Провадження № 22-ц/801/2532/2023, №22-ц/801/2533/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Воробйов В. В.
Доповідач:Ковальчук О. В.
УХВАЛА

12 грудня 2023 рокуСправа № 127/16639/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

судді-доповідача Ковальчука О. В.,

суддів: Сала Т. Б., Якименко М. М.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року та на ухвалу цього ж суду від 12 вересня 2023 року про відмову у зупиненні провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2023 року ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цій цивільній справі відмовлено.

05 жовтня 2023 року заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області зазначений позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 07 червня 2023 року, до досягнення дитиною повноліття.

01 грудня 2023 року, не погодившись із такими судовими рішеннями, представник відповідача ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу суду від 12 вересня 2023 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким провадження у цій справі зупинити, а також скасувати заочне рішення суду від 05 жовтня 2023 року.

Відповідно до ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Згідно з ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України надано лише позивачу (ч. 2 ст. 288 ЦПК України).

Із системного аналізу положень чинного процесуального законодавства слідує, що правом на оскарження заочного рішення в апеляційному порядку відповідач наділений лише після постановлення судом першої інстанції ухвали про залишення його заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

З матеріалів справи вбачається, що всупереч наведеним положенням цивільного процесуального законодавства, представник відповідача не звернувся із заявою про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року, а одразу подав апеляційну скаргу на вказане заочне рішення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», зазначено, що оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. У іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскільки процесуальним законом визначено спеціальний порядок перегляду заочного рішення, який проводиться судом, що ухвалив заочне рішення за письмовою заявою відповідача, лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення ним може бути оскаржене в загальному порядку, натомість представник відповідача, подаючи апеляційну скаргу, вказаного порядку не дотримався, тому у прийнятті його апеляційної скарги в частині оскарження заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року необхідно відмовити.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується із висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 26 вересня 2022 року у справі №755/12197/20.

Крім того, проаналізувавши апеляційну скаргу в частині оскарження ухвали суду першої інстанції від 12 вересня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених ст. 353 цього Кодексу. Вказаний перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, є вичерпним.

Окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі (п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України).

Натомість представник відповідача оскаржив до апеляційного суду ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, проте така ухвала не входить до переліку ухвал, зазначених у ч. 1 ст. 353 ЦПК України, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвалу, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Отже, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті спору й окремо від цього рішення. Тобто, оскарження такої ухвали в апеляційному порядку можливе разом з рішенням суду, яким спір має бути вирішений по суті.

В ухвалі Верховного Суду від 10 листопада 2022 року у справі № 142/271/22 зазначено, що апеляційний суд дійшов правильного висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі до визначеного ч. 1 ст. 353 ЦПК України переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, не відноситься та обґрунтовано повернув апеляційну скаргу на підставі п. 4 ч. 5 ст. 357 цього Кодексу.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18), у постановах від 13 березня 2019 року у справі № 522/18296/14-ц (провадження № 14-62цс19), від 29 травня 2019 року у справі № 219/10010/17 (провадження № 14-190цс19).

У цих постановах Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі, до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Така мета є легітимною.

В ухвалі Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі «Skorik v. Ukraine» (Скорик проти України) зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак ці обмеження не повинні впливати на користування правом у такий спосіб і до такої міри, що саму його суть буде порушено. Вони повинні відповідати законній меті, і тут має бути розумний ступінь пропорційності між засобами, що застосовуються, та метою, якої намагаються досягти.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою та запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (рішення від 28 травня 1985 року у справі «Ashingdane v. UnitedKingdom» (Ашингдейн проти Сполученого Королівства), заява 8225/78, § 57, від 13 лютого 2001 року у справі «Krombach v.France» (Кромбах проти Франції), заява 29731/96, § 96).

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті ухвал, не передбачених у ч. 1 ст. 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентується процесуальним законом. Звертаючись із апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може виступати самостійним об`єктом апеляційного оскарження, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у п. 4 ч. 5 ст. 357 цього Кодексу.

Враховуючи, що представником відповідача подана апеляційна скарга на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, та те, що апеляційний суд відмовляє у прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року, адже у порядку, встановленому ст. ст.284-287 ЦПК України, судом першої інстанції воно не переглядалося, що є обов`язковою умовою для подальшого його оскарження в суді апеляційної інстанції, а тому у відповідача не виникло право на подачу апеляційної скарги на заочне рішення у загальному порядку, відтак апеляційну скаргу в частині оскарження ухвали суду першої інстанції від 12 вересня 2023 року про відмову у зупиненні провадження слід повернути скаржнику на підставі п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 284, 287, 352, 353, 357 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У прийнятті апеляційної скарги представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в частині оскарження заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 жовтня 2023 року відмовити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 12 вересня 2023 року повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий О. В. Ковальчук

Судді: Т. Б. Сало

М. М. Якименко