КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2/947/747/23
УХВАЛА

14.06.2023 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення строку на вчинення процесуальної дії з подання доказів та приєднання доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державне підприємство «Сетам», про визнання недійсними електронних торгів, визнання протиправним та скасування акту, визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна, скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державне підприємство «Сетам», про визнання недійсними електронних торгів, визнання протиправним та скасування акту, визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна, скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень, в якій позивач з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 20.12.2022 року, просить суд:

- визнати недійсними електронні торги, проведені державним підприємством «СЕТАМ» 20.10.2022 року з реалізації лоту №517502 стосовно об`єкту нерухомого майна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , оформлені протоколом № 578130 про проведення електронних торгів від 20.10.2022 року;

- визнати протиправним та скасувати акт від 01.11.2022 року про передачу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , стягувачу ОСОБА_3 ;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 01.11.2022 року приватного виконавця Притуляка Валерія Миколайовича про передачу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 стягувачу ОСОБА_3 ;

- визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, які не відбулися, видане приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ручковою І.А. ОСОБА_3 , на підставі якого посвідчено право власності ОСОБА_3 на житловий будинок (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію права власності (номер 65322612 від 01.11.2022 року) та припинити право власності ОСОБА_3 на житловий будинок (домоволодіння) за адресою: АДРЕСА_1 ;

- стягнути з відповідачів понесені позивачем судові витрати.

У підготовче судове засідання призначене на 14.06.2023 року з`явився представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 . Інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином, про причини поважності неявки суд не повідомили.

09.06.2023 року до суду надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про приєднання до матеріалів справи доказу за вх. №30159, а саме копії ухвали Верховного Суду від 25.05.2023 року по справі №521/14202/14-ц. Також представник позивачки одночасно просить суд поновити процесуальний строк на вчинення процесуальної дії з подання докази, з посиланням на те, що разом з позовом стороною позивача була подано в якості доказу копію ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 23.09.2022 року за наслідком розгляду справи №521/14202/14-ц. Однак, внаслідок оскарження відповідачами вказаної ухвали, Верховним Судом 25.05.2023 року було постановлено відповідну ухвалу по справі №521/14202/14-ц. За наслідком чого, представник стверджує, що оскільки про підстави виникнення вказаного доказу настали після подання цього позову та відкриття провадження у справі, ним пропущено строк з подання цього доказу з незалежних від нього підстав, а відтак з поважних, а приєднання поданого доказу буде сприяти повному, всебічному та об`єктивному розгляду справи.

Представник позивачки ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні 14.06.2023 року підтримав вказане клопотання та просив суд задовольнити.

Дослідивши надане до суду клопотання, додані до нього документи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Статтею 83 ЦПК України встановлено порядок подання до суду доказів.

Відповідно до вказаної статті, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Статтею 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 83 ЦПК України, докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не передбачено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду, з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 120 ЦПК України встановлено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

У відповідності до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 127 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Судом враховується, що встановлення строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених ЦПК України, певних процесуальних дій.

Як вбачається, позивачем подано до суду позов 03.11.2022 року, а додатковий доказ надано до суду 09.06.2023 року.

Досліджуючи і перевіряючи посилання сторони позивача викладені в обґрунтування клопотання про поновлення процесуальних строків на подання доказів, суд вважає їх обґрунтованими, доведеними та достатніми.

Так, позивачем до первісно поданого позову до суду надано в якості доказу копію ухвали Малиновського районного суду міста Одеси від 23.09.2022 року, постановленої за наслідком розгляду справи №521/14202/14-ц.

В подальшому представником позивача було подано клопотання про приєднання копію постанови Одеського апеляційного суду від 03.04.2023 року по справі №521/14202/14-ц, за наслідком розгляду апеляційної скарги на вищевказану ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 23.09.2022 року.

У цьому поданому клопотанні, представник позивача просить суд приєднати копію ухвали Верховного Суду від 25.05.2023 року по справі №521/14202/14-ц, за наслідком розгляду касаційної скарги на вищевказану ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 23.09.2022 року та постанову Одеського апеляційного суду від 03.04.2023 року.

За наслідком викладеного, суд вважає обґрунтованими пояснення сторони позивача, що підстави які викликали подання вказаного доказу виникли лише після 25.05.2023 року, тобто з моменту постановлення Верховним Судом відповідної ухвали, а відтак існувала обґрунтована неможливість подання вказаного доказу разом з позовом з причин, що не залежали від позивача, що свідчить про поважність підстав пропуску строку.

Одночасно судом враховується, що в силу положень статей 6, 13 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина має право на доступ до правосуддя, ефективний спосіб захисту своїх прав судом, справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд. Принцип змагальності є гарантом законності, об`єктивності, неупередженості та повноти судового розгляду справи.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги предмет спору, враховуючи значення справи для сторін, для забезпечення права на доступ до правосуддя, реалізації права сторін на змагальність, з урахуванням основних засад національного судочинства та практики Європейського суду з прав людини, суд вважає клопотання представника позивача про поновлення процесуального строку на вчинення процесуальної дії з подання доказу від 09.06.2023 року за вх. №30159, обґрунтованим та підлягаючим задоволенню, а доказ доданий до клопотання підлягаючим приєднанню до матеріалів справи та врахуванню під час розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 81-83, 127, 258-261 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про поновлення строку на вчинення процесуальної дії з подання доказів від 09.06.2023 року за вх. №30159, - задовольнити.

Поновити представнику позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 процесуальний строк на вчинення процесуальної дії з подання доказів по цивільній справі №947/26071/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Притуляка Валерія Миколайовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Державне підприємство «Сетам», про визнання недійсними електронних торгів, визнання протиправним та скасування акту, визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна, скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Приєднати до матеріалів справи №947/26071/22 подане представником позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 клопотання про долучення письмових доказів від 09.06.2023 року за вх. №30159, разом з додатками до нього, а саме: копією ухвали Верховного Суду від 25.05.2023 року по справі №521/14202/14-ц.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в частині поновлення процесуального строку шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено - 14.04.2023 року.

Головуючий Калініченко Л. В.