Справа № 354/64/22
Провадження № 22-ц/4808/1420/23
Головуючий у 1 інстанції Ваврійчук Т. Л.
Суддя-доповідач Луганська
У Х В А Л А

11 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі судової палати з розгляду цивільних справ Луганської В.М. (суддя - доповідач), Баркова В.М., Девляшевського В.А.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід суддів Баркова В.М., Девляшевького В.А., у справі

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс», Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування Державного акту на право постійного користування землею серії ІФ №001275 від 26 червня 1998 року, визнання недійсними та скасування рішень Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №107-21/2018 від 26 червня 2018 року та №136-29/2019 від 27 червня 2019 року, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Рішенням Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс», Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним та скасування Державного акту на право постійного користування землею серії ІФ №001275 від 26 червня 1998 року, визнання недійсними та скасування рішень Яблуницької сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області №107-21/2018 від 26 червня 2018 року та №136-29/2019 від 27 червня 2019 року, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та зобов`язання вчинити дії, відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду з апеляційною скаргою.

Системою автоматизованого розподілу справ здійснено розподіл даної справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.11.2023 року по справі 354/64/22, провадження №22-ц/4808/1420/23 визначено колегію у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Луганська В.М., судді: Барков В.М., Девляшевський В.А..

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 10 листопада 2023 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року. Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року справу призначено до розгляду на 05 грудня 2023 року на 11 год 00 хв.

27 листопада 2023 року від скаржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на адресу апеляційного суду надійшла заява про відвід суддів Баркова В.М., Девляшевського В.А., який ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року було повернуто заявникам через невідповідність вимогам ч. 2 ст. 183 ЦПК України та положенням Закону України «Про електронні довірчі послуги».

04 грудня 2023 року від скаржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку на адресу апеляційного суду надійшла заява про відвід суддів Баркова В.М., Девляшевського В.А., в обґрунтування якої скаржники посилаються на те, що 06 липня 2023 року Івано-Франківським апеляційним судом у складі: головуючого судді Баркова В. М., суддів: Девляшевського В. А. та Мальцевої Є. Є., було розглянуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Яремчанського міського суду від 03 травня 2023 року, у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Державного підприємства «Науково технічний комплекс «Імпульс», Поляницької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсними та скасування державного акта на право постійного користування землею, рішень сільської ради, технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі та зобов`язання вчинити дії.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 липня 2023 року апеляційну скаргу позивачів залишено без задоволення. Предметом розгляду вказаної апеляційної скарги була вимога позивачів щодо скасування ухвали Яремчанського міського суду. Івано-Франківської області про відмову у задоволенні клопотання позивачів про залучення до розгляду у даній справі Державний концерн «Укроборонпром», в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - ДП НТК «Імпульс», та про витребування у Фонду державного майна України додаткових доказів.

Аналогічні заяви подані позивачами до апеляційної скарги, яка є предметом даного розгляду.

Заяви та клопотання, що є предметом даного апеляційного розгляду, вже розглядались колегією суддів Івано-Франківського апеляційного суду за участі суддів Баркова В.М. та Девляшевського В.А. та вони вже висловили свою правову позицію по вказаних вище питаннях, тому заявники вважають, що за їх участі у розгляді справи неможливо гарантувати неупередженість та об`єктивність здійснення правосуддя вказаними суддями.

Зазначають, що з метою гарантування неупередженого та об`єктивного розгляду даної справи, виключення будь-яких сумнівів у сторін щодо об`єктивності та неупередженості суду, а також для забезпечення довіри учасників справи до судових рішень, вважають, що наявні підстави для відводу суддів Баркова В.М., Девляшевського В.А., оскільки в них вже сформована думка відносно обставин даної справи, тому наявні підстави для відводу, передбаченні ст. 36 та ст. 37 ЦПК України.

Також заявники послалися на п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» та на положення п. 12 висновку №1 Консультативної ради європейський судів для Комітету міністрів ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів.

Розгляд справи, призначений на 05 грудня 2023 року на 11 год 00 хв не відбувся у зв`язку з перебуванням головучого судді Луганської В.М. у відпустці.

Порядок вирішення заявленого відводу судді визначений статтею 40 ЦПК України.

Частиною другою статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, якщо суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи (частина 8 статті 40 ЦПК).

Перевіривши матеріали справи, дослідивши заяву про відвід судді в контексті наведених в ній доводів та врахувавши вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для задоволення відводу немає.

Статтею 36 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для відводу (самовідводу) судді.

Згідно з ч.1,4 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 3,4 ст. 36 ЦПК України до складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 37 ЦПК України передбачає недопустимість повторної участі судді в розгляді справи, що є підставою для відводу (самовідводу) судді, у випадках, якщо суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Як вбачається зі змісту заяви про відвід, підставою для відводу зокрема є те, що позивачі мають сумніви в об`єктивності, неупередженості та безсторонності суддів Баркова В.М. та Девляшевського В.А. через те, що в них вже сформована думка відносно обставин даної справи, оскільки постановою Івано-Франківського апеляційного суду 06 липня 2023 року у складі: головуючого судді Баркова В. М., суддів: Девляшевського В. А. та Мальцевої Є. Є, апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 03 травня 2023 року залишено без задоволення.

Предметом розгляду вказаної вище апеляційної скарги була вимога позивачів щодо скасування ухвали Яремчанського міського суду. Івано-Франківської області про відмову у задоволенні клопотання позивачів про залучення до розгляду у даній справі Державний концерн «Укроборонпром», в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - ДП НТК «Імпульс», та про витребування у Фонду державного майна України додаткових доказів.

До апеляційної скарги на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року скаржниками додано клопотання про залучення до розгляду у даній справі Державного концерну «Укроборонпром», в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - ДП НТК «Імпульс», та про витребування у Фонду державного майна України додаткових доказів.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішує спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ч. 2 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи.

Тобто, окрім прямо визначених підстав для відводу, самовідводу судді, передбачених у статтях 36, 37 і 38 ЦПК України, відвід судді може бути заявлений й з інших підстав (п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України). У будь-якому разі оцінюватися має саме те, чи викликають певні обставини розумний сумнів у неупередженості або об`єктивності судді у стороннього спостерігача.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків, вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (пункти 1.2, 2.1 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року № 2006/23).

У пункті 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006 року) зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що наявність безсторонності згідно пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Отже, для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, заявнику потрібно довести наявність відповідних суб`єктивних та/або об`єктивних елементів стандарту неупередженості, зокрема, але не винятково, йдеться про такі ознаки як особисте переконання та поведінка конкретного судді, що вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах розв`язання справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав і свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі тощо.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше. Заявниками у заяві про відвід не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості суддів Баркова В.М. та Девляшевського В.А. у розгляді даної цивільної справи.

У справі, що перебуває на розгляді колегії суддів у складі: головуючого судді (суддя-доповідач) Луганської В.М., судді: Баркова В.М., Девляшевського В.А., апеляційна скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 подана на рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26 вересня 2023 року.

Передбачених ст. 36, ст. 37 ЦПК України підстав, за яких судді Барков В.М. та Девляшевський В.А. не можуть розглядати цю справу і підлягають відводу, колегією суддів не встановлено.

Згідно ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Сумніви у неупередженості повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не припущеннях. Скаржниками не надано доказів, які б свідчили про неупередженість зазначених суддів.

Аргументи, якими ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мотивують свою заяву про відвід суддям Баркову В.М. та Девляшевському В.А. не викликають обґрунтованих сумнівів у об`єктивності суддів, оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цих суддів.

З огляду на вищенаведене, відсутні підстави для задоволення відводу суддям.

Відповідно до ч 3 ст 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Керуючись ст.ст. 36, 39, 40, 381 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати необґрунтованою заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід суддів Баркова В.М., Девляшевького В.А.

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відвід суддів Баркова В.М., Девляшевького В.А. передати на розгляд іншому судді, який не входить до складу суду, визначеному у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Луганська

В.А. Девляшевський

В.М. Барков