Справа № 369/8309/23
Провадження № 2/369/4571/23
РІШЕННЯ

Іменем України

13.11.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді Янченка А.В., при секретарі судового засідання Безкоровайній М.Л., розглянувши в порядку загального позовного провадження в м. Києві в залі судових засідань Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/8309/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом в обґрунтування вимог якого зазначив, що на початку вересня 2022 року звернувся в сервісний центр з ремонту техніки під назвою helPrint (Instagram https://instagram.com/helprintservice та Telegram ІНФОРМАЦІЯ_1 який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в особі майстра ОСОБА_2 , з метою прочистки друкуючої голівки кольорового струменевого БФП (багатофункціонального пристрою) принтера марки EPSON Stylus Photo RX690. Основною проблемою в кольоровому принтері позивача, який має 6 кольорів, було те, що почало погано друкувати 3 кольори: чорний, жовтий і синій. Позивач зазначав, що принтер був абсолютно робочий і в дуже гарному стані. Крім того разом з принтером йшла СБПЧ (система безперервної подачі чорнил) фірми WWM (https://rozetka.com.ua/ua/251592306/p251592306/).

ОСОБА_1 вказував, що станом на момент пред`явлення позову, відповідач не повернув йому ні принтер, ні кошти за непридатний до роботи принтер. Вказував, що враховуючи, що стан принтера значно погіршився після його ремонту відповідачем, єдиним можливим способом відновлення його прав буде придбання нового за аналогічними параметрами принтера.

На підставі вище наведеного просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь 30000,00 грн матеріальної шкоди та 15000,00 грн моральної шкоди.

31.07.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання у справі.

21.08.2023 року відповідач через канцелярію суду зареєстрував відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі, просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі.

19.08.2023 року позивачем через канцелярію суду зареєстровано відповідь на відзив на позовну заяву, у якій зазначив, що доводи відповідача є безпідставними, просив суд позов задовольнити.

05.09.2023 року відповідач через канцелярію суду зареєстрував заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких зазначив, що у його діях відсутні будь-які порушення зобов`язань перед позивачем, у задоволенні позовних вимог просив суд відмовити.

25.09.2023 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області закрито підготовче провадження у справі. Справу призначено до розгляду по суті.

13.11.2023 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду зареєстрував заяву в якій просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутності.

13.11.2023 року ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, проте 31.10.2023 року через канцелярію суду зареєстрував заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. ч. 4, 5 ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України).

У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із основних засад судочинства (пункт 3 частина перша статті 129 Конституції України).

За змістом статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Cуд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Судом встановлено, що на початку вересня 2022 року ОСОБА_1 звернувся в сервісний центр з ремонту техніки під назвою helPrint (Instagram https://instagram.com/helprintservice та Telegram ІНФОРМАЦІЯ_1 який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в особі майстра ОСОБА_2 , з метою прочистки друкуючі голівки кольорового струменевого БФП (багатофункціонального пристрою) принтера марки EPSON Stylus Photo RX690.

Ринкова вартість кольорового струменевого БФП (багатофункціонального пристрою) принтера марки EPSON Stylus Photo RX690 становить 24174,00 грн.

З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що за фактом не повернення принтеру з ремонту, який ОСОБА_1 віддав за адресою: АДРЕСА_2 ЖЄО 7243 від 11.05.2023 року вбачається, що Бучанським РУП ГУ НП у Київській області відкрито кримінальне провадження № 0000699, правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідач доказів того, що повернув позивачу справний принтер марки EPSON Stylus Photo RX690 чи кошти за наданий в ремонт принтер суду не надав.

Вирішуючи дану справу по суті вимог суд керується та застосовує на ступні положення цивільного законодавства.

Пункт 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлює, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до пунктів 2, 3 і 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на належну якість продукції та обслуговування, безпеку продукції, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Пунктом 13 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що належна якість товару, роботи або послуги - це властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах, та умовам договору із споживачем.

Пункт 1 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що безпека продукції - відсутність будь-якого ризику для життя, здоров`я, майна споживача і навколишнього природного середовища при звичайних умовах використання, зберігання, транспортування, виготовлення і утилізації продукції.

Частиною першою статті 6 Закону України «Про захист прав споживачів» гарантовано, що продавець (виробник, виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Відповідно до норм частин першої й четвертої статті 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу; якщо законом встановлено вимоги щодо якості товару, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, який відповідає цим вимогам.

Пунктом 3 частини 2 статті 11 ЦК України, передбачено, що завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.

Нормою частини 1 статті 1166 ЦК України, передбачено, що шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її заподіяла.

Отже, у зв`язку із неналежним ремонтом та утриманням ОСОБА_2 принтеру марки EPSON Stylus Photo RX690, суд приходить до висновку про те, що своїми протиправними діями відповідач пошкодив майно позивача.

Загальна сума завданої позивачу відповідачем матеріальної шкоди внаслідок вищезазначених протиправних дій встановлена судом становить 24174,00 грн.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що на підставі наведених вище положень цивільного законодавства, вказаний розмір шкоди завданої позивачу зобов`язаний відшкодувати саме відповідач.

Вирішуючи позов в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Норма частини першої статті 23 ЦК України передбачає, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Оскільки повністю доведено факт порушення відповідачем прав позивача як споживача продукції внаслідок неналежного ремонту принтера та його не повернення, суд приходить до висновку, що внаслідок пошкодження майна позивача, йому також завдана і моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких зазнав позивач у зв`язку із пошкодженням його майна та неможливістю ним користуватися впродовж тривалого часу (більше одного року).

При цьому, суд враховує, що внаслідок неправомірних дій відповідача позивач був змушений вирішувати питання щодо усунення негативних наслідків, внаслідок чого було порушено нормальний спосіб життя позивача та потребувало додаткових зусиль з його боку.

Враховуючи характер правопорушення, глибину фізичних та душевних страждань, їх характер, тривалість і обсяг, ступень вини особи, яка завдала моральну шкоду, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди суд задовольняє частково в межах розумного задоволення потреб потерпілої особи та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача розміру грошового відшкодування моральної шкоди в сумі 5000,00 грн.

Одночасно, при визначенні розміру матеріального та морального відшкодування, суд враховує вимоги розумності і справедливості.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і аргументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним «сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За нормою частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», позивача як споживача звільнено від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням його прав.

Тобто, у зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору та задоволенням позову, судовий збір слід покласти на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись, статтями 11, 23, 1166, 673 ЦК України, статтями 1, 4, 6 Закону України «Про захист прав споживачів», статтями 1-13, 19, 23, 27, 34, 76 - 83, 89, 95, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273 - 279 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , адреса: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_5 ) грошові кошти у відшкодування матеріальної шкоди в сумі 24174 (двадцять чотири тисячі гривень сто сімдесят чотири) грн 00 коп, грошові кошти у відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід Держави судовий збір в сумі 3757 (три тисячі сімсот п`ятдесят сім) грн 60 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 12.12.2023 року.

Суддя А.В. Янченко