Провадження № 2-з/357/203/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі - головуючий суддя Цуранов А.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить: 1) вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти у банківських установах України, автомобілі, котрі належать гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 16.03.1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) до набрання чинності рішенням у цій цивільній справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо переоформлення прав власності, володіння, розпорядження на рухоме та нерухоме майно, грошові кошти у банківських установах України, автомобілі, котрі належать гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 виданий 16.03.1999 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області ), який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

За приписами ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Звернення до суду не є беззаперечним і повинно відбуватись за правилами визначеними процесуальним законом.

Вивчивши вказану заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику, оскільки вона подана без додержання вимог, встановлених законом, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Зміст і форма заяви про забезпечення позову мають відповідати вимогам ст. 151 ЦПК України.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Як вбачається з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову, яку подано фізичною особою, ставка судового збору встановлюється в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 1 січня 2023 року становить 2684 гривень.

Таким чином, розмір судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову становить 536,80 грн.

Доказу сплати судового збору у встановленому розмірі заявником до заяви не додано.

У заяві про забезпечення позову заявник не наводить підстав для звільнення його від сплати судового збору за подання заяви.

Поряд з цим, у грудні 2023 судом зареєстрована позовна заява: 1) ОСОБА_1 ; 2) ОСОБА_3 , до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

У позовній заяві позивачі просять звільнити їх від сплати судового збору на підставі п. 2, 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Так, відповідно до пунктів 2, 6 статті 5 вказаного Закону від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи; позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, з урахуванням відсутності будь-якого обґрунтування та/або клопотань про звільнення заявника від сплати судового збору за подання до суду саме заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про те, що заявником не виконаний обов`язок по сплаті судового збору за подання такої заяви.

Крім того, згідно з пунктами 3, 4, 6, 7 частини 1 статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для вжиття заходів забезпечення позову заявник має підтвердити обставини наведені в заяві належними доказами.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення має визначатися фактичними обставинами справи, які свідчитимуть про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Така правова позиція щодо вирішення питання про співмірність забезпечення позову викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19).

У поданій до суду заяві про забезпечення позову та матеріалах справи не конкретизовано яке саме нерухоме/рухоме майно та грошові активи відповідача підлягають забезпеченню, тобто заявник не встановив та не надав до суду доказів належності відповідачу на праві власності індивідуально визначеного майна (назва, характеристика, номери тощо), при цьому в силу вимог ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім цього, спільна позовна заява містить вимоги про стягнення грошових коштів на користь кожного з позивачів окремо, однак тільки один заявник ОСОБА_1 просить забезпечити вказану позовну заяву, тобто вимоги позову кожного з двох позивачів.

Відповідно до ч. 10 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, а також у разі подання заяви особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вказана заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 13, 149-153, 353, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову про забезпечення позову - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання (складення).

Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя А. Ю. Цуранов