Справа № 396/1165/22
Провадження № 2/396/47/23
РІШЕННЯ

Іменем України

15.06.2023 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнский районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді; Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Пасічник І.М.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: ОСОБА_2 ,

відповідача: ОСОБА_3 ,

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоукраїнка в порядку загального позовного провадження цивільну справу №396/1165/22 за позовом ОСОБА_5 , в інтересах якої діє представник - адвокат Любченко Володимир Михайлович до ОСОБА_3 про звільнення дочки від обов`язку утримувати батька, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якої діє представник - адвокат Любченко В.М. звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про звільнення дочки від обов`язку утримувати батька. Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.04.2022 року у справі № 396/1622/21 позов ОСОБА_3 задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_6 на його користь аліменти на утримання у розмірі 1/8 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням законної сили, і довічно. Вважає, що на даний час у неї наявні всі підстави для звільнення її від сплати аліментів на утримання батька, оскільки стверджує, що відповідач ухилявся від неналежного виконання своїх батьківських обов`язків, матеріально її не забезпечував, жодного разу не сплачував аліменти на її утримання, що негативно позначилося на її матеріальному становищі, та всіляко уникав спілкування з нею.

Позивачка звертає увагу на те, що ніде не працює та має на утриманні малолітню доньку, яку самостійно виховує.

За вказаних обставин позивачка, посилаючись на приписи норм права, просить її звільнити від обов`язку утримувати батька за рішенням Новоукраїнського районного суду від 27.04.2022 року.

Ухвалою суду від 07.10.2022 року провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.11.2022 року у клопотанні представника позивача - адвоката Любченка В.М. про витребування доказів відмовлено.

Ухвалою суду від 16.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті, задоволено заяву прекдставника позивача про виклик та допит свідка ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 27.04.2023 року визнано явку відповідача ОСОБА_3 обов`язковою.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги, викладені в позові, підтримала повністю та просила їх задовільнити. Зазначила про те, що в неї з батьком декілька років тому виник конфлікт, на грунті чого він звернувся до суду про стягненя з неї аліментів на його утримання. Ввважає, що відповідач не потребує матеріальної допомоги, може сам себе достатньо забезпечити, оскільки має додатковий дохід, а саме здійснює продаж дров, орендує водоймище, де вирощує рибу, а також займається розведенням та утриманням овець. Крім того, позивач вказала, що її батько має дорогий легковий автомобіль, який коштує приблизно 500 тис. грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав думку позивача, вказав, що рішення суду щодо стягнення аліментів з дочки є фактом, що підтверджує аморальну поведінку відповідача. Представник наголошує на тому, що ОСОБА_3 , окрім позивачки має ще двоє дітей, проте оскільки має неприязні відносити саме до ОСОБА_5 , тому стягує аліменти на його утримання тільки з неї. Стверджує, що відповідач не займався вихованням дочки в дитинстві, не відвідував школу та нічим не допомагав. А тому, просив позовні вимоги задовільнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вказує, що аліменти на утримання дочки завжди сплачував, не заперечує той факт, що приблизно чотири роки тому у нього з дочкою погіршились відносини, однак наголошує на тому, що якби він мав неприязні відносини раніше, то він не подарував би своїй доньці частку житла. На даний час відповідач має захворювання дисплазії щитовидної залози, оскільки має постійну слабкість, працювати в нормальному режимі не має змоги. Відповідач стверджує, що ніякою підприємницькою діяльністю додатково офіційно не займається, водний об`єкт в користуванні на умовах оренди для рибогосподарських потреб не має, вівці, які ним утримувались, були передані на потреби ЗСУ, живе за рахунок пенсії, а також допомоги сестри, яка проживає в Америці. Автомобіль, яким він користується офіційно належить його дружині, так як був придбаний за її власні кошти. Оскільки перебуває в скрутному матеріальному становищі та потребує додаткової матеріальної допомоги, тому просить в позові відмовити повністю.

Представник відповідача - адвокат Руденко Г.В. думку відповідача підтримала повністю, позовні вимоги не визнає, а тому просить в позові відмовити за необгрунтованістю.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні 27.04.2023 року повідомила суду про те, що вона є колишньою дружиною відповідача ОСОБА_3 , з яким вона перебувала в шлюбі з 2009 по 2018 рік. За час їхнього спільного проживання відповідач займався підприємницькою діяльністю, мав водоймеще, де вирощував рибу для продажу. Їй було відомо про те, що в чоловіка були старший син та дочка. Аліменти на утримання дочки не сплачував, оскільки стверджував, що його колишня дружина від стягнення аліментів з нього на користь дочки відмовилась. На даний час їй відомо, що ОСОБА_3 має іншу сім`ю, дітей, займається рибним господарством та розведенням вівців.

Заслухавши думку сторін, вислухавши пояснення свідка та, встановивши фактичні обставини справи, на які позивачка посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.04.2022 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/8 частини її заробітку (доходу) щомісячно, довічно (а.с. 7-9).

06.01.2023 року прізвище позивачки змінено з " ОСОБА_8 " на " ОСОБА_9 ", що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 06.01.2023 року Добровеличківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 94).

Позивачка має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровоградського міського управління юстиції 11.11.2015 року, серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

Згідно довідки Новоукраїнського ліцею №8 Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 15.09.2022 року за № 01-32/207 вбачається, що ОСОБА_6 дійсно навчалась у Новоукраїнському ліцеї №8 (колишня Новоукраїнська загальноосвітня школа 1-3 ступенів №8) з 01.09.2000 року по 26.05.2010 року (а.с. 11).

Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.

Згідно зі ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів,

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 51 Конституції України встановлює, що повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Аналіз даної норми свідчить про те, що необхідною умовою для виникнення обов`язку повнолітніх дітей утримувати своїх батьків є наявність двох обов`язкових підстав - непрацездатність батьків та потреба в матеріальній допомозі.

Непрацездатними вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом I, II чи III групи.

Враховуючи, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27.04.2022 року встановлено, що позивач має інвалідність 3 групи, довічно, вважається таким, що є непрацездатною особою та потребує матеріальної допомоги, оскільки розмір його пенсії набагато нижчий від встановленого прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність суд вважає правомірним стягнення аліментів з дочки ОСОБА_9 ( ОСОБА_6 ) на користь ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК України) не є абсолютним.

У відповідності до ч. 1 ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Якщо мати, батько були позбавлені батьківських прав і ці права не були поновлені, обов`язок утримувати матір, батька у дочки, сина, щодо яких вони були позбавлені батьківських прав, не виникає.

Позивач стверджує, що відповідач ухилявся від належного виконання своїх батьківських обов`язків, матеріально її не забезпечував та всіляко уникав спілкування з нею. На підтвердження відповідного факту позивачем надано суду довідку Новоукраїнського ліцею №8 Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області від 15.09.2022 року за № 01-32/207, з якої вбачається, що ОСОБА_1 дійсно навчалась у Новоукраїнському ліцеї №8 (колишня Новоукраїнська загальноосвітня школа 1-3 ступенів №8) з 01.09.2000 року по 26.05.2010 року. Протягом навчання ОСОБА_11 у закладі освіти батько ОСОБА_3 питаннями навчання доньки не цікавився, активної участі у виховному процесі не брав, батьківські збори не відвідував.

Проте, відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформованій в постанові від 29.09.2021 року по справі № 459/3411/18, провадження № 61-10531св21, вбачається, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позивачка звертає увагу на те, що ніде не працює та має на утриманні малолітню доньку, яку самостійно виховує, однак обов`язок сплати аліментів повнолітніх «дітей» не пов`язується з їхньою працездатністю й можливістю надавати батькам матеріальну допомогу (це зазначено, зокрема, у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 р. у справі №212/1055/18-ц). Майновий стан дітей впливає на розмір аліментів і не є підставою для звільнення від обов`язку утримувати матір, батька.

Доводи сторони позивача про те, що відповідач займається підприємницькою діяльністю шляхом продажу дров, оренди водоймища, де вирощує рибу, а також займається розведенням та утриманням овець не знайшли свого підтвердження конкретними доказами.

Отже, підстав передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення позивачки від обов`язку утримувати непрацездатого батька в ході розгляду справи не встановлено, суду не надано достатніх, належних та допустимих доказів, які б підтверджувати, що відповідач ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків, рішення суду про позбавлення батьківських прав відносно ОСОБА_12 суду не надано, доказів, які б свідчили про несплату аліментів не подано.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, аналіз досліджених доказів та їх належна оцінка свідчать про безпідставність заявлених позовних вимог, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 про звільнення дочки від обов`язку утримувати батька слід відмовити.

У зв`язку із відмовою судом у задоволенні позовних вимог, судові витрати по справі необхідно залишити за позивачем як фактично понесеним у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 202-203 СК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Любченко Володимира Михайловича до ОСОБА_3 про звільнення дочки від обов`язку утримувати батька - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 15.06.2023 року.

Суддя: А. А. Русіна