Справа № 175/777/22
Провадження № 2/175/253/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.

з участю секретаря Лещенко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним підвищення відсоткової ставки та захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2022 року Акціонерне товариство «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просив постановити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за Договором споживчого кредиту №0436/24 від 26 лютого 2019 року у розмірі 96 004 грн. 64 коп., та судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп.

В березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним підвищення відсоткової ставки та захист прав споживача, в якому просив суд визнати незаконним підвищення відсоткової ставки у розмірі 56% річних за кредитним договором №0436/24 від 26 лютого 2019 року, провести перерахунок заборгованості за кредитним договором №0436/24 від 26 лютого 2019 року з моменту підняття відсоткової ставки, а саме 07 квітня 2021 року.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2023 року цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, об`єднано в одне провадження із цивільною справою за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним підвищення відсоткової ставки та захист прав споживача.

Представник позивача Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» Юріна В.О. у судовому засіданні позовні вимоги за позовною заявою Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підтримала та просила задовольнити, у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним підвищення відсоткової ставки та захист прав споживача просила відмовити.

Відповідач ОСОБА_1 підтримав свої позовні вимоги, у задоволені позовних вимог Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» просив відмовити.

Вислухавши сторони, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно ч. 1-2 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки.

Встановлено, що 26 лютого 2019 року між Акціонерним товариством «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит №0436/24, відповідно до умов якого відповідачу було видано кредит в сумі 150 000 грн. 00 коп.(а.с.7-11).

У відповідності до умов укладеного договору, а саме п.2.4.1 визначено, що сторони враховуючи факт, що станом на дату укладення кредитного договору позичальник ( ОСОБА_1 ) перебуває у трудових відносинах з Банком, домовились, що за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти)у наступних розмірах: 11 % річних з дати отримання кредитних коштів по дату, яка визначається від того, що настане раніше 31 січня 2020 року включно або по останнє число(включно) місяця, наступного за місяцем, в якому відбулось припинення трудових відносин позичальника ( ОСОБА_1 ) з банком (за виключенням припинення трудових відносин у зв`язку з виходом на пенсію); 56 % річних починаючи з календарного дня, наступного за днем припинення періоду дії процентної ставки встановленої відповідно до п.п. 2.4.1.1 Договору, до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного цим договором.

Відповідно до п.3.2.1 вищевказаного договору, банк здійснює надання Кредиту одноразово шляхом безготівкового перерахування коштів на Поточний рахунок позичальника.

Відповідно до виписки по рахункам, 26 лютого 2019 року Банк здійснив перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів у розмірі 150 000 грн. 00 коп.(а.с.21).

Відповідно до п.3.3.3. Договору, Позичальник, зобов`язався здійснювати повернення Кредиту рівними частинами в розмірі 2500,00 грн. та сплату процентів, нарахованих Банком на залишок основної суми боргу за Кредитом, щомісячно до 05 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 3.9.3.2 Договору передбачено, що строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання обставин в т.ч. прострочення виконання зобов`язань Позичальника за Договором щодо погашення заборгованості (в т.ч. за кредитом та/або процентами, та/або комісіями) на строк понад 58 (п`ятдесят вісім) календарних днів.

Положеннями п. 3.11.1 Договору передбачено, що підставою для визначення суми і підстав повернення Кредиту або будь-якої неповерненої Позичальником банку частини Кредиту (включаючи сум нарахованих процентів та інших платежів) служать виписки з рахунків, відкритих у банку для обліку заборгованості Позичальника за цим Договором по основній сумі боргу за Кредитом, нарахованих процентах та інших платежах. При цьому, наявність спору щодо розміру заборгованості Позичальника за цим Договором не звільняє Позичальника від виконання ним зобов`язання та здійснення ним платежів в розмірі, визначеному банком відповідно до цього Договору.

Відповідно до п.п. 4.3.1. та 4.3.4 Договору Позичальник зобов`язаний належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе цим Договором зобов`язання, та відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Так, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

У свою чергу, відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

Згідно ст. 629 ЦК України Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України, визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової часщни позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Так, відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до умов договору, відповідач зобов`язався повернути кредит та плату за його користування, однак в добровільному порядку кредитні кошти не повернув, чим порушив прийняті на себе договірні зобов`язання.

З розрахунку заборгованості наданого АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» вбачається, що банком здійснено розрахунок заборгованості станом на 21 лютого 2022 року, однак період який ввійшов до розрахунку взятий з 26 лютого 2019 року по 09 квітня 2021 року, тобто АТ «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» здійснило розрахунок заборгованості по 09 квітня 2021 року, тобто за процентною ставкою 11 %, як того вимагали умови договору.

Таким чином станом на 21 лютого 2022 року розмір заборгованості позичальника по поверненню кредитних коштів становить 96 004 грн. 64 коп., що складається з заборгованості за основним боргом у розмірі 77 306 грн. 71 коп., процентів за користування кредитом у розмірі 9 963 грн. 03 коп., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 5 грн. 34 коп., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 2 053 грн. 68 коп.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 331 грн. 49 коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 5 474 грн. 16 коп. та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 875 грн. 57 коп. Таким чином необхідно стягнути з відповідача на користь позивача суму боргу в розмірі 96 004 грн. 64 коп.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та необхідністю відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним підвищення відсоткової ставки та захист прав споживача, як таких що не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір в сумі 2481 грн. 00 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 130, 141, 223, 263-266, 280-282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ», код за заборгованість за Договором про споживчий кредит №0436/24 від 26 лютого 2019 року у розмірі 96 004 грн. 64 коп., що складається з: заборгованості за основним боргом у розмірі 77 306 грн. 71 коп.; процентів за користування кредитом у розмірі 9 963 грн. 03 коп., 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 2 053 грн. 68 коп.; 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 331 грн. 49 коп.; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) у розмірі 5 474 грн. 16 коп. та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 875 грн. 57 коп., а також судовий збір у розмірі 2481 грн. 00 коп., а всього стягнути 98 485 грн. 64 коп.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним підвищення відсоткової ставки та захист прав споживача відмовити.

Судовий збір за позовними вимогами ОСОБА_1 віднести за рахунок держави .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.