справа № 208/6901/22
№ провадження 2/208/62/23
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді - Івченко Т.П; секретаря судового засідання - Паталахи І.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком, припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину», -

встановив:

1. Короткий зміст позовних вимог.

19 грудня 2022 року ОСОБА_1 подав до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали позовної заяви до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком, припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину», якому просить суд:

визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , іпн: НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 ;

припинити стягувати з нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених за судовим наказом № 207/408/19 Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.02.2019 року з дня набрання рішенням законної сили;

судові витрати стягнути на його користь з відповідачки.

2. Позиція сторони позивача.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що з відповідачкою він перебував у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2008 року по 2020 рік. За рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 січня 2020 року шлюб між нами був розірваний. Від шлюбу мають малолітню дитину, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу з відповідачкою наш син залишився проживати разом з матір`ю. Згідно судового наказу № 207/408/19 (2-н/207/30/19), виданого 08.02.2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів мого заробітку(доходу) для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття.

З 30 жовтня 2022 року син прийняв рішення переїхати до позивача та постійно проживати разом з ним, за адресою: АДРЕСА_1 , свого рішення на час подачі відповідного позову син не змінював. Перешкод у спілкуванні сина з його матір`ю позивач не чине.

Припинення стягнення аліментів можливе в тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Позивач зазначає, що син з 30 жовтня 2022 року припинив проживати з матір`ю і почав проживати разом з ним, сип перебуває па повному його утриманні, він має постійне місце роботи, щомісячно отримує заробітну плачу. Син знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивача, сину, ОСОБА_3 в будинку виділена окрема кімната з окремим ліжком, шафою для речей, в наявності є комп`ютер та куточок для дозвілля.

Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

У відповідності до ч. 1 ст. 160 СК. України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частиною 1 ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків або виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач вважає, що проживання малолітньої дитини з ним, його батьком, відповідає принципу найкращих інтересів дитини та є пріоритетним при вирішенні цієї справи.

Посилаючись на норми СК України, Конвенцію про права дитини, постанову Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», просить заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

3. Позиція сторони відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

3.1. Позиція сторони відповідача.

Відповідач ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, згідно з вимогами ст.130 ЦПК України, була допитана судом у попередніх судових засіданнях, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність додаткової дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, скористалась своїм правом та надала на адресу суду Відзив на позовну заяву, в кому вказала, дійсно з 09.08.2008 року по 03.01.2020 року, вона - ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу народився син - ОСОБА_3 . 03 січня 2020 року шлюб між сторонами був розірваний на підставі рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська. Шлюбні відносини сторони припинили з квітня 2018 року, а з грудня 2018 року проживають окремо.

Місце проживання дитини за спільною угодою між сторонами, було визначено таким чином, що син - ОСОБА_3 буде проживати з відповідачкою, таким чином вона з грудня 2018 року з сином проживали разом. Вона повністю опікувалась інтересами і потребами дитини, піклувалась про нього займалась вихованням, слідкувала за розвитком та здоров`ям дитини. Вона ніколи не перешкоджала і не має наміру у подальшому перешкоджати спілкуванню батька з дитиною. Вона повністю віддає дитині свою любов і турботу, велику увагу приділяє розвитку дитини. Окрім відвідин навчального закладу, відповідач з сином грає у розвиваючі ігри, читає книжечки.

Син має проблеми зі здоров`ям, а саме має діагнози: сколіоз С подібний 1 ст. Воронкообразна деформація грудної клітини. Плосковальгусні стопи. Хвороба супроводжувана гастроезофагальним рефлюксом з езофагітом. К 21.0 Хвороба жовчовивідних шляхів, неуточнена. К 83.9 Сколіотичне порушення осанки. Плосковальгусні стопи. Деформація нижніх кінцівок. Воронкообразна деформація грудної клітини. Невролгія, залежність від телефону, порушення сну та інші.

Батько дитини іноді приходив до сина брав його гуляти та в гості до себе, але в зв`язку з цим виникли проблеми. Син, ОСОБА_3 страждає на невралгію, та має залежність від телефону, безпокійний сон. В свою чергу позивач, ОСОБА_1 , не вважає це проблемою, та дозволяє дитині необмежено грати в ігри на телефоні. Батько, порушуючи свої батьківські обов`язки, дозволяє дитині, в той час, коли дитина перебуває з ним, без нагляду і контролю відповідачки, дозволяє дитині необмежено грати в ігри на телефоні, що заборонено лікарем, що призводить до розладу здоров`я дитини та проявляється у вигляді порушення сну, таким чином дії позивача завдають шкоди здоров`ю дитини та прямо порушують вимоги рекомендацій лікарів, та положень ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України, які закріплюють обов`язок батьків піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Піклуючись про здоров`я нашого сина відповідач постійно намагається говорити з позивачем про його обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, контролювати його побачення з сином, оскільки не довіряє позивачу і побоюється, що він знов порушить своє слово і буде давати дитині необмежену кількість часу для гри в телефоні. Але позивач маніпулює сином, дозволяє грати в телефоні необмежуючий в часі, та налаштовує дитину проти відповідачки.

