Справа № 216/1162/23
провадження №2/216/1287/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

10 травня 2023 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чирського Г.М.,

за участі секретаря судового засідання Корнєвої Ю.В.,

представника позивача, адвоката Піцика АВ.,

представника відповідача, адвоката Товкун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 цивільну справу за позовною заявою адвоката Піцика Андрія Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вищезазначеним позовом в інтересах ОСОБА_1 , який обґрунтовував тим, що 07 травня 2009 року за рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу по справі №2-1249/09 розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у шлюбі у них народилась дитина син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час продовжує навчання. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить стягнути з відповідача на його користь, аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.02.2023 року до 30.06.2026 року.

Ухвалою суду від 16.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, по справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін.

20.04.2023 року на адресу суду від представника відповідача адвоката Товкун А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якій вона просила позов задовольнити частково, а саме: стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/8 частини усіх заробітків ОСОБА_2 до закінчення навчання, але не більше ніж досягнення позивачем 23-річного віку. Свою позицію обґрунтувала тим, що відповідач працює у Приватному акціонерному товаристві «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» у цеху шламового господарства на посаді начальника цеха, форма працевлаштування постійна. Відповідно до Довідки №191 від 12.04.2023 року за період з 01.10.2022 року по 31.03.2023 року середньомісячний заробіток Відповідача становить 63 094,45грн. Доходи матері позивача по справі взагалі суду не повідомлені, що має значення для вирішення вказаної справи. У свою чергу, позивач просить суд визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму па дитину відповідного віку. З огляду на середньомісячний заробіток відповідача з нього слід стягувати на користь позивача щомісячно аліменти в сумі 15 773,61 грн., тому, на думку відповідача встановлення такого розміру аліментів є значно завищеним, аніж розмір потреб позивача зазначених у даній позовній заяві.

24.04.2023 року на адресу суду від представника відповідача - адвоката Піцика А.В. надійшла відповідь на відзив, в якому він наполягав на задоволенні позову в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію тим, що відповідач не надав суду доказів, що він не має можливості сплачувати аліменти саме в такому розмірі, крім того, він сплачував їх у відповідній сумі до досягнення позивачем повноліття, а витрати позивача на даний час збільшились, оскільки він навчається на денній формі навчання та не має самостійного заробітку, до того ж суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, повинен прагнути не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку відповідача.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 223 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьком записаний ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 .

Рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу від 07.05.2009 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано

З довідки № 16/56 від 06.02.2023 року та Договору про навчання від 29.08.2022 р. вбачається, що ОСОБА_1 на даний час навчається на 1 курсі факультету інформаційних технологій на денній формі навчання Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», період навчання з 12.09.2022 року по 30.06.2026 року, за рахунок видатків державного бюджету (державне замовлення).

Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пленум Верховного суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначає, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року) (надалі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Так, статтею 23 Конвенції про права дитини, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За частиною 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та зобов`язання щодо утримання.

При призначенні розміру аліментів, суд виходячи з розумності та достатності суми, необхідної для задоволення потреб дитини яка навчається, з урахуванням обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, реальної можливості відповідача сплачувати аліменти, відсутності у нього на утриманні інших неповнолітніх дітей та утриманців, середньомісячного доходу, приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісяця, на період навчання.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

При задоволенні позовних вимог з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір пропорційно задоленим вимогам у розмірі 805,20 грн, від сплати яких позивач був звільнений при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.182, 199, 200 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 276-279, 280-282, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти на утримання останнього, у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 21.02.2023 року і до закінчення навчання 30 червня 2026 року включно, але не більше ніж до досягнення сином 23-х років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 805 грн. 20 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 15 травня 2023 року.

Суддя Г.М.Чирський