У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2023 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Арапіна Н.Є., розглянувши цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідачки ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

в с т а н о в и в :

постановою Великої Палати Верховного суду від 14 червня 2023 року по справі № 755/13805/16-ц частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 ; рішення Дніпровського районного суду м .Києва від 04 травня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

25 липня 2023 року цивільну справу передано в провадження судді Арапіної Н.Є. в порядку визначеному ст. 14 ЦПК України.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Арапіної Н.Є. від 27 липня 2023 року цивільну справу прийнято до свого провадження, постановлено розгляд справи проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Протокольною ухвалою суду від 21 вересня 2023 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті.

Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва Арапіної Н.Є. від 09 листопада 2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Постановляючи вищезазначену ухвалу суд виходив з наступного.

«Згідно п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

14 червня 2023 року постановою Велика Палата Верховного Суду рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 4 травня 2017 року та постанову Київського апеляційного суду від 6 листопада 2019 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції з таких, зокрема, підстав.

56. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що апеляційний суд згадав її висновок, сформульований у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, але не перевірив, чи міг позивач після пред`явлення ПАТ «ОТП Банк» позичальникові досудової вимоги від 19 квітня 2010 року № 22-2/354469 нарахувати проценти за користування кредитом і пеню за періоди, які позивач визначив у розрахунку, доданому до справи № 755/13805/16-ц/13-ц (т. 1, а. с. 12). Суд першої інстанції правомірність нарахування позивачем заборгованості також не перевірив.

57. Щодо тверджень судів попередніх інстанцій про те, що сума заборгованості була визначена у рішенні суду, яке набрало законної сили у справі № 755/27827/13-ц, Велика Палата Верховного Суду нагадує її висновок, сформульований у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 921/730/13-г/3 (пункт 36). Згідно з цим висновком під час розгляду справи про звернення кредитором стягнення на майно заставодавця (іпотекодавця, майнового поручителя) останній може заперечувати проти суми заборгованості за основним зобов`язанням, навіть якщо вона встановлена судовим рішенням у справі за позовом кредитора до позичальника та/або поручителя, зокрема доводити, що сума боргу є меншою або відсутня взагалі; рішення суду, у якому вирішений спір кредитора з позичальником, поручителем про стягнення заборгованості та визначений розмір останньої, не має преюдиційного характеру для заставодавця (іпотекодавця, майнового поручителя) за основним кредитним зобов`язанням, і за загальним правилом це рішення суду заставодавець (іпотекодавець, майновий поручитель) не може оскаржити в апеляційному порядку, якщо його не залучили до участі у відповідній справі.

58. Суди попередніх інстанцій стверджували, що ПАТ «ОТП Банк» уклав із позивачем договір купівлі-продажу кредитного портфеля (т. 1, а. с. 20-27), згідно з яким банк відступив позивачеві право вимоги за кредитним договором, а також договір відступлення права вимоги (т. 1, а. с. 28-30), за яким до позивача перейшли права іпотекодержателя за договором іпотеки (т. 1, а. с. 9-11). Однак Велика Палата Верховного Суду зауважує, що суди неналежно дослідили умови договору купівлі-продажу кредитного портфеля (т. 1, а. с. 20-26), витяг із додатку № 1 до цього договору (т. 1, а. с. 27), умови договору про відступлення права вимоги (т. 1, а. с. 28-29) і витяг із додатку № 1 до нього (т. 1, а. с. 30), які долучені до матеріалів справи № 755/13805/16-ц, зокрема не оцінили належність і достовірність зазначених витягів. Також суди не встановили, чи підписало ПАТ «ОТП Банк» із позивачем згідно з договором купівлі-продажу кредитного портфеля (підпункт «а» пункту 6.2 статті 6) акт приймання-передачі кредитного портфеля у частині передання позивачеві права вимоги до позичальника за кредитним договором:

