Справа № 147/454/23
Провадження № 2-др/147/12/23
13 грудня 2023 року смт Тростянець
Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Натальчук О.А.,
із секретарем Свистун А.П.,
розглянувши клопотання представника відповідача, адвоката Мамчика Дмитра Олеговича, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
До Тростянецького районного суду Вінницької області від представника відповідача, адвоката Мамчика Д.О., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про стягнення з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу.
Заяву мотивовано тим, що Тростянецьким районним судом Вінницької області 04.12.2023 ухвалено рішення, яким частково задоволено позов АТ КБ «Приватбанк». Однак, судом не вирішено повністю питання про судові витрати, зокрема витрати на правничу допомогу у розмірі 9500 грн. Зазначає, що у поданому до суду відзиві, відповідач повідомляла, що в процесі розгляду справи, остання може понести інші судові витрати, передбачені ст.133 ЦПК України, суму яких на момент подання відзиву визначити не вдавалося можливим, тому документи, які підтверджують судові витрати, пов`язані з розглядом справи будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Представник позивача просив стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 9500 грн.
На підставі ч.4 ст.270, ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши заву, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 04.12.2023 задоволено частково позов АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.11.2012 в розмірі 40520,86 грн. (сорок тисяч п`ятсот двадцять гривень вісімдесят шість копійок) та 2186,39 грн. (дві тисячі сто вісімдесят шість гривень тридцять дев`ять копійок) судового збору. В задоволенні решти позовних вимог, відмовлено.

08.12.2023 у п`ятиденний строк як передбачено законом, адвокат направив клопотання про відшкодування витрат, понесених ОСОБА_1 на правову допомогу, що підтверджується договором про надання правничої допомоги №0409/23 від 04.09.2023, актами приймання-передачі надання послуг та додатковими угодами до договору. Згідно із додатковими угодами до договору ОСОБА_1 сплатила адвокату за виконану роботу 9500 грн., що підтверджується копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру.

Про понесення таких витрат представник відповідача зазначав у відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 10.10.2023.

Відповідно до положень частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Цих положень закону представник відповідача дотримався.

У визначений законом термін представник позивача заявив про такі витрати на правову допомогу, подав заяву про ухвалення додаткового рішення стосовно відшкодування витрат, понесених відповідачем на правничу допомогу, копію договору про надання правничої допомоги від 27 червня 2023 та акт приймання передачі наданих послуг від 10.10.2023 року.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, ознайомлення з матеріалами справи, тощо, на підтвердження понесених відповідачем витрат на правничу допомогу суду надано акт наданих послуг із зазначенням переліку наданих послуг, договір про надання юридичних послуг та ордер на представництво інтересів позивача.

Такі докази надання такої допомоги надані, зокрема вище переліченим доказами, є підставами для ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

Також в питанні надання доказів варта уваги позиція Верховного Суду у справі № 922/2604/20, де вказано, що відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акту прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Варто також зауважити, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.

При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (ст.ст.12, 46, 56 ЦПК 2004 року).

Такий ордер адвокатом надано.

Відповідно до положень до частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, судом ухвалено рішення яким задоволено позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» на 81,46 %, тому з позивача на користь відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме витрати на правничу допомогу, розмір яких складає 18,54 % від суми понесених, що становить 1761,30 грн.

В питанні критеріїв також слід згадати висновки Великої Палати у справі №755/9215/15-ц. Суд наголошує, що при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За наведених обставин заяву про ухвалення додаткового рішення слід задовольнити та стягнути витрати на правову допомогу пропорційно задоволених вимог, відповідно до положень пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.137, 141, 247, п.3 ч.1 ст.270, ст.353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі № 147/454/23 за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнути з Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 1761 (одну тисячу сімсот шістдесят одну) грн. 30 (тридцять) коп.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На додаткове рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне додаткове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на додаткове рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Повне ім`я сторін:

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», , рахунок № НОМЕР_1 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО 305299, місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст додаткового рішення складено 13.12.2023.

Суддя О.А. Натальчук