УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2023 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого судді - Галінської В.В.

секретар судового засідання - Калетинець Т.В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересована особа ОСОБА_2

державний виконавець відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) - Герман Дмитро Віталійович

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу ДВС м.Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Германа Дмитра Віталійовича , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із скаргою на бездіяльність державного виконавця, в якій просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) Германа Дмитра Віталійовича щодо незняття арешту з майна, належного ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 55006664 на виконання виконавчого листа №569/9007/17 та зобов`язати державного виконавця зняти арешт, накладений на все належне йому майно на підставі постанови про арешт майна боржника від 07.03.2018 року.

Свою скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження ВП №55006664 за виконавчим листом №569/9007/17, виданим 20.10.2017 р. Рівненським міським судом про стягнення з нього на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 900 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2017 р. і до досягнення дітьми повноліття. 07.03.2018 постановою державного виконавця Рівненського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Ковальчук Н.М. накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_1 . В обґрунтування накладення арешту державний виконавець зазначив: з метою забезпечення виконання виконавчого документу та уникнення можливості відчуження майна виникла необхідність накласти арешт на все майно боржника, належне йому на праві власності у межах загальної суми 10900,00 грн. Незважаючи на те, що з лютого 2022 року у заявника постійно наявна переплата по аліментах і заборгованість відсутня, державним виконавцем арешт із належного ОСОБА_1 майна не знімається. Так, із розрахунку, виконаного державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 05.06.2023 р. №140456 ОСОБА_6 , вбачається, що станом на 31.05.2023 р. заборгованість по аліментах у заявника відсутня. ОСОБА_1 вказує, що на його заяву про зняття арешту у зв`язку із відсутністю заборгованості за аліментами від 27.06.2023 р. листом від 27 липня 2023 року № 179690 за підписом начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Н.Іщук його повідомили, що оскільки він не працює та у нього відсутнє інше рухоме чи нерухоме майно, на яке державним виконавцем може бути накладено арешт з метою забезпечення виконання рішення суду в подальшому, станом на 27.07.2023 р. відсутня можливість вважати, що вчинення рішення може бути збережено в інший спосіб, тому арешт з майна не може бути знято. Вважає, що оскільки у нього відсутня заборгованість зі сплати аліментів, то наявність арешту на все майно суперечить завданням виконавчого провадження та порушує його права як власника майна.

Відділом державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подано до суду відзив, у якому представник зазначає, що станом на 10.03.2018 року заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів становила 10900 гривень. 10.03.2018 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника з метою забезпечення виконання виконавчого документу та уникнення можливості відчуження майна, оскільки існувала заборгованість зі сплати аліментів понад 3 місяці. Зазначає, що згідно пункту 7 частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставою для зняття арешту з майна боржника є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Боржник повідомив, що він не працює та у нього відсутнє інше рухоме чи нерухоме майно на яке державним виконавцем може бути накладено арешт з метою забезпечення виконання рішення суду в подальшому. Відтак, враховуючи те, що станом на 18.09.2023 року відсутня можливість вважати, що вчинення рішення може бути збережено в інший спосіб, арешт з майна не може бути знято. А відтак, в разі зняття арешту з майна, в боржника виникає можливість відчуження такого майна. Внаслідок цього, в разі виникнення заборгованості зі сплати аліментів, стягнути її буде неможливо. Таким чином, відмова Відділу зняти арешт з майна Боржника зумовлена виключно інтересами дитини, на яку стягуються аліменти.

Ухвалою суду від 11 серпня 2023 року прийнято до розгляду скаргу, судове засідання призначено на 30 серпня 2023 року з повідомленням (викликом) сторін.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 та представник заявника ОСОБА_7 не з`явились, представник заявника подала до суду заяву, в якій просила справу слухати в її відсутність, підтримала скаргу, просила її задовільнити.

Представник Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Герман Д.В. в судове засідання не з`явився.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши виступи учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, суд встановив наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження ВП №55006664 за виконавчим листом №569/9007/17, виданим 20.10.2017 р. Рівненським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі по 900 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2017 р. і до досягнення дітьми повноліття.

07.03.2018 року постановою державного виконавця Рівненського міського ВДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Ковальчук Н.М. накладено арешт на все майно, яке належить ОСОБА_1 з метою забезпечення виконання виконавчого документу та уникнення можливості відчуження майна належного йому на праві власності у межах загальної суми 10900,00 грн.

Як вбачається із копії розрахунку заборгованості по аліментах по ВП 55006664, який здійснений державним виконавцем Д.Германом 05.06.2023 року за №140456 станом на 31.05.2023 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня.

27.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до начальника відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Н.Іщук із заявою про скасування постанови ВП №55006664 від 07.03.2018 року про арешт майна боржника.

20 липня 2022 року за №179690 начальником відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції Н.Іщук відмовлено ОСОБА_1 у скасуванні арешту, оскільки виконання рішення суду не може бути забезпечено в інший спосіб, у зв`язку з відсутністю у боржника іншого рухомого чи нерухомого майна, на яке може бути накладено арешт.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про виконавче провадження" - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно дост.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок стягнення аліментів визначений у ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 2 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

За положеннями ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 56 вказаного Закону, арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до п. 7 ч .4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника.

Виходячи із наведених норм прав, державний виконавець наділений повноваженнями щодо звернення стягнення на майно боржника за наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Разом з тим, у ОСОБА_1 тривалий час взагалі відсутня заборгованість зі сплати аліментів, що стверджується доданими розрахунком державного виконавця.

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 60 Закону України „Про виконавче провадження» з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. В інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, арешт на майно боржника державним виконавцем був накладений цілком правомірно у звязку з утворенням заборгованості по сплаті аліментів понад три місяці. Не знятим даний арешт залишається також правомірно відповідно ЗУ „Про виконавче провадження, оскільки виконавче провадження не є закінченим або повернутим. Тому вимоги скаржника ОСОБА_1 в частині визнання неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м.Рівному Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) Германа Дмитра Віталійовича не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними.

Проте суд вважає можливим задовольнити вимоги ОСОБА_1 в частині зняття арешту з майна, яке належить йому на праві власності, оскільки на даний час належним чином виконуються аліментні зобов`язання, заборгованість відсутня.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов"язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що скарга підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст.260, 353, 447, 450-451 ЦПК України , суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу ДВС м.Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Германа Дмитра Віталійовича - задовільнити частково.

Зобов`язати державного виконавця відділу ДВС у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) - Германа Дмитра Віталійовича скасувати арешт накладений на все належне ОСОБА_1 майно, що накладений постановою про арешт майна боржника від 07.03.2018 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду ротягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.Виготовлено з автоматизованого документообігу суду

Суддя -