Київський районний суд м. Полтави
Справа № 642/4505/21
Провадження 6/552/313/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

секретаря судового засідання Резніченко О.С.,

за участю

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Полтаві в приміщенні Київського районного суду м. Полтави заяву ОСОБА_2 про розстрочку та відстрочку виконання рішення суду в цивільній справі № 642/4505/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнення аліментів за минулий час, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, стягнення аліментів на утримання на час вагітності, пологів, до досягнення дитиною трьох років, третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 13.09.2023 звернувся в Київський районний суд м. Полтави з заявою про розстрочку та відстрочку виконання рішення суду в цивільній справі № 642/4505/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнення аліментів за минулий час, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, стягнення аліментів на утримання на час вагітності, пологів, до досягнення дитиною трьох років.

Заява обґрунтована тим, що з примусового виконання рішення суду в цивільній справі № 642/4505/21 відкрито декілька виконавчих проваджень, станом на 30.08.2023 відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 50990,81 грн, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років також в розмірі 50990,81 грн, має сплатити суми виконавчого збору, невиконаним залишається судове рішення про стягнення судових витрат.

Вказував, що офіційно не працевлаштований, доходів не має, майновий стан не дозволяє одразу сплатити заборгованість у вказаному розмірі.

В своїй заяві просив розстрочити виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.07.2021 в рамках виконавчого провадження №71153477 та в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання за час вагітності, пологів та до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.07.2021, на 5 років.

Просив також відстрочити виконання рішення в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_3 понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 908 грн, на правову допомогу в розмірі 38 689,62 грн, всього - 39 597,62 грн. в рамках виконавчого провадження №72438815; в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесених судових витрат на правову допомогу в розмірі 2276,00 грн. в рамках виконавчого провадження №72439358; в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесених судових витрат на оплату судової експертизи в розмірі 7614,00 грн. в рамках виконавчого провадження № 72439789; в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесених судових витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 9140,00 грн в рамках виконавчого провадження № 72438796; в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткових витрат на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1218,50 грн. в рамках виконавчого провадження № 72438879; в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь держави судового збору у розмірі 1984 грн. 80 коп. до 13.09.2028.

Позивачем ОСОБА_3 08.12.2023 подано до суду заперечення на заяву ОСОБА_2 , в який заперечувала проти її задоволення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повністю підтримав вимоги заяви, представник позивача заперечував проти її задоволення.

Суд, заслухавши учасників справи, розглянувши матеріали, приходить до таких висновків.

Як встановлено судом, рішенням Київського районного суду м. Полтави від 13.12.2022 позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, визнано батьківство ОСОБА_2 , щодо дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 1126 від 27.04.2021, складений Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), матір`ю якої є ОСОБА_3 , виключивши відомості з актового запису про народження в графі батько « ОСОБА_5 , громадянин України» та зазначивши батьком дитини « ОСОБА_2 , громадянин України». Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття, починаючи з 16.07.2021. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання за час вагітності, пологів та до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.07.2021. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1218,50 грн. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 19.12.2022 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 2276 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати на оплату судової експертизи в розмірі 7614 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 23.05.2023, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 грудня 2022 року та додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2022 року задоволено частково. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 грудня 2022 року в оскаржуваній частині щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання за час вагітності, пологів та до досягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 16.07.2021 залишено без змін. Рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 грудня 2022 року в оскаржуваній частині щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесених судових витрат на правову допомогу в розмірі 68 276 грн - змінено, зменшивши суму до 38 689,62 грн. З урахуванням внесених змін абзац сьомий резолютивної частини рішення Київського районного суду м. Полтави від 13 грудня 2022 року викладено наступним чином: «Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908 грн, на правову допомогу в розмірі 38 689,62 грн, всього 39 597,62 грн.» Додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 19 грудня 2022 року в оскаржуваній частині щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесених судових витрат на правову допомогу в розмірі 2 276 грн залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у сумі 9 140,00 грн.

Також судом встановлено, що судове рішення добровільно відповідачем не виконано, за заявою позивача судом по справі видані виконавчі листи, як пред`явлені на примусове виконання.

Питання відстрочення і розстрочення виконання, зміни чи встановлення способу і порядку виконання, врегульовано нормами ст. 435 ЦПК України, відповідно до якої за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Право сторони звернутися із заявою про відстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Звертаючись до суду з відповідною заявою, ОСОБА_6 обґрунтовує її лише загальними формулюваннями щодо наявного тяжкого матеріального стану, який не надає йому можливості виконувати рішення суду.

Разом з тим, згідно ч. 4 ст. 435 Цивільного процесуального кодексу України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Даний спір виник саме з вини відповідача ОСОБА_2 , до якого позивач звернулася з відповідним позовом ще в липні 2021 року.

Жодні докази щодо наявності будь-якого тяжкого захворювання особи відповідача та/чи членів його сім`ї, до суду не надано.

Сам по собі розмір отримуваного відповідачем доходу не може бути оцінено як підстава для розстрочення виконання рішення суду в розумінні норм ст. 435 ЦПК України.

Матеріали справи не містять даних про те, що відповідач ОСОБА_2 вжив усіх необхідних засобів для збереження своїх доходів, чи використав усі можливі способи для цього. Відсутні дані про те, що намагався знайти інші джерела доходів чи іншу роботу.

За нормами Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з нормами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (див. "Горнсбі проти Греції", Reports of Judgments and Decisions, 1997-II, с. 510, п. 40). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту.

Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку про недоведеність відповідачем наявності виняткових обставин, які б давали підстави для розстрочення та відстрочення виконання рішення суду, тому в задоволенні заяви ОСОБА_2 слід відмовити.

При вирішення заяви ОСОБА_2 судом також враховується таке.

Згідно із ч.7 ст.7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 3 цієї ж Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v.UKRAINE, N 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

За своєю природою стягнення аліментів здійснюється з періодичністю, щомісячно. Відповідно, розстрочка виконання такого рішення суперечить природі можливості отримання щомісячного утримання.

Відповідачем не враховано, що в силу норм ч. 5 ст. 435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Судове рішення в даній справі ухвалене 13.12.2022, але до цього часу відповідачем ОСОБА_2 добровільно виконано не було. З часу його ухвалення рішення минув майже рік.

Порушення відповідачем ОСОБА_2 перед судом питання про розстрочку виконання судового рішення на 5 років та відстрочку до 2028 року само по собі суперечить нормі ч. 5 ст. 435 ЦПК України.

Керуючись ст. 435 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про розстрочку та відстрочку виконання рішення суду в цивільній справі № 642/4505/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, стягнення аліментів за минулий час, стягнення додаткових витрат на утримання дитини, встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, стягнення аліментів на утримання на час вагітності, пологів, до досягнення дитиною трьох років відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 понесені судові витрат в розмірі 7338 грн.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги.

Повний текст ухвали судом складено 12.12.2023.

Головуючий суддя Н.Л.Яковенко