58.1. Згідно з пунктом 5.2 договору купівлі-продажу кредитного портфеля від 10 грудня 2010 року, укладеного ПАТ «ОТП Банк» із позивачем (т. 1, а. с. 20-27) і доданого до матеріалів справи № 755/13805/16-ц, «покупець сплачує Винагороду після підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі Кредитного портфеля та отримання рахунку від Продавця шляхом переказу коштів на банківський рахунок Продавця. Покупець сплачує Винагороду протягом 1 календарного дня з дати отримання рахунка. Застереження: незважаючи на всі інші положення Договору Сторони домовились, що: продавець продає (переуступає) Покупцю права за кредитним договором № CNL-301/253/206 від 23.06.2006 р., укладеного з Боржником ОСОБА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (надалі - Кредит), загальна сума заборгованості 59 389,15 доларів США, не пізніше 01.01.2013 року, а Покупець зобов`язаний прийняти та оплатити Кредит і виконати інші зобов`язання за цим Договором; до моменту повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором і за наявності об`єктивних обставин (зменшення/збільшення вартості заставного майна Боржників, погіршення /поліпшення фінансового стану Боржників, зменшення/збільшення вартості ціни на аналогічні майнові права, тощо), Сторони мають право змінювати розмір Винагороди (ціну Договору) шляхом укладення відповідного договору».

58.2. Тоді як згідно з умовами пункту 5.2 договору купівлі-продажу кредитного портфеля від 10 грудня 2010 року, укладеного ПАТ «ОТП Банк» із позивачем і доданого до матеріалів справи № 755/27827/13-ц (т. 1, а. с. 34-41 у тій справі), які долучені до справи № 755/13805/16-ц, «покупець сплачує Винагороду після підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі Кредитного портфеля та отримання рахунку від Продавця шляхом переказу коштів на банківський рахунок Продавця. Покупець сплачує Винагороду протягом 1 календарного дня з дати отримання рахунка».

58.3. Відповідачка звертала увагу на те, що у витягу із додатку 1 до договору про відступлення права вимоги від 10 грудня 2010 року зазначено про відступ ПАТ «ОТП Банк» на користь позивача вимог за договором застави PCL-009/920/2006 від 27 грудня 2006 року (т. 1, а. с. 30). Однак відповідачка вказує, що «договору застави» у матеріалах справи немає.

59. Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на питання, без отримання відповідей на які неможливо виснувати про перехід від ПАТ «ОТП Банк» до позивача права вимоги за кредитним договором і права іпотекодержателя за договором іпотеки: 1) які договори купівлі-продажу кредитного портфеля та про відступлення права вимоги (за договорами застави / іпотеки) ПАТ «ОТП Банк» уклало з позивачем 10 грудня 2010 року? 2) чи входили до переліку вимог за кредитними та іпотечними договорами, які ПАТ «ОТП Банк» відступив позивачеві, вимоги банку до позичальника за кредитним договором і до відповідачки за договором іпотеки? 3) якщо так, то якими належними, допустимими та достовірними доказами, що є у матеріалах справи, це підтверджується, і який обсяг вимог ПАТ «ОТП Банк» відступив позивачеві за умовами відповідних кредитного договору та договору іпотеки? 4) чи є укладений ПАТ «ОТП Банк» із позивачем договір про відступлення права вимоги договором факторингу, за яким ПАТ «ОТП Банк» діяв як клієнт, а позивач - як фактор? 5) якщо так, то чи є позивач фінансовою установою, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, зокрема, чи має відповідну ліцензію на провадження діяльності з надання фінансових послуг?

61. З огляду на викладене згідно з частиною третьою статті 400 ЦПК України у редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 460-IX, Велика Палата Верховного Суду вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, не дослідивши належно зібрані у справі докази, неповно з`ясували обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, та неправильно застосували норми матеріального права. Внаслідок цього виснували про те, що ПАТ «ОТП Банк» відступило позивачеві право вимоги за укладеним із позичальником кредитним договором і право іпотекодержателя за укладеним із відповідачкою договором іпотеки; не перевірили аргументи відповідачки щодо відсутності у позивача права бути фактором за договором про відступлення права вимоги, а також щодо правильності визначення позивачем розміру боргу позичальника з урахуванням заперечень відповідачки та висновків Великої Палати Верховного Суду, сформульованих у постановах від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (пункти 54, 91), від 12 травня 2020 року у справі № 921/730/13-г/3 (пункт 36).

З урахуванням наведених обставин, позивачу слід привести у відповідність до встановлених п. 5, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України вимог позовну заяву.»

Копію ухвали суду від 09 листопада 2023 року позивачем отримано 15 листопада 2023 року, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням, що міститься в матеріалах справи.

Однак, станом на 13 грудня 2023 року позивач не усунув недоліки, що викладені в ухвалі суду від 09 листопада 2023 року.

Згідно ч. 11 ст. 187 ЦПК України суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до ч. 13 ст. 187 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Частиною 2 ст. 207 ЦПК України встановлено, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви по цій справі без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 185, 260, 353 ЦПК України, п о с т а н о в и в :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідачки ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна