Провадження № 2/761/7479/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Габунії Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2023 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів на утримання дитини за період з липня 2022 року по травень 2023 року включно в сумі 55000,00 грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 25.02.2006 р. вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який 16.08.2013 р. було розірвано на підставі рішення суду. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 22.07.2013 р. між позивачкою та відповідачем укладено шлюбний договір, згідно умов якого у випадку розірвання шлюбу той з подружжя, який буде проживати окремо від дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та/або інших дітей, які можуть народитися у подружжя під час шлюбу, зобов`язується щомісячно сплачувати аліменти до досягнення дитиною повноліття у розмірі не менше ніж 5000,00 грн. на кожну дитину, але у будь-якому випадку не менше встановленого законодавством мінімуму. Відповідач після розірвання шлюбу проживає окремо від позивачки та дитини. Посилаючись на те, що відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання за шлюбним договором та не сплачує аліменти на утримання дитини у погоджені цим договором розмірі і строки, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 19.05.2023 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі з підстав викладених в позові та інших поданих ним заявах по суті справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав викладених в поданих ним заявах по суті справи.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 25.02.2006 р. сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 16.08.2013 р. було розірвано на підставі рішення суду, при цьому від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16.08.2013 р. в справі № 333/3024/13-ц.

З письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, вбачається, що дитина після розірвання шлюбу проживає разом з позивачкою, проти чого сторона відповідача не заперечувала.

22.07.2013р. між позивачкою та відповідачем укладено шлюбний договір, згідно умов якого у випадку розірвання шлюбу той з подружжя, який буде проживати окремо від дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та/або інших дітей, які можуть народитися у подружжя під час шлюбу, зобов`язується щомісячно сплачувати аліменти до досягнення дитиною повноліття у розмірі не менше ніж 5000,00 грн. на кожну дитину, але у будь-якому випадку не менше встановленого законодавством мінімуму. Шлюбний договір на даний час є чинним.

Відповідно до ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується. У разі невиконання одним із батьків свого обов`язку за договором аліменти з нього можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Так, посилаючись на невиконання відповідачем взятих на себе за шлюбним договором зобов`язань зі сплати аліментів на утримання дитини, позивачка звернулась до приватного нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису та стягнення аліментів на його підставі, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, що підтверджується постановою від 20.09.2021 р.

З метою оскарження постанови приватного нотаріуса позивачка звернулась до суду з відповідним позовом, однак рішенням Жовтневого районного суду м.Запоряжжя від 17.02.2022р. у справі № 331/6292/21 їй було відмовлено в задоволенні позову.

Положеннями статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов`язання за шлюбним договором зі сплати аліментів на утримання дитини не виконує, в результаті чого за період з липня 2022 року по травень 2023 року включно має перед позивачкою заборгованість в сумі 55000,00 грн.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача з приводу виконання ним своїх обов`язків за шлюбним договором щодо утримання дитини, оскільки з наданої розписки від 27.12.2013 р. не вбачається, що грошові кошти у сумі 200000,00 дол. США були передані позивачці саме в рахунок сплати аліментів за шлюбним договором.

Крім того, з пояснень сторін в судовому засіданні вбачається, що вказана розписка використовувалась відповідачем під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4 до нього про стягнення боргу для підтвердження зовсім інших обставин.

За таких обставин, оскільки між позивачкою та відповідачем було укладено шлюбний договір, однак відповідач взяті на себе за цим договором зобов`язання зі сплати аліментів на утримання дитини не виконує, належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини за період з липня 2022 року по травень 2023 року включно в сумі 55000,00 грн.

Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 550,00 грн.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості зі сплати аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з липня 2022 року по травень 2023 року включно в сумі 55000 (п`ятдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 550 (п`ятсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: