Справа № 524/418/23
Провадження №2-др/524/34/23
04.12.2023 року Автозаводський районний суд міста Кременчука у складі:
головуючої судді Семенової Л.М.,
з участю секретаря судового засідання Санакоєвої Н.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кременчуці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» про винесення додаткового рішення у справі
У провадженні Автозаводського районного суду міста Кременчука перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» про зміну формулювання звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного простою та моральної шкоди.
Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 14.11.2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення.

16.11.2023 року на адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» про винесення додаткового рішення у справі. Представник заявника Войтов О.А. просить суд стягнути на користь відповідача зі ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 10 373 грн 97 коп., а саме: витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп. та 373 грн 97 коп. витрати здійсненні адвокатом при наданні правничої допомоги.

Сторони про розгляд заяви повідомлені належним чином.

Суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов`язковою.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, установив такі фактичні обставини справи:

01.07.2020 року між генеральним директором Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» (колишня назва ТОВ «Пост Фінанс») Кривошапком А.В. та адвокатом Войтовим Олександром Анатолійовичем було укладено договір про надання правової допомоги (а.с. 183-184 том 1, а.с. 23-24 том 2).

Відповідно до протоколу узгодження вартості послуг № 2 від 01.02.2023 року та акту приймання-передачі наданих послуг від 31.03.2023 року (а.с. 2185, 186 том 1, а.с. 25, 26 том 2) розмір гонорару склав фіксовану суму - 10 000 грн 00 коп.

Отже, позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн 00 коп.

Представник позивача заявив про стягнення судових витрат у заяві від 03.04.2023 року (а.с. 178-181 том 1), докази понесених витрат надав 03.04.2023 року, а також при подачі заяви про винесення додаткового рішення 16.11.2023 року. Отже, підстав для залишення заяви без розгляду немає.

Вирішуючи заяву, суд виходить з наступного:

Згідно із ч. 3 ст. 246 ЦПК України у випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Стаття 137 ЦПК України передбачає, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно пункту 47 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» за № 10 від 17.10.2014 року, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Порядок надання безоплатної правової допомоги у цивільних справах передбачений у розділі III Закону України від 02 червня 2011 року № 3460-VI «Про безоплатну правову допомогу», положення якого забезпечуватимуться поетапно, починаючи з 01 січня 2015 року.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Пунктом 48 постанови зазначеної, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою, та не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Судом встановлено, що розгляд справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

До заяви про винесення додаткового рішення представник долучив: копію договору про надання правової допомоги від 01.07.2020 року (а.с. 23-24 том 2), протокол узгодження вартості послуг № 2 від 01.02.2023 року (а.с. 25 том 2), акт приймання-передачі наданих послуг від 31.03.2023 року (а.с. 26 том 2), копію посадочних документів на проїзд (а.с. 27, 28 том 2), копію ордеру (а.с. 22 том 2).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 31.03.2023 року гонорар адвоката склав 10 000 грн 00 коп. за те, що адвокат надав правову консультацію з предмету позову (1 год.), зібрав докази (1 год.), підготував процесуальні документи (2 год.). Пунктом 2.4 акту передбачено представництво інтересів замовника у суді першої інстанції.

Адвокат заявляв клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (через мережу EasyCon із застосуванням ВКЗ з кабінету Електронного суду).

Ухвалою суду від 27.07.2023 року було відмовлено у проведенні судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (через мережу EasyCon із застосуванням ВКЗ з кабінету Електронного суду). Представнику роз`яснено його право на участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду. Клопотань про участь в режимі відео конференції у приміщення будь-якого суду представник до суду не подав.

Адвокат приймав участь лише одного разу - у судовому засіданні 31.03.2023 року. Більше участі адвокат у судовому засіданні не приймав.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві - пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Сторона позивача у заяві від 01.12.2023 року заперечувала проти стягнення витрат на правничу допомогу у такому розмірі. Представник ОСОБА_3 вважала, що заявлений розмір цих витрат не є розумним і співмірним із витраченим правником часом на справу.

Суд вважає, що з урахування того, що справа не є складною, не потребувала від правника значних зусиль та часу, існує усталена судова практика у справах зазначеної категорії, розумними та співмірними є витрати на правничу допомогу в сумі 2 000 грн 00 хв.

За викладених обставин, суд стягує з позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн 00 коп.

Щодо стягнення витрат, здійсненних адвокатом при наданні правничої допомоги, в розмірі 373 грн 97 коп., а саме: відшкодування коштів на проїзд, суд виходить з того, що стороною відповідача доведено, що правник дійсно приїздив до міста Кременчука у судове засідання, призначене на 31.03.2023 року, в якому дійсно приймав участь.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» витрати на правничу допомогу в розмірі 2 000 грн 00 хв. та 373 грн 97 коп. витрат на проїзд, а всього 2 373 грн 97 коп.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «НоваПей» (, адреса реєстрації: Столичне шосе, будинок 103, корпус 1, поверх 13, офіс 1304 (1309), м. Київ, 03026).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд міста Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенова