ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/408/23 Справа № 2-4688/11 Суддя у 1-й інстанції - Залінська Н.В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Лаченкової О.В.

суддів Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Піменовій М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2012 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, треті особи: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції про встановлення факту родинних відносин, факту реєстрації смерті, факту прийняття спадщини, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2011 року до Ленінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ДМР, треті особи: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Ленінський ВРАЦС Дніпропетровського МУЮ про встановлення факту родинних відносин, факту реєстрації смерті, факту прийняття спадщини, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначала, що 7/20 домоволодіння АДРЕСА_1 належало її свекру ОСОБА_5 на праві власності, на підставі рішення Ленінського районного суду від 07.12.1956 р.

Після смерті ОСОБА_5 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ), спадкоємцем першої черги, що фактично прийняв спадщину (постійно проживав та був прописаний у спадковому домоволодінні) її чоловік ОСОБА_6 .

В архіві актовий запис про смерть ОСОБА_5 не знайдено.

Факт реєстрації смерті ОСОБА_5 підтверджується довідкою №411 від 22.08.2011 «Комунального підприємства «Ритуальна служба» Дніпропетровської міської ради»

Без актового запису про смерть ОСОБА_5 неможливо прийняти після нього спадщину.

В зв`язку з тим, що її чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загубив свідоцтво про народження, неможливо встановити факт прийняття спадщини після його батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В архіві актовий запис про народження ОСОБА_6 не знайдено.

ІНФОРМАЦІЯ_4 її чоловік вмер (актовий запис №3527 від 10.06.1982).

Позивач, як дружина, є спадкоємцем першої черги, після смерті ОСОБА_6 , бо проживала разом з чоловіком та була прописана у зазначеному спадковому домоволодінні.

У нотаріальну контору позивач не з`являлась і не отримувала слідство про прийняття спадщини. Обставини її постійного проживання у спадковому майні, за адресою АДРЕСА_1 підтверджуються довідками з квартального комітету та домовою книгою.

На даний час інших спадкоємців крім неї, після смерті її чоловіка ОСОБА_6 немає.

Факт прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтверджується письмовими доказами та поясненнями свідків.

Просила суд:

- встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- встановити факт смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_8 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті батька ОСОБА_7 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- визнати за ОСОБА_2 право власності на 7/20 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8 .

Рішенням Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2012 року встановлено факт, що ОСОБА_7 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідним батьком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено факт смерті ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_8 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 , після смерті батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 7/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , яка не брала участі у справі, оскаржила рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2012 року в апеляційному порядку.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона є донькою ОСОБА_4 (третьої особи по справі, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та спадкоємицею 35/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 ) відповідно до свідоцтв про право на спадщину від 14.02.2018 року. Справа стосується майна, яке є об`єктом права спільної власності, однак, ані ОСОБА_4 , ані ОСОБА_9 не були залучені до розгляду справи. Судовим рішенням у цій справі порушуються її права та обов`язки.

В апеляційній скарзі на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2012 року ОСОБА_1 просить скасувати рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2012 року в частині визнання за ОСОБА_2 права власності на 7/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 ), прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2012 року від учасників справи до апеляційного суду не надходили.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню в оскарженій частині з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 в частині визнання права власності на 7/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд першої інстанції виходив з того, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення позову про встановлення вищезазначених фактів, що передбачено ст.315 ЦПК України, а встановлення даних фактів для заявниці продовжать юридичні наслідки, а саме визнання права власності спадкового майна.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону в оскарженій частині судове рішення не відповідає.

Звертаючись до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин, факту реєстрації смерті, факту прийняття спадщини, визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом, ОСОБА_2 посилалася на те, що на час розгляду справи в суді, інших спадкоємців крім неї, після смерті її чоловіка ОСОБА_8 , на домоволодіння АДРЕСА_1 немає. При цьому відповідачем у справі вона зазначила Дніпропетровську міську раду.

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (частини перша та друга статті 1223 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1251 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що належним відповідачем у спорах про визнання права власності на майно у порядку спадкування є спадкоємці, тобто особи, визначені за заповітом або за законом, які звернулися у передбаченому порядку та строки із заявою про прийняття спадщини, відкритої після смерті спадкодавця, та прийняли цю спадщину або вважаються такими, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

У справі, що розглядається, належним відповідачем за вимогою про визнання права власності на спадкове майно мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а за їх відсутності - територіальна громада.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що окрім ОСОБА_2 , яка як спадкоємець ОСОБА_8 претендує на спадкування за законом домоволодіння АДРЕСА_1 , заяву про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 ЦК України строк подала ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 14.02.2018 року ОСОБА_1 є спадкоємицею 35/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 ) (а.с.173, 174).

Разом з тим, аналіз матеріалів справи свідчить, що ОСОБА_2 звернулася з позовом до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

За таких обставин забезпечення повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для вирішення спору, неможливо.

Задовольнивши позов, в частині визнання права власності на 7/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , суд першої інстанції не врахував, що Дніпропетровська міська рада не є належним відповідачем у справі.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

У справі, що розглядається, до Дніпропетровської міської ради будь-яких вимог не пред`явлено, тому Дніпропетровська міська рада є неналежними відповідачем, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом необхідно відмовити з цієї підстави.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 16 лютого 2022 року у справі №752/3435/16 (провадження № 61-231св20).

Також, такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18), від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц (провадження № 14-392цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18), від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18), від 05 травня 2019 року у справі № 554/10058/17 (провадження № 14-20цс19), від 28 квітня 2021 року у справі №707/2-1006/2011 (провадження № 61-5425св20).

Доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що судове рішення в оскарженій частині ухвалено без додержання норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2012 року в частині визнання права власності за ОСОБА_2 права власності на 7/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 слід скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, треті особи: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в частині визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом слід відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 282,30 грн.

Керуючись ст.ст.294, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 16 листопада 2012 року в частині визнання права власності за ОСОБА_2 права власності на 7/20 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 - скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, треті особи: Друга Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Ленінський відділ реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції в частині визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за законом -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 282,30 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова