Справа № 473/1380/23
УХВАЛА

іменем України

"14" червня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судових засідань Кріпак Н.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вознесенську Миколаївської області скаргу ОСОБА_1 на дії та бездіяльність головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горділовського Максима Михайловича, бездіяльність керівника Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

ВСТАНОВИВ:

в березні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, поданою в її інтересах адвокатом Чередніченко Іриною Борисівною, в якій просила:

- скасувати постанову головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горділовського М.М. від 14.11.2022 про закінчення виконавчого провадження №105441196 (на час закінчення виконавчого провадження наявна заборгованість зі сплати аліментів);

- визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Горділовського М.М. в частині нездійснення останнім нарахування заборгованості за аліментами за період з 01.12.2018 до 24.03.2019 (досягнення дитиною повноліття) (останнє нарахування здійснено за листопад 2018 року) та зобов`язати державного виконавця провести перерахунок заборгованості, включивши в розрахунок вказаний період;

- визнати незаконною бездіяльність керівника Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в частині неприйняття постанови за результатом розгляду скарги ОСОБА_1 від 09.03.2023;

- зобов`язати керівника Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) забезпечити безпосередній контроль за виконавчим провадженням №105441196 до усунення виявлених порушень.

Обумовлена скарга подана в зв`язку з зазначеними порушеннями головним державним виконавцем Біляївського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) Горділовським М.М., керівником обумовленого відділу в межах здійснення виконавчого провадження №105441196 щодо виконання рішення місцевого Вознесенського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2003 року в справі № 2-124/03, відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки від усіх доходів боржника.

В судове засідання представник заявника адвокат Чередніченко І.Б. не з`явилася, надала заяву про розгляд скарги ОСОБА_1 без її участі, вимоги скарги підтримала. Також представником заявника була подана заява про поновлення строку звернення з обумовленою скаргою до суду, внаслідок його пропущення з поважної причини (неотримання стягувачем, незважаючи на неодноразові звернення до державного виконавця, керівника виконавчої служби інформації щодо здійснення виконавчого провадження з метою перевірки правомірності прийнятих рішень).

Стягувач ОСОБА_2 , головний державний виконавець Біляївського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) Горділовський М.М., керівник Біляївського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи буди повідомлені.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням місцевого Вознесенського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2003 року в справі № 2-124/03 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі частки від усіх доходів боржника до досягнення дітьми повноліття.

На підставі вказаного рішення стягувачу було видано виконавчий лист, який був переданий для примусового виконання до відділу ДВС Біляївського РУЮ Одеської області (правонаступником якого є Біляївський ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса)) та останнім продовжено примусове виконання судового рішення (виконавче провадження № 105441196).

14 листопада 2022 року постановою головного державного виконавця Біляївського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса)) виконавче провадження №105441196 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дітей було закінчено на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

В межах вказаного виконавчого провадження головним державним виконавцем Біляївського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса)) Горділовським М.М. складено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів від 20.12.2018. Згідно вказаного розрахунку заборгованість ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 зі сплати аліментів за період з 01.02.2015 по 01.12.2018 становить 127 707 грн. 99 коп.

Аналізуючи доводи скарги, суд виходить з наступного.

Так, згідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Скаргу може бути подано до суду в десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав або свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 449 ЦПК України).

Суд вважає можливим поновити заявниці строк на звернення з вказаною скаргою до суду, оскільки зазначену нею причину пропуску для відповідного звернення визнає поважною.

Що стосується розгляду скарги по суті.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1, п.1. ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 6, 8, 13 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до ч.1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 4 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства Юстиції України №512/5 від 02.04.2012, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону, повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому статтею 195 Сімейного кодексу України.

Згідно ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

З матеріалів скарги вбачається, зокрема, із складеного головним державним виконавцем Біляївського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса)) Горділовським М.М. розрахунку заборгованість за аліментами станом на 01.12.2018 становить 127 707 грн. 99 коп. (відповідність обумовленого розрахунку станом на 01.12.2018 року вимогам закону не є предметом розгляду даної скарги), в той час розрахунку за аліментами станом на 24.03.2019 (досягнення повноліття молодшою дитиною) державним виконавцем не надано. Також останнім не надано документів, що відображають сплату боржником заборгованості за аліментами, в тому числі на час прийняття спірної постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Виконавче провадження підлягає закінченню в разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Разом з тим, суду не надано жодних доказів щодо фактичного виконання рішення суду. При цьому, спірною постановою державного виконавця встановлено наявність боргу, який на час її винесення не був погашений.

Отже, підстави для закриття виконавчого провадження на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» були відсутні.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.451 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 14.11.2022, а також покладення обов`язку на головного державного виконавця здійснити розрахунок заборгованості за аліментами за період з 01.12.2018 по 24.03.2019.

Згідно ч.1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» в разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

За такого, вимоги в частині покладення обов`язку на головного державного виконавця поновити відповідне виконавче провадження задоволенню не підлягають.

Крім того, з огляду на положення ст. 447 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути оскаржені рішення, дії або бездіяльність таких окремих процесуальних суб`єктів виконавчого провадження як: 1) державний виконавець, 2) приватний виконавець, 3) інша посадова особа органу державної виконавчої служби, до якої відноситься керівник відділу ДВС.

Відповідно до ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавчепровадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Проте, матеріали справи не містять належних доказів того, що заявниця зверталася зі скаргою на бездіяльність головного державного виконавця до керівника відділу виконавчої служби, отримання останнім відповідної скарги. Жодних доказів протиправної бездіяльності саме керівника відділу ДВС у даному виконавчому провадженні, яка порушувала б права стягувача, заявницею до суду надано не було, тому, в тому числі з огляду на те, що порушене право заявниці поновлено, скарга подана відносно керівника Біляївського ВДВС ПМУМЮ (м. Одеса) не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 258-260, 268, 449-451, 453 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду зі скаргою на дії та бездіяльність головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горділовського Максима Михайловича, бездіяльність керівника Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Скасувати постанову головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горділовського Максима Михайловича від 14 листопада 2022 року про закінчення виконавчого провадження №105441196.

Зобов`язати головного державного виконавця Біляївського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Горділовського Максима Михайловича здійснити розрахунок заборгованості за аліментами в виконавчому провадженні №105441196, відкритому на виконання рішення місцевого Вознесенського районного суду Миколаївської області від 13 лютого 2003 року в справі № 2-124/03, за період з 01.12.2018 по 24.03.2019.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.В.Лузан