4-с/465/33/23
У Х В А Л А

судового засідання

11.12.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Лозинському Т-Р.А.

представника боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон» на дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),-

встановив:

Державне спеціалізоване підприємство «Об`єднання Радон» звернулось до суду із скаргою на дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Обґрунтовуючи скаргу зазначає, що в провадженні Франківського районного суду м.Львова перебувала цивільна справа №436/11321/20 за позовом ОСОБА_2 до Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон», про скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позов було задоволено та скасовано наказ Державного спеціалізованого підприємства «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» №20 від 26 жовтня 2020 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_3 ». Визнано незаконним наказ Голови комісії з реорганізації Державного спеціалізованого підприємства «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» від 09.10.2020 року №18 "Про перенесення дати запланованого звільнення ОСОБА_2 " Вирішено поновити ОСОБА_2 на посаді начальника служби фізичного захисту в Державному спеціалізованому підприємстві «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» з 26 жовтня 2020 року. Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон» на користь ОСОБА_2 середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 27.10.2020 року по 30.03.2023 ( день ухвалення судового рішення) у розмірі 500 422 (п`ятсот тисяч чотириста двадцять дві тисячі) гривень 94 копійок. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

25.04.2023 року Франківським районним судом м. Львова видано виконавчі листи в частині негайного виконання рішення суду, а саме поновлення на роботі, стягнення суми вимушеного прогулу за один місяць.

01.05.2023 року Голосіївським ВДВС м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), а саме головним державним виконавцем Яковенко Т.І. відкрито виконавче провадження №71693626 з примусового виконання виконавчого листа №463/113121/20, про поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника служби фізичного захисту в ДСП «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» з 26.10.2020. Постанова боржнику не направлялась державним виконавцем. Вважають такі дії державного виконавця неправомірними, оскільки неповідомлення про наявність відкритих виконавчих проваджень, зокрема у виконавчому провадженні №71693626 обмежили права та законні інтереси підприємства.

Крім цього, в межах виконавчого провадження №71693626 про поновлення працівника на роботі винесена постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 01.05.2023 року, згідно якої підлягають стягненню 401,85 грн.

Саме 11.05.2023 року з рахунків ДСП «Об`єднання Радон» були стягнуті кошти, а тому з цього часу вважають, що підприємство стало обізнаним про наявність цього виконавчого провадження. Просить скаргу задоволити у повному обсязі.

22.06.2023 року ОСОБА_2 подано заперечення на скаргу так як, боржник вже 01.05.2023 року був поінформований про відкриття державним виконавцем виконавчого провадження №71693626, оскільки боржником саме 01.05.2023 року було надано державному виконавцю докази фактичного виконання рішення суду про поновлення на роботі. У зв`язку з цим уже 01.05.2023 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Вказує, що боржник дізнався про наявність виконавчого провадження №71693626 вже 01.05.2023 року, тому скарга подана до суду з пропуском десятиденного строку звернення. Звертає увагу, що ним не було отримано листів від 05.04.2023 року, 06.04.2023 року та 26.04.2023 року, якими його нібито було поінформовано про поновлення на посаді. Вимога щодо визнання неправомірними дій Головного державного виконавця Голосіївського відділу Державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Яковенко Т.І. з не направлення на адресу ДСП «Об`єднання Радон» постанови про відкриття виконавчого провадження № 71693626 від 01.05.2023 року є надуманою, оскільки поінформованість боржника про неї спростовується його ж листом від 02.05.2023 року за №1.9.1-111/648-23. Крім цього, вказує, що постанова про розмір мінімальних витрат у межах виконавчого провадження №71693626 винесена державним виконавцем на законних підставах, а тому і наступна вимога про зобов`язання повернути кошти в розмірі 401,85 грн. також не підлягає задоволенню. Просить відмовити у задоволенні скарги та зупинити провадження у справі №463/11321/20 до завершення апеляційного провадження у справі.

