ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

11 грудня 2023 року

м. Харків

справа № 632/846/23

провадження № 22-ц/818/2118/23

Апеляційний суд Харківської області у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів колегії Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»

відповідач ОСОБА_1

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справуза апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 серпня 2023 року у складі судді Кочнєва О.В.,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року Шовкун Н.О., яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №86857011 у розмірі 22009,90 грн, з яких 12100,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 9909,90 грн сума заборгованості за відсотками, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого при зверненні до суду судового збору у розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що 23.03.2021 року між ТОВ «Манівео - швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №868570111 в електронній формі шляхом проставлення електронного підпису відповідачки, відповідно до якого відповідачка отримала у первісного кредитора кредит у готівковій формі шляхом переказу на банківську картку відповідачки у розмірі 12100,00 грн строком 70 днів від дати отримання кредиту та встановленням процентної ставки у розмірі, визначеному у договорі відповідно до умов, погоджених сторонами. 15.06.2021 року на підставі договору факторингу №28/1118-01 зобов`язання ОСОБА_1 за вищезазначеним кредитним договором були придбані ТОВ «Таліон плюс». На підставі договору факторингу №20102022 від 20.10.2022 право вимоги за зобов`язанням ОСОБА_1 за кредитним договором перейшло від ТОВ «Таліон плюс» до позивача. Через не виконання відповідачкою вимог кредитного договору позивач в межах отриманого ним права вимоги звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 серпня 2023 року позовні вимоги залишені без задоволення.

Рішення мотивовано тим, що позивачем не доведено належними доказами, що до нього перейшло право вимоги по укладеному між ТОВ «Манівео - швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №868570111 кредитному договору від 23.03.2021 у зазначеному у позові розмірі.

Не погодившись з рішенням суду ТОВ «ЄАПБ» звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи та невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просило рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом безпідставно зроблено висновок, що перехід права вимоги є недоведеним, та вважає витяг з реєстру боржників належним доказом, оскільки сам Реєстр є комерційною таємницею. Договір відступлення права вимоги укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року разом з додатками до нього знаходиться безпосередньо у сторін договору.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 23.03.2021 року був укладений кредитний договір в електронній формі між первинним кредитором ТОВ «Манівео-шивдка фінансова допомога» та відповідачкою ОСОБА_1 № НОМЕР_1 на суму 12100,00 грн. строком на 70 днів зі сплатою процентів відповідно до обумовлених сторонами умов, виходячи із часу дії вказаного договору та виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань (а.с.6-8).

На думку позивача він отримав вимоги за вказаним договором від другого кредитора ТОВ «Таліон плюс», який, у свою чергу, отримав вказані вимоги від первинного кредитора на підставі договору факторингу №28/1118-01 та реєстру боржників №138 від 15.06.2021 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив що не було надано вказаних документів на підтвердження того факту, що вимоги до відповідачки перейшли до другого кредитора ТОВ «Таліон плюс», який, у свою чергу, передав їх вже позивачу, який щодо вказаного кредитного договору вже був третім кредитором. За відсутності вказаних документів, зазначених у позові, вважати, що позивач набув вимоги до відповідачки за кредитним договором №868570111 від 23.03.2021 року не можна, а відповідно в цій частині у задоволенні позовних вимог слід відмовити через відсутність доказів переходу права вимоги до позивача. Зазначення доказів переходу права вимоги до позивача у самій позовній заяві з посиланням на відповідні договори не можна вважати належним доказом, оскільки будь-які вимоги в кредитних договорах повинні бути підтверджені доказами на їх підтвердження.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції та звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Із матеріалів справи вбачається, що 28 листопада 2018 року між ТзОВ «Таліон плюс» (фактор) та ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) був укладений договір факторингу № 28/1118-01 (а. с. 9).

23 березня 2021 року, тобто після укладення зазначеного договору факторингу, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклало з ОСОБА_1 кредитний договір №86857011 на суму 12100,00 грн. строком на 70 днів зі сплатою процентів відповідно до обумовлених сторонами умов, виходячи із часу дії вказаного договору та виконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань (а. с. 6-7).

20 жовтня 2022 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор) та ТОВ «Таліон плюс» (клієнт) був укладений договір факторингу № 20102022, за умовами якого клієнт ТОВ «Таліон плюс» відступив, а фактор ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до боржників первісного кредитора, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги (а. с. 9-10).

Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою у цій справі ОСОБА_1 був укладений 23 березня 2021 року, тобто після укладення 28 листопада 2018 року договору факторингу між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за умовами якого клієнт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передав фактору ТОВ «Таліон плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги.

І лише 20 жовтня 2022 року на підставі договору факторингу ТзОВ «Таліон плюс» передало фактору ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги.

Отже, до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не перейшло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №86857011, оскільки кредитний договір був укладений 23 березня 2021 року, а договір факторингу, за умовами якого фактору ТОВ «Таліон плюс» було передано право вимоги за кредитними договорами, був укладений 28 листопада 2018 року, тобто до укладення кредитного договору.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною першою статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріали справи не містять доказів які б спростовували висновки суду.

З урахуванням викладеного та оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» залишити без задоволення.

Заочне рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2023 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук