, а з досягненням ним повноліття, вже заявниця перебувала на його утриманні, одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування. Проживаючи спільно між ними був тісний родинний та сімейний зв`язок, вони були пов`язані спільним побутом, спільно вели господарство. Заявник являється пенсіонером за віком. У зв`язку з загибеллю онука заявника, військовослужбовця ОСОБА_2 , звернулася з заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 в питані реалізації прав як особи, що перебувала на утриманні у загиблого військовослужбовця, однак для призначення заявниці одноразової допомоги необхідно надати докази про перебування на утриманні у загиблого онука, факту спільного проживання з ним. Також заявниця не може перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, оскільки необхідно надати докази того, що вона перебувала на утриманні у загиблого у зв`язку з чим заявниця звернулась до суду.

Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 2023 року відкрито окреме провадження у справі.

В судовому засіданні заявниця та її представник - адвокат Євдокимова Ю.В., підтримали доводи заяви, просив її задовольнити.

Представники заінтересованих осіб відділ обслуговування громадян № 23 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Павлоградський РТЦК та СП Дніпропетровської області у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно з рішенням Виконавчого комітету Павлоградської міської ради № 639 від 10.06.2009 року померлому було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно розпорядження голови районної державної адміністрації №477-р-09 від 28.07.2009 року заявниця була призначена опікуном над малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до військового квітка вбачається, що 06.04.2023 року на підставі наказу в/ч НОМЕР_1 № 49-РС ОСОБА_2 призваний у Збройні Сили України.

Відповідно сповіщення про смерть ОСОБА_2 було направлено на ім`я заявниці.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , видане 08.06.2023 року Павлоградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південого міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до акту обстеження фактичного місця проживання від 04.07.2023 року та довідки про склад сім`ї та проживання №489 від 23.06.2023 року, за адресою АДРЕСА_1 проживав без реєстрації ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 , вели спільне господарство.

Згідно посвідченням серії НОМЕР_3 від 27.07.2010 року, заявниця являється пенсіонером за віком.

Згідно довідки ГУ ПФ України в Дніпропетровській області від 16.10.2023 року, розмір пенсії заявниці за січень вересень 2023 року становить 21840 грн.

Померлий, як військовозобов`язаний отримував грошове забезпечення у розмірі 23999 грн., відповідно до роздруківки з сайту Міністерства оборони України.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що померлий є його сином. Він та його колишня дружина були позбавлений батьківських прав. Померлий проживав з заявницею, вихованням, утриманням померлого до 18 років займалася саме вона. Після 18 років ОСОБА_4 утримував бабусю та продовжував з нею проживати. Похоронами займалася саме вона.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що були друзями з дитинства. Відомо, що померлий проживав разом з бабусею, саме вона займалася вихованням, утриманням померлого, після повноліття ОСОБА_6 працював та фінансово та по господарству допомагав бабусі.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що знає померлого з дитинства, дружили, потім разом пішли до лав ЗСУ. Підтвердив, що до повноліття онуком піклувалася заявниця, після ОСОБА_6 працював та допомагав бабусі. Він неодноразово передавав грошові кошти від померлого бабусі, коли їхав до м.Павлограда з позицій. Похоронами також займалася бабуся.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що є сусідкою заявниці, знає сім`ю багато років. Підтвердила факт сумісного проживання та утримання, додала, що тільки онук допомагав бабусі, як по господарству так і фінансово, похоронами займалася заявниця.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що знає заявницю та померлого з 2014 року. Останні разом проживали, вели спільне господарство. Онук весь час допомагав бабусі, як по господарству та і фінансово.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним бо допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Така ж позиція міститься у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17.

Згідно порядку визначеному Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» № 168 від 28 лютого 2022 року, установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Відповідно до ст.16-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Встановлення факту знаходження на утриманні та сумісного, постійного проживання має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволить їй реалізувати право на перехід на пенсію, у зв`язку із втратою годувальника та отримати соціальної одноразової допомоги.

Однак, заявниця не має можливості отримати документ, що засвідчує реєстрацію місця проживання разом з годувальником за однієюадресою, як і отримати від органу місцевого самоврядування документ, що підтверджує такий факт.

Проте, на підставі вищенаведених доказів, судом встановлено, що фактичним місцем спільного проживання заявниці та її померлого онука, до моменту його смерті був будинок АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого онука ОСОБА_10 , оскільки вони проживали разом за вищевказаною адресою, а останній отримував грошове забезпечення у розмірі, що більш як у десять разів перевищувала пенсію його бабусі - заявниці по справі, пенсія якої була трохи вищою за мінімальну, тому дохід її онука був основним доходом сім`ї та джерелом існування.

За таких обставин, аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви, оскільки встановлення факту перебування заявниці на утриманні у померлого, має для заявниці юридичне значення, факт того, що заявниця перебувала на утриманні у свого онука ОСОБА_10 підтверджено обґрунтуванням в заяві, показами свідків, а також наданими письмовими доказами, тому у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених заявником.

На підставі викладеного, керуючись ст.4, 12, 18, 81, 259, 263-265, 293, 294, 315-319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи відділ обслуговування громадян №23 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Павлоградський РТЦК та СП Дніпропетровської області про встановлення факту сумісного проживання та перебування на утриманні- задовольнити.

Встановити факт сумісного проживання та перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на утриманні у загиблого онука військовослужбовця ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. О. Головін