Провадження № 22-ц/801/1283/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ан О. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 рокуСправа № 127/34706/21м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Копаничук С.Г.,

суддів: Голоти Л. О. Денишенко Т. О.,

учасники справи:

позивач - Департамент соціальної політики Вінницької міської ради

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу адвоката Пунько І. В. в інтересах ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2022 року, постановлене у складі судді Ан О. В., у справі за позовом Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року Департамент соціальної політики Вінницької міської ради звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів. Позов мотивований тим, що Департаменті соціальної політики Вінницької міської ради на обліку перебував громадянин ОСОБА_1 , який отримував житлову субсидію. В ході перевірок виявлено, що відповідач має заборгованість з виконавчим провадженням щодо стягнення аліментів, та відповідно внесений в Єдиний реєстр боржників. Відповідно до підпункту 7 пункту 14 Положення житлова субсидія не призначається, якщо у складі домогосподарства або у складі сім`ї члена домогосподарства є особи, які за даними Єдиного реєстру боржників, мають заборгованість за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів понад три місяці. В зв`язку з цим утворилася переплата, яка у добровільному порядку відповідачем не погашається. На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь надміру виплачені кошти житлової субсидії за період з жовтня 2020 по листопад 2020 в розмірі 2749,19 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2022 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Вінницької міської області надміру виплачені кошти житлової субсидії з жовтня 2020 по листопад 2020 в сумі 2749,19 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради 2270 грн судового збору.

В апеляційній скарзі адвокат Пунько І. В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи і неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат скасувати та постановити нове рішення у цій частині, яким компенсувати Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради судовий збір, сплачений за подання позовної заяви у розмірі 2270 грн за рахунок держави у порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині розподілу судових, витрат, а тому справа переглядається апеляційним судом лише у цій частині.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2022 року, в частині розподілу судових витрат, вищевказаним вимогам закону не відповідає.

Відповідно до ч. 5 ст. 265 ЦПК України у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.

Задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції стягнув з відповідача на користь позивача судовий збір.

Такий висновок суду першої інстанції є помилковим, оскільки не відповідає змісту положень ЗУ «Про судовий збір» та ст. 141 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, Департамент соціальної політики Вінницької міської ради за подання позовної заяви сплатив 2270 грн судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, то за правилом ч. 1 ст. 141 судовий збір покладається на відповідача.

Разом з тим, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 встановлена довічно друга група інвалідності (а.с. 9, 44).

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що відповідач звільнений від сплати судового збору, ці судові витрати підлягають компенсації позивачу за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд першої інстанції вказані обставини та норми права не врахував, внаслідок чого помилково стягнув з відповідача на користь позивача судовий збір.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищенаведене, рішення суду першої інстанції в частині розподілу судового збору підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про компенсацію Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради судовий збір, сплачений за подання позовної заяви у розмірі 2270 грн за рахунок держави у порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381 384 ЦПК України,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Пунько І. В., подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2022 року в частині розподілу судового збору скасувати.

Компенсувати Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради судовий збір, сплачений за подання позовної заяви у розмірі 2270 грн, за рахунок держави у порядку передбаченому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 лютого 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач С.Г. Копаничук

судді: Л. О. Голота

Т. О. Денишенко