Провадження № 2/727/1956/23
11 грудня 2023 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Терещенко О.Є.
при секретарі Аниськовій К.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Чернівці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10.11.2023 року, у спра-ві було відкрито спрощене провадження та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. Направив заяву, згідно якої просив провести розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явилась. Про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином, а тому суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явилась в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подала відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК Ук-раїни розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допо-могою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в пов-ному обсязі з наступних підстав.
Однак, відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, та доказів зворотному з боку відповідача суду на-дано не було.
Крім того, встановлено, що 29.05.2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» було укладено договір факторингу №29.05/23-Ф, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача по вказаному кредитному договору.
Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивіль-ним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встанов-лено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправ-лення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчем-ним.
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електрон-ного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факси-мільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіюван-ня, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надси-лаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується елек-тронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
В абзаці другому частини другої статті 639 ЦК України визначено, що договір, ук-ладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сто-рін, вважається укладеним в письмовій формі.
Аналізуючи викладене, можна дійти висновку, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чи-ном відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (тер-мін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має на-стати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання борж-ником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кре-дитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне вико-нання).
Згідно із ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив , як-що він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встанов-лений договором або законом.
Частиною 1 статті 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від від-повідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно із ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пун-кти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відпо-відно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в яко-му містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змі-шаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Згідно із ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, ви-значені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві та-ку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та та-кої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фі-нансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) пози-чальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язу-ється повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язу-ється передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується від-ступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт мо-же відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення ви-конання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором фак-торингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Відповідно до ст. 1084 ЦК України, якщо відповідно до умов договору факто-рингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права гро-шової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, фактор зобов`язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що пере-вищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах зма-гальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх проце-суальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті об-ставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім ви-падків, встановлених цим Кодексом.
Суд вважає, що позивачем доведено факт виникнення зобов`язальних правовід-носин шляхом укладання договору кредиту між ТОВ «Авентус Україна» та відпові-дачем.
ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого у зобов`язанні є ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», належним чином виконало свої обов`язки по наданню кредиту, од-нак, відповідач, отримавши кредитні кошти, належним чином не виконала свої обо-в`язки за договором, та доказів на спростування позовних вимог суду надано не було.
Щодо позовних вимог стосовно стягнення з відповідача ОСОБА_1 інфляцій-них втрат та 3% річних, суд вважає необхідним зазначити наступне.
Згідно положень ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив ви-конання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму бор-гу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Оскільки відповідач як боржник не виконав покладене на нього зобов`язання за кредитним договором, суд вважає необхідним також стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Фінтраст Україна»інфляційні втрати за простро-чення заборгованості за кредитним договором за період з жовтня 2022 року по червень 2023 року у розмірі 4168,33 грн.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.
3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у від-повідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році).
Так, розрахунок 3% річних за вказаною формулою є наступним:
49 623 (сума заборгованості) х 384 (кількість днів прострочення) х 3/100/365 = =1566,18 гривень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передба-чених цим Кодексом випадках.
Статями 12, 13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності, згідно з якими кожна сторона повинна до-вести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих до-казів.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних також є обґрунтованими та під-лягають задоволенню.
Згідно вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2147,20 грн.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходжен-ням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхід-них для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають роз-поділу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу су-дових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг поміч-ника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомо-ги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою осо-бою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необ-хідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат - учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання прав-ничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витра-ченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розпо-ділу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підля-гають розподілу між сторонами.
Відповідачем не подано жодних клопотань про зменшення витрат на оплату прав-ничої допомоги.
Разом з цим, визначаючи розмір до стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягнення з відповідача на користь позивача, суд враховує категорію складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), пропорційність задоволених вимог та наявність численної усталеної судової практики в аналогічних справах, ціну справи та її значення для сторін, у зв`язку з чим приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. є неспівмірними зі складністю справи та підлягають зменшенню до 4 000 гривень.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 274-279, 280-282, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд-
Ухвалити заочне рішення.
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ко-ристь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Укра-їна» інфляційні втрати за прострочення сплати заборгованості в розмірі 4168,33 гривень, та 3% річних за період з 04.10.2022 року по 23.10.2023 року в розмірі 1 566,18 гривень, що складає разом 5 734 (п`ять тисяч сімсот тридцять чотири) грив-ні 51 (п`ятдесят одну) копійку.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ко-ристь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Укра-їна» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 (двадцять) копійок.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ко-ристь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Ук-раїна» судові витрати на правову допомогу в розмірі 4000,00 (чотири тисячі) гри-вень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеля-ційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: О.Є.Терещенко