ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3571/23 Справа № 203/3390/22 Суддя у 1-й інстанції - Єдаменко С.В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючої - Городничої В.С.,

суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Панасенко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок 27Д», третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійсним рішення загальних зборів у цивільній справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Будинок 27Д» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСББ «Будинок 27Д», третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійним рішення загальних зборів. Роз`яснено відповідачці ОСОБА_1 право на звернення з вказаними позовними вимогами в порядку господарського судочинства.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить її скасувати та матеріали справи направити до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська для вирішення питання про відкриття провадження за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСББ «Будинок 27Д» про визнання недійним рішення загальних зборів.

ОСББ «Будинок 27Д», відповідно до ст.360 ЦПК України, подало відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів скарги.

Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, з огляду на таке.

Відмовляючи у відкритті провадження за зустрічною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСББ «Будинок 27Д», третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійним рішення загальних зборів, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. При цьому, вважав за необхідне роз`яснити позивачці, що дана справа віднесена до розгляду господарським судом, відповідно до положень ГПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За приписами п.3 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно ст.385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України від 29 листопада 2001 року №2866-III «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон №2866-III).

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ст.4 Закону №2866-III об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Отже, вищезазначений Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що пред`явлені в межах даної справи первісний та зустрічний позови є взаємопов`язаними, оскільки спірні відносини виникли між одними і тими ж сторонами та з приводу одного і того ж майна та затверджених тарифів, які буди прийняті на загальних зборах ОСББ «Кірова 27Д» від 10 жовтня 2021 року, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження за зустрічною позовною заявою.

Однак, колегія суддів відхиляє такі доводи скаржника, виходячи з наступного.

Статтею 193 ЦПК України встановлено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно ч.2 цієї норми зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ч.3 ст.193 ЦПК вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що прийняття зустрічного позову дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їхніх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні Кіровського районного суду м.Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ОСББ «Будинок 27Д» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Від представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Кудрявцева Д.В. надійшла зустрічна позовна заява до ОСББ «Будинок 27Д», третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійним рішення загальних зборів.

Зі змісту зустрічної позовної заяви вбачається, що відповідачка за первісним позовом ОСОБА_1 просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів ОСББ «Кіровський 27Д», оформлене протоколом від 10 жовтня 2021 року.

У судовому засіданні районним судом було установлено, що загальними зборами ОСББ «Кіровський 27Д» від 10 жовтня 2021 року вирішувалися питання, які стосуються нової назви об`єднання, нового складу правління, нової редакції статуту тощо, а також про затвердження розміру внесків на утримання будинку.

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 , яка фактично оспорює прийняті загальними зборами ОСББ рішення, що у свою чергу безпосередньо стосуються діяльності ОСББ. При цьому, за обставинами позовної заяви, позивачка оспорює процедуру проведення загальних зборів, як управлінського органу ОСББ.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

До того ж, слід зазначити, що у справі №462/2646/17 (провадження №11-1272апп18) від 06 лютого 2019 року про визнання протиправної та скасування реєстраційної дії з державної реєстрації ОСББ, позивачем є власник квартири у багатоквартирному житловому будинку, у якому створене ОСББ, державна реєстрація якого оспорювалася. У цій справі Велика Палата Верховного Суду зазначила, що правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ, яке створене у тому ж будинку, найбільш подібні до спорів, пов`язаних із діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи (п.3 ч.1 ст.20 ГПК України).

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 20 вересня 2018 року у справі №813/6286/15, від 06 лютого 2019 року у справі №462/2646/17, від 02 жовтня 2019 року у справі №501/1571/16, від 26 лютого 2020 у справі №473/2005/19, а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду в постановах від 13 березня 2019 року у справі №127/14625/16-ц, від 15 квітня 2020 року у справі №758/8634/17 та від 02 лютого 2021 року у справі №755/21681/15-ц.

Отже, правильним є висновок суду першої інстанції, що зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСББ «Будинок 27Д», третя особа ОСОБА_2 , про визнання недійним рішення загальних зборів, не підлягає розгляду місцевим судом загальної юрисдикції у порядку цивільного судочинства.

Так, згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суд своєю ухвалою відмовляє у відкриття провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому, відповідно до ч.5 ст.186 ЦПК України, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Таким чином, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що даний спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, в цілому зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права, не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до чинного законодавства, та не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Згідно із ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 27 січня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.В. Лаченкова

М.Ю. Петешенкова