Виходячи з того, що увесь час дитина проживала з відповідачкою, вона займається її вихованням та піклуванням, син прив`язаний до неї, позивач ніколи надовго не залишався з сином, не виявляв проявів самостійного виховання сина, навіть в період коли сторони проживали разом, то вважає, що суд повинен врахувати ці обставини та визначити місце проживання дитини з нею, оскільки вона спілкуванню батька з дитиною не перешкоджає, але на сьогоднішній день, часті суперечки з позивачем, ОСОБА_1 , його недисциплінованість і безвідповідальність щодо здоров`я дитини, ускладнюють виконання їх домовленостей. Психологічно син не готовий проживати разом з батьком, оскільки вихованням сина здебільшого займалася вона одна і у них з ним тісний зв`язок матері і дитини.

Згідно судового наказу № 207/408/19 виданого Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська з позивача стягнуті аліменти на користь відповідачки на утримання сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття.

Позивач, ОСОБА_1 не сплачує аліменти, та має заборгованість за період з 07.02.2019 року по 27.01.2023 року у розмірі 32848,66 грн. (тридцять дві тисячі вісімсот сорок вісім гривень 66 коп.), також має заборгованість зі сплати неустойки (пені) зі сплати аліментів у розмірі 19622,16 грн. (дев`ятнадцять тисяч шістсот двадцять дві гривні 16 коп.)

Згідно Розпорядження Кам`янської міської ради від 12.07.2019 року № 92-р визначено гр. ОСОБА_1 порядок побачення з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , таким чином: три дні на тиждень з нічним перебуванням, день народження гр. ОСОБА_1 , бабусі та дідуся по лінії батька, і місяць влітку для оздоровлення за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та урахуванням потреб хлопчика.

Окрім того відповідач неодноразово зверталась до поліції з приводу домашнього насильства з боку позивача, ОСОБА_1 , підставою були різні приводи. В тому числі позивач, ОСОБА_1 вимагає продати квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яку батьки відповідачки придбали їй, продавши автомобіль, але позивач змусив оформити право власності на двох на неї та на себе коли вони перебували в шлюбі.

Також відповідач виплатила самостійно всю заборгованість, а це більше 26000,00 грн. за комунальні послуги, які утворились за весь час мешкання в квартирі з колишнім чоловіком, позивачем, ОСОБА_1 , та заборгованість по опаленню близько 16000,00 грн. Позивач, ОСОБА_1 мало того, що лишив відповідачку з сином з боргами, не допомагав сину навидь на лікування, аліменти сплачує примусово та має заборгованість з 2019 року але при цьому придбав автомобіль, марки «Volkswagen Jetta» державний номерний знак НОМЕР_2 .

30 жовтня 2022 року приїхав колишній свекор - ОСОБА_7 , він завжди привозив та відвозив дитину. Позивач запросив сина до себе в гості на тиждень, відповідач погодилась. Сторони домовилась, що позивач буде пильнувати за дитиною за його здоров`ям, та побуде в гостях тиждень. Але через тиждень сина позивач не повернув. Відповідач зателефонувала з проханням повернути сина додому, але позивач повідомив, що син тепер буде мешкати з ним, адресу де вони будуть мешкати їй не повідомив, повернути сина категорично відмовив. На її прохання та благання повернути дитину, позивач категорично відмовляє, на сьогоднішній день їй не відомо де знаходиться їх син, ОСОБА_3 . Вона ходила до колишньої свекрухи, ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , та просила повернути сина. За даним фактом 15 листопада 2022 року відповідач звернулася до поліції та повідомила про викрадення неповнолітнього сина. Однак вказані дії результату не дали, таким чином в досудовому порядку даний спір врегулювати не вдалося.

Посилаючись на Декларацію прав дитини прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, Закон України «Про охорону - дитинства», Конституцію України, Конвенцію про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, Сімейний кодексу України, просить відмовити в задоволенні позивних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі.

3.2. Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог.