Крім цього, 22.06.2023 року представником Голосіївського відділу Державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Яковенко Т.І. Кедик Б.Я. подано заперечення на скаргу в рамках виконавчого провадження №71693626, в яких йдеться про те, що постанову про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику рекомендованим листом та стягувачу для відома. Не отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження не зупиняє державного виконавця у вчиненні будь яких дій у межах Закону «Про виконавче провадження». Про поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника служби фізичного захисту в ДСП «Об`єднання Радон» державному виконавцю стало відомо вже після відкриття виконавчого провадження у телефонному режимі, того ж дня було надіслано наказ про поновлення. Тому боржнику було відомо про відкриті виконавчі провадження, ще до надсилання на його адресу постанов про відкриття виконавчого провадження. 01.05.2023 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі того, що до відділу надійшла копія наказу ДСП «Об`єднання РАДОН» від 06.04.2023 року про поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника служби фізичного захисту, копію наказу отримано на електронну адресу відділу. Постанову про стягнення витрат виконавчого провадження, що була винесена в межах виконавчого провадження про поновлення на роботі виділено в окреме провадження (№71739613) на суму 401,85 грн.

Представник боржника в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив такі задоволити в повному обсязі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду.

Згідно ч.2 ст. 450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Вивчивши та проаналізувавши письмові матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, заслухавши пояснення учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно із ч. 3 ст. 450 ЦПК України якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 451 ЦПК України).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 30.03.2023 року у справі №463/11321/20 позовні вимоги ОСОБА_2 до Державного спеціалізованого підприємства«Об`єднання Радон», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Профспілковий комітет первинної профспілкової організації працівників Державного спеціалізованого підприємства « Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат Професійної спілки атомної енергетики та промисловості України, про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Скасовано наказ Державного спеціалізованого підприємства «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» №20 від 26 жовтня 2020 року «Про звільнення з роботи ОСОБА_3 ».

Визнано незаконним наказ Голови комісії з реорганізації Державного спеціалізованого підприємства «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» від 09.10.2020 року №18 "Про перенесення дати запланованого звільнення ОСОБА_2 ".

Вирішено поновити ОСОБА_2 на посаді начальника служби фізичного захисту в Державному спеціалізованому підприємстві «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» з 26 жовтня 2020 року. Стягнути з Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон» на користь ОСОБА_2 середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу з 27.10.2020 року по 30.03.2023 ( день ухвалення судового рішення) у розмірі 500 422 (п`ятсот тисяч чотириста двадцять дві тисячі) гривень 94 копійок.

На виконання рішення суду Франківським районним судом м. Львова 25.04.2023 року було видано виконавчий лист у справі №463/11321/20 про поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника служби фізичного захисту в Державному спеціалізованому підприємстві «Львівський державний міжобласний спеціальний комбінат» з 26 жовтня 2020 року.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

01.05.2023 року Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вхідний номер 15756) отримано заяву ОСОБА_2 про прийняття до виконання виконавчого документа, який видано 25.04.2023 року.

Так, 01.05.2023 року головним державним виконавцем Голосіївського відділу Державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Яковенко Т.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №71693626.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Постановою Верховного Суду від 24 лютого 2021 року у справі № 756/9582/14-ц зроблено правовий висновок про те, що боржник має бути належним чином повідомлений про відкриття виконавчого провадження, а державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання ним копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду. Порушення державним виконавцем порядку надіслання сторонам виконавчого провадження копій процесуальних документів саме по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, проте ненаправлення виконавцем в установленому законом порядку постанови про відкриття виконавчого провадження може бути підставою для визнання неправомірними таких дій (бездіяльності) державного виконавця. Сам по собі супровідний лист до постанови про відкриття виконавчого провадження із зазначенням адреси боржника не є належним доказом на підтвердження факту надсилання такої постанови боржнику та дотримання державним виконавцем вимог частини першої статті 31 Закону України «Про виконавче провадження». Неповідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження свідчить про обмеження його права на добровільне виконання рішення суду.

Державний виконавець повинен не лише направити боржнику копію постанови про відкриття виконавчого провадження, але й встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення суду (постанови Верховного Суду від 31 липня 2019 року у справі № 554/13475/15-ц та від 24 лютого 2021 року у справі № 756/9582/14-ц).

Однак в матеріалах виконавчого провадження №71693626 (копії) міститься лише супровідний лист від 01.05.2023 року про направлення для виконання та до відома постанову про відкриття виконавчого провадження від 01.05.2023 року. Проте в супровідному листі відсутній вихідний номер такого відправлення, а також не заповнено кількість аркушів в графі «Додаток».

