Справа №173/3003/23
Провадження №2/173/712/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді Петрюк Т.М.

При секретареві Рудовій Л.В.

За участю: позивача ОСОБА_1 .

Відповідача - Галушки А.С

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження, в залі суду, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням,-

ВСТАНОВИВ:

28.09.2023 року до суду звернулася позивач, ОСОБА_1 , з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням до відповідача, ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3

10.10.2023 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.10.2023 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в за правилам спрощеного позовного провадження з викликом учасників розгляду справи на 29.11.2023 року.

Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

В судовому засіданні 29.11.2023 року оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням в розмірі всіх видів заробітку, щомісячно, до закінчення навчання .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: вона з відповідачем мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Їх син є студентом 2 курсу Київського національного університету технологій та дизайн першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання, факультету культурних і креативних індустрій. Зарахований на навчання 01.09.2022 року, передбачуваний термін закінчення навчання 30.06.2026 року.

В зв`язку з навчанням син потребує матеріальної допомоги. Син не має можливості сам себе матеріально утримувати так як навчається за денною формою та не має змоги працювати

Її доходів недостатньо для забезпечення витрат пов`язаних з навчанням сина.

Відповідач в добровільному порядку відмовляється надавати допомогу на утримання сина, що й стало підставою звернення до суду.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Також пояснила. що її затрати на навчання сина полягають в оплаті за навчання, яка складає 23 000.00грн., на рік, на оплату Інтернету, покупку методичних посібників та загальних витрат на одяг, харчування, лікування. Відповідач надав половину коштів за оплату на навчання сина.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив,що він з позивачкою мають ще одну неповнолітню дитину, на утримання якої він сплачує аліменти. Він частково надає матеріальну допомогу в зв`язку з навчанням сина як позивачці так і самому синові. Він є інвалідом війни та потребує лікування.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому , що сторонами не заперечується.

В період шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому сторони записані батьками дитини.

16.09.2021 року позивачка уклала шлюб із ОСОБА_4 та змінила прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 »

Син сторін на даний час є повнолітнім та продовжує навчання у Київському національному університеті технологій та дизайну першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми навчання, факультету культурних і креативних індустрій. Зарахований на навчання 01.09.2022 року, передбачуваний термін закінчення навчання 30.06.2026 року , що підтверджується довідкою навчального закладу.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання.

Судом встановлено, що син сторін перебуває на утриманні матері та будь-яких заперечень проти стягнення аліментів на його утримання на користь матері не має. Таким чином позивач має право на звернення з даним позовом.

В зв`язку навчанням сина позивачка несе витрати пов`язані з витрат на проїзд, на оплату за навчання, на харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, оплату послуг Інтернету та інші. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги в зв`язку з навчанням сина.

Відповідач частково надає матеріальну допомогу в зв`язку з навчанням сина.

Позивачем обрано спосіб захисту порушених прав у вигляді стягнення аліментів в частці від заробітку (доходу) відповідача, який передбачений нормами Сімейного кодексу України та з яким погоджується суд.

За вищенаведених обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням в частці від отримуваного відповідачем доходу, оскільки спосіб стягнення аліментів визначається саме позивачем. .

Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, що сторони є особами працездатного віку, відповідач є військовослужбовцем та отримує утримання в зв`язку з несенням військової служби, тому сторони мають прибуток і можливість матеріально утримувати сина в зв`язку з навчанням. Судом також враховується, що сторони мають ще одну спільну дитину, яка на даний час є неповнолітньою. Що сторонами підтверджено в судовому засіданні. при визначенні розміру аліментів суд враховує і те, що відповідач в добровільному порядку надає сину матеріальну допомогу.

На підставі вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на ім`я позивачки аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, яких на думку суду буде достатньо для задоволення потреб повнолітнього сина сторін в зв`язку з навчанням та компенсації частини затрат, які несе позивач в зв`язку з його навчанням. .

Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України - До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 28.09.2023 року, відповідно стягнення аліментів потрібно починати з даної дати.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Відповідно до п.9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: особи з інвалідністю I та II груп.

Оскільки згідно наданого суду посвідчення серії НОМЕР_1 відповідач є особою з інвалідністю другої групи, таким чином відповідач звільнений від сплати судового збору.

Позивачка також звільнена від сплати судового збору. Тому судові витрати по сплаті судового збору відносяться на рахунок держави.

На основі ст. 199, 200, 201, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 , 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку з навчанням в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 28 вересня 2023 року і до 30 червня 2026 року включно, тобто до закінчення навчання.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду

Повний текст рішення виготовлений: 04.12.2023 року

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 13.12.2023 року

Рішення набрало законної сили: 04.01.2024 року.