Третя особа, Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, в особі начальника Пелипас Г. подала клопотання про розгляд справи без участі їх представника та надали Висновок № 8-вих20/157 від 14.03.2023 року щодо розгляду питання про визначення/не визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком гр. ОСОБА_1 , та відібрання/не відібрання дитини і повернення/не повернення її за попереднім місцем проживання, відповідно до якого, орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає, визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком гр. ОСОБА_1 , та відібрання/не відібрання дитини і повернення/не повернення її за попереднім місцем проживання матері ОСОБА_2 залиши та розсуд суду.

4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

19 грудня 2022 року ОСОБА_1 подав до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали позовної заяви до ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком, припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину» (т.1 а.с.2-6).

19 грудня 2022 року Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу передано в провадження судді Івченко Т.П. (т.1 а.с.19).

22 грудня 2022 Ухвалою судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання ( т.1 а.с.22).

09 січня 2023 року на електронну адресу суду від представника третьої особи начальника служби у справах дітей міської ради Г.Пелипас надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату (т.1 а.с.24).

09 січня 2023 року на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи у в зв`язку з зайнятістю її адвоката (т.1 а.с.35).

09 січня 2023 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання матері» (т. 1 а.с. 39-53).

09 січня 2023 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання матері», яку об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком, припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину», об`єднана цивільна справа за № 208/6901/22, провадження № 2/208/62/23, та призначеного підготовче засідання за об`єднаними позовами на 07 люте 2023 року (т.1 а.с.55-56).

11 січня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Царьової О.С., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , надійшло клопотання про приєднання документів (доказів) до матеріалів справи, які були долучені до матеріалів справи (т.1 а.с.62-64, 65-74).

02 лютого 2023 року на електронну адресу суду від представника третьої особи від представника третьої особи начальника служби у справах дітей міської ради Г.Пелипас надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника (т.1 а.с.76).

07 лютого 2023 року через канцелярію суду адвокат Царьова О.С., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , подала Відзив на зустрічну позовну заяву (т.1 а.с.78-81) та клопотання про допит малолітньої дитини (т.1 а.с.81-85).

07 лютого 2023 року через канцелярію суду відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 надала Відзив на первісну позовну заяву з додатками, які були долучені до матеріалів справи (т.1 а.с. 89-91).

07 лютого 2023 року через канцелярію суду відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 надала клопотання про витребування доказів (т.1 а.с.115).

07 лютого 2023 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська у задоволенні клопотання про витребування доказів - відмовлено (т.1 а.с.125а)

07 лютого 2023 року розпочато підготовчі дії за участі сторін та їх представників, що підтверджено протоколом судового засідання від 07.02.2023 року (т.1 а.с. 117-125), після оголошення перерви на стадії підготовчого провадження, ОСОБА_2 та її представник адвокат Лисак О.О. будучи належним чином сповіщені про дату, час та місце судових засідань в межах підготовчого провадження призначених на 02.03.2023 (т.1 а.с.152), 25.04.2023 (т.1 а.с. 162), 17.05.2023 року (т.1 а.с.174) не прибували, подавав неодноразово клопотання про відкладення підготовчого засідання, проте жодних обґрунтувань поважності заявлених клопотань до справи не подали.

16 лютого 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Царьової О.С., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , надійшло клопотання про приєднання документів (доказів) до матеріалів справи, які були долучені до матеріалів справи (т.1 а.с.132-133, 134-145).

27 лютого 2023 року на електронну адресу суду від представника третьої особи від представника третьої особи начальника служби у справах дітей міської ради Г.Пелипас надійшло клопотання про перенесення розгляду справи для вирішення питання на засіданні комісії з питань захисту дитину або розглянути справу без участі їх представника (т.1 а.с.146).

17 березня 2023 року на електронну адресу суду від представника третьої особи від представника третьої особи начальника служби у справах дітей міської ради Г.Пелипас надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи Висновку № 8-вих20/157 від 14.03.2023 року щодо розгляду питання про визначення/не визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком гр. ОСОБА_1 , та відібрання/не відібрання дитини і повернення/не повернення її за попереднім місцем проживання, та розгляду справи без участі їх представника, який було долучено до матеріалів справи (т.1 а.с.154, 155-157).

29 березня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Царьової О.С., яка діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , надійшло клопотання/заява про проведення засідання призначеного на 25.04.2023 року без участі позивача та його представника (т.1 а.с.158).

24 квітня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з сімейними обставинами (т.1 а.с.162).

02 травня 2023 року на електронну адресу суду від представника третьої особи від представника третьої особи начальника служби у справах дітей міської ради Г.Пелипас надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника з урахуванням Висновку № 8-вих20/157 від 14.03.2023 року та найкращих інтересів дитини (т.1 а.с.176).