Крім цього, надані Голосіївським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління управління Міністерства юстиції (м. Київ) копії матеріалів виконавчого провадження №71693626 не містять доказів надсилання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням, відповідно до вимог законодавства.

Тому оскільки положення ст. 28 вищевказаного Закону виключень щодо обов`язковості надсилання або доведення до відома сторін постанов державного виконавця не мають, скарга в цій частині підлягає задоволенню, а саме шляхом визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не направлення копії постанови від 01.05.2023 та не доведення до відома боржника її змісту в інший передбачений спосіб з ініціативи державного виконавця та в передбачений законом строк.

Щодо вимоги про визнання протиправною та скасування постанови головного державного виконавця Голосіївського відділу Державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) від 01.05.2023 року про відкриття виконавчого провадження №71693626, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (далі Постанова Пленуму від 07.02.2014 № 6) скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК), незалежно від місця виконання судового рішення.

У Постанові від 22.12.2021р. по справі № 760/19348/20 Верховний Суд. Касаційний цивільний суд дійшов наступного висновку: Положеннями статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Доводи ОСОБА_2 про те, що боржник був обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження №71693626, оскільки сам надав головному державному виконавцю наказ ДСП «Об`єднання Радон» №191-к/тр від 06.04.2023 року «Про виконання рішення суду та поновлення на роботі ОСОБА_2 » спростовуються наявними у справі матеріалами.

Представником Голосіївського відділу Державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) у запереченнях на скаргу зазначено, що наказ про поновлення ОСОБА_2 на роботі від 06.04.2023 року надійшов на адресу Відділу електронною поштою.

Згідно розділу ІІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 07.06.2017 №1829/5, документи, що надходять до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця каналами електрозв`язку, поштою (телеграми, телефонограми, факсограми, факсимільні повідомлення, електронні документи), надаються особисто (у тому числі під час особистого прийому) або доставляються кур`єром, приймаються відповідальною особою органу державної виконавчої служби, приватним виконавцем або відповідальною особою приватного виконавця.

Реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється шляхом внесення відповідальною особою органу державної виконавчої служби, приватним виконавцем (відповідальною особою приватного виконавця) відомостей до Системи, крім виконавчих документів, виданих у формі електронних документів, реєстрація яких здійснюється у Системі автоматично.

Дата реєстрації і вхідний номер документа формуються Системою та проставляються у реєстраційному штампі, зразок якого наведено у додатку 1 до цих Правил, що розташовується у нижньому правому вільному від тексту куті першої сторінки документа.

За усним зверненням особи, яка подає документ, на першій сторінці наданої нею копії відповідальна особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець (відповідальна особа приватного виконавця) проставляють відмітку із зазначенням дати отримання документа, своєї посади, прізвища, ініціалів та підпису і повертають копію особі.

Вхідні документи, що надійшли до органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, реєструються в журналі реєстрації загальної вхідної кореспонденції.

В матеріалах виконавчого провадження №71693626 міститься наказ ДСП «Об`єднання Радон» від 06.04.2023 року №191-к/тр «Про виконання рішення суду та поновлення на роботі ОСОБА_2 ».

Жодних реєстраційних штампів або відміток із зазначенням дати отримання цього наказу, такий не містить, а тому суд відхиляє доводи стягувача ОСОБА_2 про те, що такий наказ був наданий головному державному виконавцю особисто боржником.

Крім цього, суд звертає увагу, що лист ДСП «Об`єднання Радон» від 02.05.2023 року за №1.9.1.-111/648/23 з доказами про поновлення ОСОБА_2 на роботі, який зареєстровано у Голосіївському відділі Державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) за №15848, стосується виконавчого провадження №71693720, а не виконавчого провадження 71693626, де повідомлялось про виконання рішення суду.

Тому суд погоджується з доводами боржника про те, що 11.05.2023 року коли з рахунків ДСП «Об`єднання Радон» були стягнуті кошти за виконавчим провадження, в тому числі у зв`язку з виконавчим провадженням №71739613, підприємство обізнане про наявність цього виконавчого провадження. Також в матеріалах виконавчого провадження №71693626 міститься розписка представника ДСП «Об`єднання Радон» про ознайомлення з такими матеріалами лише 24.05.2023 року.

