Провадження №2-н/463/2574/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12 грудня 2023 року суддя Личаківського районного суду м. Львова - Жовнір Г.Б., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ, інфляційних втрат, 3% річних,-

встановив:

заявник ТзОВ «Львівгаз збут» звернувся до Личаківського районного суду м. Львова із заявою про видачу судового наказу з вимогою стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природній газ в розмірі 1081,00 грн основного боргу, інфляційних втрати в розмірі 0, 64 грн, 3% річних в розмірі 0, 10 грн.

Розглянувши надані матеріали, приходжу до висновку, що слід відмовити у видачі судового наказу в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до ч.1 ст. 161 ЦПК України, серед іншого, судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Разом з тим, ст. 64 Конституції України передбачена можливість введення в Україні воєнного або надзвичайного стану. При цьому можуть встановлюватися певні обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

24.02.2022 року відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб. Указом Президента України продовжено дію воєнного стану на території України.

Постановою КМ України № 206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», визначено, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вимоги в частині стягнення 3 % річних та сум інфляції не є безспірними, враховуючи положення чинного законодавства в умовах воєнного стану, а тому до припинення чи скасування воєнного стану в Україні, такі стягнення не можуть бути проведені в безспірному порядку, в порядку наказного провадження.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 165 ЦПК України, у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог.

Отже, починаючи з 24.02.2022 заборонено стягувати інфляційні нарахування та проценти річні нараховані на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги, до припинення чи скасування воєнного стану в Україні.

Станом на дату розгляду заяви про видачу судового наказу, воєнний стан не скасовано, тому суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу в частині стягнення 3 % річних та інфляційних нарахувань, оскільки така вимога не відповідає вимогам ст. 19, 161 ЦПК України. Вказане не перешкоджає заявнику звернутися до суду з заявою про стягнення відповідних нарахувань після припинення воєнного стану, подавши заяву про видачу судового наказу, або позовну заяву за правилами спрощеного позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 19, 161, 163, 165-166, 258-261 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» у видачі судового наказу в частині стягнення з ОСОБА_1 інфляційних втрат та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості за спожитий природній газ.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст.ст. 354, 355, пп. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Суддя: Г.Б. Жовнір