17 травня 2023 року на електронну адресу суду від ОСОБА_2 було направлено заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з її поганим самопочуттям (т. а.с.177).

17 травня 2023 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, з врахуванням процесуальної поведінки сторони відповідача за первісним позовом, вони ж сторона позивача за зустрічним позовом, яка під час підготовчого провадження як не прибувала в зазначені засідання, так і не направила позивачу процесуальних документів та доказів, інших заяв і клопотань крім відкладення судових засідань на адресу суду не подавала, внаслідок чого було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті, на 07 червня 2023 року о 14.00 годині (т.1 а.с.186-189).

07 червня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з її хворобою (т.1 а.с.209).

12 червня 2023 року на електронну адресу суду від представника третьої особи від представника третьої особи начальника служби у справах дітей міської ради Г.Пелипас надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника з урахуванням Висновку № 8-вих20/157 від 14.03.2023 року та найкращих інтересів дитини (т.1 а.с.223).

10 липня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано заяву про долучення довідки від 09.06.2023 року на підтвердження її відсутності в судовому засіданні 07.06.2023 року, яка була долучена т.1 а.с.224, 225).

10 липня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано клопотання про призначення судово-психологічної експертизи (т.1 а.с.226-227).

10 липня 2023 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області клопотання про призначення судово-психологічної експертизи залишено без розгляду (т.1 а.с.235-236).

13 липня 2023 року на електронну адресу суду від представника третьої особи від представника третьої особи начальника служби у справах дітей міської ради Г.Пелипас надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника з урахуванням Висновку № 8-вих20/157 від 14.03.2023 року та найкращих інтересів дитини (т.1 а.с.250).

14 липня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано заяву про ознайомлення з матеріалами справи, в той же день вона ознайомлена з матеріалами справи, про що вказала в заяві власноруч (т.1 а.с.240).

14 липня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з її щорічною відпустковою (т.2 а.с.1).

14 липня 2023 року на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з щорічною відпусткою її представника, адвоката Лисак О.О. (т.2 а.с.2).

18 липня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано заяву про доручення до справи повістки та Ухвали від 10.07.2023 року по кримінальному провадженню, для підтвердження поважності її відсутності у судовому засіданні 10.07.2023 року (т.2 а.с.3).

18 липня 2023 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання матері», залишено без розгляду (т.2 а.с.16, 17-19).

21 липня 2023 року на електронну адресу суду від представника третьої особи від представника третьої особи начальника служби у справах дітей міської ради Г.Пелипас надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника з урахуванням Висновку № 8-вих20/157 від 14.03.2023 року та найкращих інтересів дитини (т.2 а.с.29).

08 серпня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з її щорічною відпустковою (т.2 а.с.30).

08 серпня 2023 року на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з щорічною відпусткою її представника, адвоката Лисак О.О. (т.2 а.с.31).

24 серпня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано заяву про надання копій Ухвал суду від 17.05.2023 року та 18.07.2023 року, які вона отримала 07.09.2023 року про що зазначила в своїй заяві (т.2 а.с.43).

24 серпня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано заяву про надання можливості ознайомлення з матеріалами справи та копій технічних записів судових засідань та відкладення розгляду справи, копії технічних записів вона отримала 08.09.2023 року тоді ж і ознайомилась з усіма матеріалами справи, про що зазначила в своїй заяві власноруч (т.2 а.с.44).

24 серпня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано клопотання про доручення до матеріалів справи доказів переписки, які були долучені до матеріалів справи (т.2 а.с.45, 46-109).

24 серпня 2023 року через канцелярію суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано клопотання про призначення судово-психологічної експертизи (т.2 а.с.110-111).

24 серпня 2023 року на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю на роботі (т.2 а.с.119).

24 серпня 2023 року через канцелярію суду від відповідача ОСОБА_2 , надійшло клопотання про витребування доказів (т.2 а.с.140-141).

25 серпня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Царьової О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції (т.2 а.с.147).

25.08.2023 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська клопотання адвоката Царьової О.С. задоволено (т.2 а.с.151).

29 серпня 2023 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, в той же день він був ознайомлений з матеріалами справи, про що він зазначив в своїй заяві власноруч (т.2 а.с.152).

11 вересня 2023 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська клопотання адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , про призначення судово-психологічної експертизи залишено без задоволення (т.2 а.с.176-177).

11 вересня 2023 року Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська клопотання відповідача ОСОБА_2 , про витребування доказів залишено без задоволення (т.2 а.с.178-179).

11 вересня 2023 року через канцелярію суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, які були долучені (т.2 а.с.182, 183-185, 187, 188, 191, 192, 194, 195-202).