Верховний Суд у постанові від 02.10.2019 року у справі №642/7456/18 зробив висновок, що обов`язковою умовою для задоволення скарги сторони виконавчого провадження є встановлення факту порушення прав заявника.

Таким чином, суд встановив, що дії державного виконавця з неповідомлення про наявність відкритого виконавчого провадження №71693626 обмежили права та законні інтереси боржника. Вказана бездіяльність державного виконавця вплинули на правомірність його дій і рішень в цілому. Тому похідним від цього висновку є питання обґрунтованості дій державного виконавця, які вчинені у межах виконавчого провадження №71693626, а саме в частині винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Щодо вимоги про зобов`язання виконавчої служби повернути кошти, що стягнуті за виконавчим провадженням в сумі 401,85 грн., суд зазначає наступне.

Суд вважає, що в даному випадку між боржником, стягувачем і державним виконавцем виник спір щодо коштів, які стягнуті за виконавчим провадження, який підлягає вирішенню судом в позовному провадженні.

За таких обставин, у суду відсутні будь-які підстави для зобов`язання державного виконавця повернути стягнуті суми, а тому таку вимогу скарги слід залишити без розгляду.

В частині вимоги про визнання неправомірною та скасування постанови Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 01.05.2023 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №71693626, суд зазначає наступне.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина друга статті 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Стаття 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, згідно частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, необхідною умовою для реалізації позивачем права на звернення до адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби є відсутність іншого порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта.

В той же час, згідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата Верховного Суду у справах №820/4242/17 від 14 листопада 2018 року, №826/5195/17 від 17 жовтня 2018 року дійшла висновку про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Отже, позовні вимоги щодо оскарження дій та постанов про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виділених в окреме виконавче провадження та винесених в межах виконавчого провадження щодо виконання рішення суду, прийнятого, в даному випадку, в порядку цивільного судочинства повинні вирішуватися за правилами адміністративного судочинства адміністративними судами.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вимоги скарги про визнання протиправною постанови про розмір мінімальних виконавчих витрат не належить розглядати за правилами цивільного судочинства, оскільки даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства адміністративним судом.

Щодо клопотання ОСОБА_2 про зупинення розгляду вимог відповідача викладених у скаргах на дії державного виконавця до завершення апеляційного провадження у справі №463/11321/20, суд зауважує наступне.

Відповідно до положень п. 6 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Підставою зупинення провадження є не сам факт перебування в провадженні справи, яка тим чи інакшим чином пов`язана з розглядом цієї справи, а саме об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої. В даному випадку є всі процесуальні можливості розглянути справу без зупинення провадження до розгляду іншої цивільної справи.

Таким чином, підстав для зупинення провадження не має.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст.ст.77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Виходячи зі змісту статті 451ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Керуючись ст. ст. 447, 451 ЦПК України, суд,

постановив:

в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення розгляду скарги Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон» на дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - відмовити.

Скаргу Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон» на дії державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) задоволити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яковенко Тетяни Ігорівни з не направлення на адресу Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон» (03083, м. Київ, Пирогівський шлях, будинок 50, ) постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.052023 року у виконавчому провадженні №71693626.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 01.05.2023 року про відкриття виконавчого провадження №71693626.

Вимогу скарги про зобов`язання Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повернути Державному спеціалізованому підприємству «Об`єднання Радон» кошти, що стягнуті за виконавчим провадженням в повному обсязі, а саме 401 грн. 85 коп. залишити без розгляду.

Провадження за скаргою Державного спеціалізованого підприємства «Об`єднання Радон» про визнання неправомірною та скасування постанови головного державного виконавця Голосіївського відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 01.05.2023 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження №71693626 закрити.

Повідомити Державне спеціалізоване підприємство «Об`єднання Радон», що розгляд скарги про визнання протиправною та скасування постанови про розмір мінімальних виконавчих витрат віднесений до юрисдикції адміністративного суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 11 грудня 2023 року.

Суддя Ванівський Ю.М.