Справа № 127/7104/23
Провадження № 2-о/127/135/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Бойко В.М.,

при секретарі Поперечної А.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту постійного спільного проживання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про встановлення факту постійного спільного проживання.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є спадкоємцями майна свого померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_5 та після його смерті була заведена спадкова справа. За життя ОСОБА_5 володів 7/10 квартири АДРЕСА_1 . Крім того, 3/10 вказаної квартири володів померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 батько ОСОБА_5 ОСОБА_6 . Однак, ОСОБА_5 не оформив право власності на 3/10 квартири, які з життя належали його батькові. Постановою приватного нотаріуса ВМНО Діброви Л.О. від 20.08.2021 року №143/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом на 3/10 частки квартири АДРЕСА_1 , підставою для такої відмови стало те, що ОСОБА_2 не надала документи, які б підтверджували факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті його батька ОСОБА_6 . Таким чином, для одержавння права на спадкування заявником необхідно встановити юридичний факт спільного проживання ОСОБА_5 разом з його батьком ОСОБА_6 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вищевикладене і стало підставою для звернення до суду із даною заявою.

Ухвалою суду від 15.03.2023 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримав та просив задовольнити.

Представник заінтересованих осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин. На адресу суду від представника заінтересованих осіб надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечував щодо задоволення заяви.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , про що 03.05.2013 року складено відповідний актовий запис №1207, що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 (а.с.8).

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 (а.с.7).

Згідно Листа №1687 від 17.03.2021 року КП «ВМБТІ» повідомило, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи №87744 на квартиру АДРЕСА_1 станом на 29.12.2012 року за ОСОБА_6 зареєстровано 3/10 часток квартири, за ОСОБА_5 7/10 часток (а.с.11).

З Технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 вбачається, що власниками є: ОСОБА_6 (3/10) та ОСОБА_5 (7/10) (а.с.9-10).

Відповідно до Свідоцтва на право власності на житло від 24.02.2000 року, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_6 , та членам його сім`ї ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с.49).

Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом Серія ВМС №438119, спадкоємцем частки майна ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 є її син ОСОБА_5 , спадкове майно, на яке в указаній частці видано свідоцтво складається з 1/5 частки квартири під АДРЕСА_2 (а.с.50).

Крім того, З Договору дарування частини квартири Серія НМС №270637 від 28.03.2011 року, вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 передали безоплатно у власність (подарували), а ОСОБА_5 прийняв дарунок, а саме: 2/5 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с.51).

Після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5 відкрилася спадщина (а.с.4).

З Довідки про склад спадкоємців №57/02-14 від 28.04.2023 року вбачається, що згідно матеріалів спадкової справи заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є його: донька ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_3 та Донька ОСОБА_4 (а.с.48).

Постановою №143/02-31 від 20.08.2021 року, приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Діброва Л.О.відмовила ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 3/10 частки квартири АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_2 не надала документи, які б підтверджували факт прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті ОСОБА_6 (а.с.5-6).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 є донькою померлого ОСОБА_5 , та остання претендує на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_5 .

Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово.

У той же час кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (частина друга статті 1258 ЦК України).

За змістом статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки - складають сім`ю.

У п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Головною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Такими особами можуть бути й інші родичі спадкодавця, причому ними можуть також особи однієї статі зі спадкодавцем, або особи, які взагалі не пов`язані спорідненням зі спадкодавцем.

Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статті 58 та 59 ЦПК України вказують на те, що докази повинні бути належними та допустимими.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до Довідки №249 від 16.04.2021 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Знятий з реєстрації 17.05.2013 року (а.с.13).

Відповідно до Довідки №38587 від 04.06.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Знятий з реєстрації 08.10.2020 року (а.с.15).

Відповідно до Акту про фактичне проживання особи від 16.03.2023 року, посвідченого керівником УК «Стрілецька 91» Марченко О.П., за адресою: АДРЕСА_3 ОСОБА_5 та ОСОБА_6 фактично проживали за вказаною адресою з 29.07.1983 року по 01.05.2013 року (а.с.33).

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_11 які суду пояснили, що вони давно знали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Вказали, що ОСОБА_5 проживав разом з ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 по день його смерті.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Від встановлення вказаного в заяві факту залежить виникнення у заявника права на отримання спадщини.

Враховуючи те, що заявник у інший спосіб не може довести факт спільного проживання ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 і зазначені обставини не можуть бути встановлені у інший спосіб, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає, що заява є обґрунтованою, обставини, викладені в ній, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, в зв`язку з чим вона підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76-78, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 294, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 із ОСОБА_6 в квартирі АДРЕСА_1 на момент смерті ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 .

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , адреса: російська федерація, АДРЕСА_6 .

Повний текст судового рішення складено 15.06.2023 року.

Суддя: