УХВАЛА

07 грудня 2023 року

місто Київ

справа № 753/9206/21

провадження № 61-15045ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 вересня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Коновалова Олена Олександрівна, приватний нотаріус Івчук Станіслав Станіславович, про визнання правочину удаваним,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у травні 2021 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Коновалова О. О., приватний нотаріус Івчук С. С., у якому просив визнати договір дарування від 28 березня 2019 року, укладений між ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , удаваним та визнати, що між сторонами укладений договір купівлі-продажу 3/4 часток квартири АДРЕСА_1 .

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 01 лютого 2023 року Дарницький районний суд міста Києва відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою від 11 вересня 2023 року Київський апеляційний суд залишив без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 , рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 лютого 2023 року - без змін.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 19 жовтня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 лютого 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 вересня 2023 року, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Ухвалою від 03 листопада 2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк для виконання її вимог.

Заявник 13 листопада 2023 року із використанням засобів електронного зв`язку направив до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Ухвалою від 14 листопада 2023 року Верховний Суд продовжив заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги.

ОСОБА_1 21 листопада 2023 року із застосуванням системи «Електронний суд» направив до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги у порядку та спосіб, передбачені нормами ЦПК України.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цих судових рішень визначив те, що:

- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених, зокрема у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-1026цс16, щодо доведення підстав передачі в дар квартири особі, з якою дарувальник не перебуває у родинних відносинах;

- (2) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених, зокрема у постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 726/859/14, щодо порядку застосування статті 215 ЦК України;

- (3) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених, зокрема у постанові Верховного Суду від 09 лютого 2022 року у справі № 442/8409/14-ц, за змістом яких основним юридичним фактом, який підлягав установленню за пред`явленими у позові вимогами, є дійсна спрямованість волі сторін при укладенні договорів дарування, а також з`ясування питання про те, чи не вчинено ці правочини з метою приховати інший та який саме;

- (4) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених, зокрема у постанові Верховного Суду від 03 листопада 2022 року у справі № 912/3747/20, відповідно до яких правочин дарування позбавлений економічного сенсу і може бути вчинений лише за наявності дружніх, родинних чи будь-яких інших відносин, які б могли пояснити такий правочин;

- (5) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених, зокрема у постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 369/1923/15-ц, згідно з якими Європейський суд з прав людини посилається на принцип рівності перед законом і судом у своїх рішеннях, за умови, що засади рівності і змагальності у судовому процесі виведені ним із принципу верховенства права, якому підпорядкована вся Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), та є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції;

- (6) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновків, викладених, зокрема у постанові Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 914/2505/17, щодо дослідження та оцінки доказів.

Посилання ОСОБА_1 у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 лютого 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 11 вересня 2023 року на неврахування судом апеляційної інстанції правових висновків, сформульованих в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2014 року у справі № 6-32466св14, відхиляється Верховним Судом, оскільки неврахування такого рішення не є підставою касаційного скарження, визначеною процесуальним законом України.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій заявник зазначив ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 лютого 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 11 вересня 2023 року.

Заявник зазначив, що оскаржувану постанову Київський апеляційний суд ухвалив 11 вересня 2023 року, касаційну скаргу він направив засобами поштового зв`язку 19 жовтня 2023 року, хоча останнім днем звернення із касаційною скаргою було 11 жовтня 2023 року.

На обґрунтування поважності причин пропуску строку касаційного оскарження ОСОБА_1 повідомив, що копію оскаржуваної постанови його представник отримав засобами електронного зв`язку 20 вересня 2023 року, на підтвердження чого надав копію довідки Київського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року вих. № 06.2-01//2023.

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.

Аналіз змісту касаційної скарги, доданих до неї матеріалів, доводів про поновлення строку на касаційне оскарження, дають підстави для висновків, що строк на касаційне оскарження зазначених рішень пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.

ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають приписам статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дарницького районного суду міста Києва від 01 лютого 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 11 вересня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Дарницького районного суду міста Києва цивільну справу № 753/9206/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи: приватний нотаріус Коновалова Олена Олександрівна, приватний нотаріус Івчук Станіслав Станіславович, про визнання правочину удаваним.

Надіслати учасникам справи копії касаційних скарг та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзиви на касаційні скарги, які за формою і змістом мають відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак