ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/739/23 Справа № 417/1709/15-ц Категорія 27 Суддя у 1-й інстанції - Дідоренко А.Е. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Шавкун Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргоютовариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»

на ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 08 грудня 2021 року про закриття провадження

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Марківського районного суду Луганської області від 08 грудня 2021 року клопотання адвоката Красноруцького О.М. про закриття провадження у справі №417/1709/15-ц задоволено.

Провадження у справі №417/1709/15-ц за позовом ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрито на підставі п.3 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Роз`яснено сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що вказані позовні вимоги позивачів вже були предметом розгляду справи і є рішення суду, яке набрало законної сили у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погодившись з ухвалою суду, ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі, оскільки за рішенням суду від 15 жовтня 2013 року стягнуто суму боргу за інші періоди ніж заявлялося ТОВ «Кредитні ініціативи» в позові ухвала у справі за яким оскаржується. Вважає, що оскаржуваною ухвалою обмежено позивача у праві повно та справедливо захищати в судовому порядку його інтереси та порушені права.

ОСОБА_1 подав відзив, у якому просив залишити апеляційну скаргу ТОВ «Кредитні ініціативи» без задоволення, а ухвалу суду без змін, посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду, виходячи з наступного.

Ухвалюючи судове рішення про закриття провадження у справі, суд першої інстанції, керувався положеннями ст. 255 ЦПК України та виходив із того, що набрало законної сили рішення суду, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Однак колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що рішенням Марківського районного суду Луганської області від 15 жовтня 2013 року у справі за №417/321/13-ц, що набрало законної сили 04 листопада 2013 року було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за кредитним договором №9 від 06 серпня 2008 року у розмірі 58323 грн. 20 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 30803 грн. 28 коп., заборгованості по процентам 14465 грн., заборгованості за комісією 3340 грн. 33 коп., а також судовий збір у розмірі 583 грн. 23 коп.

З позовної заяви ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , шо надійшла до Марківського районного суду Луганської області 10 грудня 2015 року вбачається повторне стягнення заборгованості на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» за тим самим кредитним договором №9 від 06 серпня 2008 року.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто-Холдинг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Зазначена позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року у справі №640/7778/18.

Зважаючи на те, що позовна заява ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , шо надійшла до Марківського районного суду Луганської області 10 грудня 2015 року містить вимоги про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» за кредитним договором №9 від 06 серпня 2008 року, яка виникла станом на 10 листопада 2015 року, тоді як за рішенням Марківського районного суду Луганської області від 15 жовтня 2013 року у справі за №417/321/13-ц стягнуто заборгованість за кредитним договором №9 від 06 серпня 2008 року, яка виникла станом на 10 липня 2013 року, стверджувати про те, що вказані вимоги позивача були предметом розгляду справи №417/321/13-ц і наявне рішення суду, яке набрало законної сили, підстав немає. Крім того, наявні обставини, які виникли після ухвалення судового рішення у справі №417/321/13-ц та не могли бути враховані судом.

На зазначене вище, суд першої інстанції на вищенаведені обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного, ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Ухвалу Марківського районного суду Луганської області від 08 грудня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова