Справа № 159/7459/23
Провадження № 2-з/159/38/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

11 грудня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Денисюк Т.В.

з участю секретаря судового засідання - Пустової А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

08 грудня 2023 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики в розмірі 2 461 970,05 грн.

Одночасно подана заява про забезпечення позову, мотивована тим, що 16.10.2021 відповідач отримав від позивача позику в сумі 50 000 Євро строком до 30.05.2022, а 07.10.2022 отримав ще одну позику в розмірі 10 000 Євро на строк до 28.12.2022. Обидва договори оформлені розписками. На час звернення до суду борг не повернутий, оригінали розписок зберігаються у позивача. Враховуючи суму заборгованості позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову і просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на 1/4 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , співвласником якої є відповідач.

Суд розглянув заяву в порядку частини першої статті 153 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову - це тимчасові заходи, які застосовуються за наявності для того правових підстав, проте не вирішують наперед матеріально-правові вимоги та не свідчать про результат розгляду справи по суті позову.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Одним з видів забезпечення позову в силу пункту першого частини першої статті 150 ЦПК України є накладення арешту на майно, що належить або підлягає передачі або сплаті відповідачем і знаходиться у нього чи інших осіб.

За матеріалами позову між сторонами існують зобов`язальні відносини за договором позики, умови позики обумовлені у розписках, оригінали яких знаходяться у позивача.

Відповідно до приписів статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК)

Згідно з поданими розписками строк виконання зобов`язання порушене.

До стягнення заявлена сума боргу 60 000 Євро та 2488,77 Євро як 3% річних за час прострочення.

Подані позивачем документи є достатніми на даний час для підтвердження існування реального спору.

У разі задоволення позову, з відповідача на користь позивача може бути стягнута сума заборгованості еквівалента 2 461 970,05 грн.

Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» стягнення може бути звернуто на кошти, рухоме і нерухоме майно боржника.

Згідно з даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав відповідачу на праві спільної сумісної власності належить квартира на АДРЕСА_1 .

Позивач користуючись правом диспозитивності просить про арешт на 1/4 ідеальної частини квартири.

Така вимога не порушує положення законодавства, яке регулює правових режим спільної сумісної власності.

Приймаючи до уваги предмет, підстави позову та зміст позовних вимог, суд вважає співмірним із заявленими вимогами такий вид забезпечення позову як накладення арешту на частину квартири.

Невжиття таких заходів може призвести у подальшому до труднощів при виконанні рішення суду (у разі його задоволення), водночас вжиття таких заходів не завдає шкоди інтересам відповідача чи інших осіб.

У даній справі відсутні підстави передбачені частиною третьою статті 154 ЦПК для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення

Керуючись статтями 149-157 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

З метою забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики накласти арешт на нерухоме майно, а саме на 1/4 частку квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта 19626262), який належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали доручити Ковельському відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України.

Про виконання ухвали негайно повідомити суд.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити позивачу та відповідачу.

Відповідач вправі подати вмотивоване клопотання про скасування заходів забезпечення позову в порядку, визначеному статтею 158 ЦПК України.

Заходи забезпечення позову зберігають свою дію у строки визначені частинами сьомою десятою статті 158 ЦПК України.

Повне найменування сторін:

Заявник (позивач) ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач (боржник) - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий 27.01.2004, РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1

Повний текст ухвали складено та підписано без її проголошення 11.12.2023.

ГоловуючийТ. В. Денисюк