Справа № 489/8185/23
Провадження №2/489/2863/23
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

13 грудня 2023 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Микульшиної Г.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання, утримання та спільного проживання батька з дитиною,

встановив:

08.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання, утримання та спільного проживання батька з дитиною.

Згідно положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою.

В поданій позовній заяві ОСОБА_1 зазначає, що він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому вказує, що фактично він разом з малолітньою дитиною проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно відомостей позовної заяви відповідач ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_3 (що підтверджується відповіддю № 361862 від 13.12.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру).

У відповідності до відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 361869 від 13.12.2023 зареєстрованим місцем проживання позивача ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

Положеннями ч. 1 ст. 27 ЦПК України передбачено, що позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Нормами ЦПК України передбачено правила загальної, виключної та альтернативної підсудності.

В обґрунтування звернення з даним позовом саме до Ленінського районного суду м. Миколаєва позивач посилається на те, що він фактично проживає на території Інгульського району м. Миколаєва. Разом з тим, не зважаючи на те, що позивачем заявлено вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення, він звернувся до суду саме з позовною заявою. Тобто дана справа розглядається в порядку позовного, а не окремого провадження. За таких обставин підстави, для звернення до суду з даним позовом за місцем знаходження позивача ЦПК України не передбачені.

Враховуючи вищевикладене, вказана позовна заява територіально не підсудна Ленінському районному суду м. Миколаєва, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача розташовано поза межами Інгульського району м. Миколаєва.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому ст. 32 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

За викладених обставин, суд вважає за необхідне передати вказану справу на розгляд до Березнегуватського районного суду Миколаївської області за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 31, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту самостійного виховання, утримання та спільного проживання батька з дитиною - передати на розгляд Березнегуватського районного суду Миколаївської області за територіальною підсудністю.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст. 354 ЦПК України.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 13.12.2023.

Суддя Г.А. Микульшина