12 вересня 2023 року на електронну адресу суду від представника третьої особи від представника третьої особи начальника служби у справах дітей міської ради Г.Пелипас надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника з урахуванням Висновку № 8-вих20/157 від 14.03.2023 року та найкращих інтересів дитини (т.2 а.с.206).

12 вересня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Царьової О.С., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшло клопотання про розгляд справи в режимі відео конференції (т.2 а.с.207).

14 вересня 2023 року через канцелярію суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано заяву про надання можливості отримання копій технічних записів судових засідань, копії технічних записів вона отримала 15.09.2023 року тоді ж і ознайомилась з усіма матеріалами справи, про що зазначила в своїй заяві власноруч (т.2 а.с.212) та ознайомлення з матеріалами справи, з якими вона була ознайомлена 15.09.2023 року про зазначила в своїй заяві власноруч (т.2 а.с.213).

19 вересня 2023 року на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою її представника, адвоката Лисак О.О. (т.2 а.с.214).

19 вересня 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з її хворобою (т.2 а.с.215).

11 та 31 жовтня 2023 року на електронну адресу суду від представника третьої особи від представника третьої особи начальника служби у справах дітей міської ради Г.Пелипас направлені клопотання про розгляд справи без участі їх представника з урахуванням Висновку № 8-вих20/157 від 14.03.2023 року та найкращих інтересів дитини (т.2 а.с.217, 228).

29 листопада 2023 року через канцелярію суду від позивача ОСОБА_1 та його адвоката Царьової О.С. надійшла заява про розгляд справи по суті без їх участі на підставі наданих доказів, та допитаних раніше в судових засіданнях сторін на малолітньої дитини просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (т.2 а.с.237).

29 листопада 2023 року на електронну адресу суду від відповідача ОСОБА_2 надійшла заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою її представника, адвоката Лисак О.О. (т.2 а.с.238).

29 листопада 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з її хворобою (т.2 а.с.239).

29 листопада 2023 року на електронну адресу суду від адвоката Лисак О.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надано заяву про долучення до матеріалів справи доказів поважності її відсутності у судовому засіданні 18.10.2023 року, які були долучені до матеріалів справи (т.2 а.с.240, 241-242).

Позивач та його представник надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Після оголошення перерви на стадії розгляди справи по суті, 24 серпня 2023 року, коли в присутності адвоката Лисак О.О., яка представляє інтереси відповідача ОСОБА_2 , був допитаний малолітній ОСОБА_3 , та 11 вересня 2023 року коли були допитані сторони, ОСОБА_2 та її представник адвокат Лисак О.О. будучи належним чином сповіщені про дату, час та місце судових засідань призначених на 19.10.2023 та 29.11.2023 року не прибували, подавав неодноразово клопотання про відкладення судових засідань, проте обґрунтувань поважності заявлених клопотань до справи не подали.

Таким чином, судом враховується, що відповідач може брати участь безпосередньо в судових засіданнях як самостійно здійснюючи своє представництво, так і через представника, або за своєї участі та участі представника, для чого сторона може приймати участь у розгляді справи безпосередньо прибуваючи до суду, або в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Проте, ні відповідач ОСОБА_2 а ні її представник адвокат Лисак О.О. жодного разу на вищезазначені судові засідання не прибували, заяв про участь у розгляді справ в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, не подавали, тому суд вважає причини неявки відповідача та її представника неповажною.

Третя особа, Служба у справах дітей Кам`янської міської ради, в особі начальника Пелипас Г. подала заяву про розгляд справи без їх участі.

Розгляд справи по суті відбувся 08.12.2023 року без участі сторін.

Як передбачено п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№ 12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому право такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Розглянувши подані позивачем та його представником документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем та його представником докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

5. Фактичні обставини встановлені судом.

Як встановлено судом, сторони зареєстрували шлюб 09 серпня 2008 року у Заводському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровські області, про що зроблено актовий запис № 316 та видано свідоцтво про шлюб (т.1 а.с.11).

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_3 , що підтверджується актовим записом № 545, зробленим Заводським районним у місті Кам`янське відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровські області та свідоцтвом про народження (т.1 а.с.10, 43, 94)

З матеріалів справи вбачається, що 08.02.2019 року був виданий судовий наказ № 207/408/19 (2-н/207/30/19) про стягнення аліментів з позивача стягнуті аліменти на користь відповідачки на утримання сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів доходів до досягнення дитиною повноліття на підставі якого було відкрито 25.06.2019 року ВП № 594085 (т.1 а.с.13).

Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 03.01.2020 року шлюб між сторонами було розірвано (т.1 а.с.12).

Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає разом з батьком, позивачем, ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , з 30 жовтня 2022 року, що підтверджується Актом № 135/11/1 від 23.11.2022 року виданого квартальним комітетом № 1 Південного району (т.1 а.с.1,1405).

04.07.2019 року були обстежені умови проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Актом обстеження умов проживання від 04.07.2019 року затвердженим Начальником служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам`янської міської ради, в якому викладені умови проживання дитини за вказаною адресою (т.1 а.с.14).

Згідно довідки від 16.11.2022 року позивач, ОСОБА_1 , працює менеджером з постачання в ТОВ «Будівельна компанія «Житлобуд - 1» з окладом 6700, 00грн. (т.1 а.с.16,146).

ФОП ОСОБА_9 надав позивачу ОСОБА_1 характеристику, яка долучена до матеріалів справи (т.1 а.с.17, 145).

Директор ліцею № 20 ім. О.І.Стовби Гончарук І.Ю. надав характеристику дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якою охарактеризовано дитину, її поведінку, її здібності, інтереси, відношення до навчання та зазначено, що дитини проживає разом з батьком, бабусею та дідусем, матір активної участі в житті дитини не приймає, взаємодія між матір`ю та класним керівником відсутня ( т.1 а.с.18).

Як вбачається з довідки № 3/8476/ від 08.07.2020 року виданої ТОВ «ЄРЦ КП» про реєстрацію та склад сім`ї, дитина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований разом з матір`ю, відповідачкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 з 04.07.2018 року (т.1 а.с.45, 96).

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 по ВП № 68251435 має заборгованість по аліментам за період з 07.02.2019 року по 27.01.2023 року у розмірі 32848,66 грн. (тридцять дві тисячі вісімсот сорок вісім гривень 66 коп.), що підтверджується розрахунком заборгованості (т.1 а.с.105) та заборгованість зі сплати неустойки (пені) зі сплати аліментів у розмірі 19622,16 грн. (дев`ятнадцять тисяч шістсот двадцять дві гривні 16 коп.), що підтверджується довідкою № 04/17.16/-34/601 від 06.01.2023 року (т.1 а.с.46, 106).

Начальник ТЕЦ ТОВ « Дніпровський Меткомбінат» надав характеристику на відповідача ОСОБА_2 , в якій охарактеризував її з позитивного боку (т.1 а.с.47, 93).

Як вбачається з матеріалів справи відповідач, ОСОБА_2 неодноразово зверталась до поліції з приводу домашнього насильства з боку позивача, ОСОБА_1 , підставою були різні приводи, що підтверджується: талоном - повідомленням єдиного обліку № 10661 (т.1 а.с.48,110), висновком про результат розгляду ЖЄО Кам`янського ВП від 10.06.2019 № 10661 (т.1 а.с.49,111), листом начальника відділу Кам`янського ВП (т.1 а.с.50,112), талоном - повідомленням єдиного обліку № 19641 (т.1 а.с.52,113), електронними рапортоми про зареєстроване СО № 10946 від 14.06.2019 року (т.1 а.с.86), СО № 17117 від 17.06.2019 року (т.1 а.с.87),

Як вбачається з матеріалів справи позивач, ОСОБА_1 звертався до поліції з приводу погроз фізичною розправою невстановленою особою на ім`я ОСОБА_10 , що підтверджується довідкою з матеріалів ЖЄО № 15198 від 21.112022 (т. а.с.69), протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, від 16.11.2022 року (т.1 а.с.70), та поясненнями позивача (т.1 а.с.71).

До матеріалів справи долучена переписка у соціальних мережах між сторонами та їх сином ОСОБА_3 (т.1 а.с.71-74, т.2 а.с.46-109)

Згідно Розпорядження Кам`янської міської ради від 12.07.2019 року № 92-р визначено гр. ОСОБА_1 порядок побачення з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , згідно якого це: три дні на тиждень з нічним перебуванням, день народження гр. ОСОБА_1 , бабусі та дідуся по лінії батька, і місяць влітку для оздоровлення за попередньою домовленістю з матір`ю дитини та урахуванням потреб хлопчика (т.1 а.с.88, 95).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , уклала 17.07.2018 року декларацію № 0000-49МК-9НТО (т.1 а.с.99,183) та 17.07.2020 року декларацію № 0001-Е4НР-М800 з лікарем, який надає первинну медичну допомогу дитині ОСОБА_3 (т.1 а.с.97), в яких вказано місце проживання адреса відповідача ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має діагнози: сколіоз С подібний 1 ст. Воронкообразна деформація грудної клітини. Плосковальгусні стопи. Хвороба супроводжувана гастроезофагальним рефлюксом з езофагітом. К 21.0 Хвороба жовчовивідних шляхів, неуточнена. К 83.9 Сколіотичне порушення осанки. Плосковальгусні стопи. Деформація нижніх кінцівок. Воронкообразна деформація грудної клітини. Невролгія, залежність від телефону, порушення сну та інші, що підтверджується відповідними медичними документами (т.1, а.с.98,100,101,102,103,104).

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська № 208/9095/18 (2/208/1935/19) від 27.12.2019 року позивача ОСОБА_1 було вселено до квартири АДРЕСА_3 рішення набрало законної сили 04.02.2020 року (т.1 а.с.108-109).

Позивач ОСОБА_1 протягом 2021 - 2022 років сплачував на користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , що підтверджується квитанціями ( т.1 а.с. 137,138,139,141,142,143,144)

На дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надано психолого-педагогічну характеристику кризовим практичним психологом, в якій викладені обставини на які слід звернути увагу батькам (т.1 а.с.145).

Згідно Висновоку № 8-вих20/157 від 14.03.2023 року наданого органом опіки та піклування виконавчого комітету міської ради, щодо розгляду питання про визначення/не визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком гр. ОСОБА_1 , та відібрання/не відібрання дитини і повернення/не повернення її за попереднім місцем проживання, відповідно до якого, орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає, визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з батьком гр. ОСОБА_1 , та відібрання/не відібрання дитини і повернення/не повернення її за попереднім місцем проживання матері ОСОБА_2 залиши та розсуд суду (т.1 а.с.155-157).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментам позивач ОСОБА_1 має заборгованість по аліментам станом на 30.11.2022 рік у розмірі 26456,30 грн. (т.2 а.с.142), станом на 27.01.2023 рік у розмірі 32048,66 грн. (т.1 а.с.143).

Згідно довідки виданої ФОП ОСОБА_9 , з заробітної плати позивача ОСОБА_1 стягувались аліменти з 01.11.2020 року по 31.01.2021 року у розмірі 6440,50 грн. (т.2 а.с.144).

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5, ОК-7, відповідач ОСОБА_2 за період з 01.01.2007 року по 06.09.2023 рік мала самостійний дохід (т.2 а.с.194, 195-199, 200-202).

6. Правові норми законодавства застосовані судом, висновки та мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Достовірними, відповідно до ст. 79 ЦПК України, є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України).

Нормами ст.19 СК України встановлено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (чинна для України з 27 вересня 1991 року) передбачено у п. 1 ст. 3, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (п. 1 ст. 18 цієї Конвенції ООН).

Як зазначено у п. 1 ст. 9 Конвенції ООН, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі - в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості.

Крім того малолітня дитина може бути розлучена зі своєю матір`ю лише у винятковій ситуації, не можна тлумачити таким чином, що у матері малолітньої дитини мається перевага перед батьком при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини, приймаючи до уваги рівність прав обох батьків щодо дитини, що витікає як зі ст.141 СК України, так зі змісту Конвенції про права дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини.

Відповідно до положень ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до положень ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка недосягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до положень ч. ч. 1,2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Преамбулою ст. ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов`язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Тому в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року в справі № 61-327цс18.

Приймаючи до уваги надані під час судового засідання пояснення позивача, який розповів обставини, які привели до звернення до суду та просив задовольнити позовні вимоги та визначити проживання сина разом з ним, пояснення відповідача, яка заперечувала та не визнала позовних вимог, подала зустрічний позов, який було залишено без розгляду, та просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, пояснення свідка, неповнолітнього ОСОБА_3 , 2010 року народження, якого було допитано в судовому засіданні за участю педагога, який під час судового засідання пояснив, що на теперішній час він виявив бажання жити саме з батьком, а не з матір`ю, бо в нього склалися недобрі стосунки з новим чоловіком матері, мати влаштовувала сварки, між ними виникали непорозуміння, останній раз мати його вигнала з дому, сказала збирати речі та йти жити до батька, він так і зробив та вирішив жити разом з батьком, батько зі свого боку не перешкоджає у спілкуванні з матір`ю, але він сам не бажає з нею спілкуватися, бо кожне спілкування закінчується конфліктом, будинок батька, де вони мешкають знаходиться близько до школи де він навчається, у нього в школі та дворі є друзі з якими він спілкується та друже, батько добре до нього відноситься, в школу його водить та забирає дідусь, уроки він вчить вдома з батьком, бабусею та дідусем, тому бажає проживати разом з батьком.

Ураховуючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, тривалість проживання малолітнього ОСОБА_3 , 2010 року народження з батьком, сталість їх соціальних зв`язків, добросовісне виконання позивачем батьківських обов`язків, створення для дитини необхідних умов для проживання та розвитку, забезпечення її усім необхідним, а також відсутність з боку батька перешкод у спілкуванні матері з дитиною та негативного впливу на її виховання і розвиток, суд вважає за доцільне визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з батьком ОСОБА_1 , що за встановлених судом обставин найбільш відповідає інтересам дитини.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Такими обставинами є: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення умов для виховання і розвитку дитини.

Поняття «розлучення» не співпадає з поняттям «визначення місця проживання», оскільки мати дитини у разі визначення місця проживання дитини з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з дитиною, турботу відносно дитини та участь у вихованні дитини і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням. Тим більш, що позивач не заперечує проти спілкування дитини з матір`ю.

Із змісту інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.08.2017 року № 9-1580/0/4-17, вбачається, що 01 липня 2017 року Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) ухвалив рішення у справі «М.С. проти України», яке набуло статусу остаточного 11 жовтня 2017 року.

ЄСПЛ наголосив, що в усіх подібних випадках основне значення має вирішення питання про те, що найкраще відповідає інтересам дитини. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Саме з урахуванням зазначених принципів ЄСПЛ здійснював оцінку того, чи національні суди вжили всіх заходів для визначення найкращих інтересів дитини у цій справі та визначили її місце проживання з дотриманням вимог статті 8 Конвенції.

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Відповідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли непорозуміння, які носять особистий характер, у зв`язку з цими обставинами загострились взаємовідносин між ними, така ситуація в їх особистих відносинах не дала можливості мирним шляхом вирішити питання про визначення місця проживання їх дитини, що стало підставою для подачі позову до суду.

Також суд зазначає, що у даних спірних правовідносинах найкращим інтересам дитини відповідатиме постійне проживання дитини разом із батьком за місцем проживання якого створено всі умови для гармонійного розвитку дитини.

Щодо припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 150 цього Кодексу визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати. дитину тільки за рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що мас істотне значення.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин мас здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Сімейні відносини регулюються па засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношенпя, а також його анулювання.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 3 ст.181, ст.183 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом, з яким проживає дитина.

За змістом наведених правових норм аліменти присуджуються з мстою утримання дитини на користь того з батьків, з ким проживає дитина, і який здійснює утримання цієї дитини.

Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів па дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї.

Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ .щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Відповідно до положень ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона мас право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, ороків платежів або звільнення від них.

Згідно із ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст. 273 СК України додатково вказує на підстави звільнення від сплати.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом: зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх. присудження, за положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст. 273 СК України має па мсті скасування їх присудження.

Правовий аналіз зазначених положень закону свідчить про те, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину або діти проживають із батьком. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється.

Враховуючи те, що дитини ОСОБА_3 з 30 жовтня 2022 року припинив проживати разом з матір`ю і почав проживати разом з батьком, він перебуває па повному матеріальному забезпеченні батьком.

Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає, проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину.

Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що позивачем та його представником надані суду докази є належними та допустимими, що на теперішній час дитини ОСОБА_3 , 2010 року народження постійно, починаючи з 30.10.2022 року мешкає разом з батьком позивачем ОСОБА_1 , перебуває на повному його утриманні, змінились обставини, що існували на момент постановлення судового наказу про стягнення аліментів, що дає підстави для визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2010 року народження, разом з батьком ОСОБА_1 та припинення стягнення аліментів з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , 2010 року народження, доводи відповідача ОСОБА_2 не можуть бути прийняті судом, оскільки вони спростовуються наданими та долученими до матеріалів справи належними та допустимими доказами. А тому суд приходить до висновку, про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволенні.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

7. Розподіл судових витрат між сторонами.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню з відповідача сплачений судовий збір в розмірі 992,,40 грн.

Керуючись ст.ст.1, 2, 12, ч.2 ст.13, 81, 141, 174, 263-265,280 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської міської ради «про визначення місця проживання малолітньої дитини разом з батьком, припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину» - задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Припинити стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначених за судовим наказом № 207/408/19 Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.02.2019 року з дня набрання законної сили цього рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , суму сплаченого судового збору в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_5 ;

відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_4 ;

Третя особа: Служба у справах дітей Кам`янської Міської ради, Орган опіки та піклування виконавчого Комітету Кам`янської міської Ради, юридична адреса: просп. Свободи, 2/1, місто Кам`янське, Дніпропетровська область, 51925, електронна пошта:

Суддя Івченко Т. П.