Справа № 524/2204/23
Провадження №2/524/1370/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 , представника відповідача Стороженко Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Державна казначейська служба України,про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Державна казначейська служба України,про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позову зазначає, що перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та отримує соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям згідно з рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року по справі № 440/2044/22. Виплата має здійснюватись з 01.10.2021 по 30.04.2023 року в розмірі 541,91 грн., щомісячно.

Повідомленням відповідача від 06.10.2022 року їй відмовлено в наданні соціальної допомоги з причини, що у складі сім?ї нібито є непрацюючі працездатні особи, які не сплатили в мінімальному розмірі ЄСВ. Перелік таких осіб у повідомленні відсутній. Отримавши відмову у виплаті соціальної допомоги залишилась без засобів існування, незважаючи на те, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року по справі № 440/2044/22 зобов`язано Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області поновити їй виплату соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.10.2021 року.

Лише 06.02.2023 року їй виплачено суму соціальної допомоги за період з жовтня 2022 року по січень 2023 року в розмірі 2167,64 грн., таким чином, відповідач здійснив виплату соціальної допомоги за чотири місяці.

Стверджує, що отримавши відмову відповідача у виплаті соціальної допомоги, фактично позбавлена засобів існування, внаслідок чого не могла себе забезпечувати, що призвело до погіршення самопочуття та моральних страждань. Стан здоров`я значно погіршився, необхідно було докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Завдану моральну шкоду оцінює у розмірі 26800 грн. з розрахунку місячний розмір мінімальної заробітної плати у відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України» станом на 01.01.2023 за кожний іх чотирьох місяців невиплати соціальної допомоги 6700 грн x 4 місяця з розрахунку за період з жовтня 2022 року по січень 2023 року

Ухвалою суду від 28.04.2023 року відкрито у справі спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

06.07.2023 року відповідачем Управлінням соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області подано відзив на позовну заяву, у якому просять відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначають, що 29.10.2021 позивач звернулася до Департаменту «Центр надання адміністративних послуг у місті Кременчуці» із заявою та пакетом документів для призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім?ям. Рішенням управління від 09.11.2021 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні державної допомоги у зв?язку з перевищенням рівня забезпечення прожиткового мінімуму (сума 832,65 грн.) та середньомісячного сукупного доходу її родини у сумі 3000 грн. ОСОБА_1 оскаржила вищезазначене рішення управління до Полтавського окружного адміністративного суду, винесено рішення по справі №440/2044/22, яким її позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення управління від 09.11.2021 № 15188 про відмову в наданні державної допомоги та зобов?язано управління поновити ОСОБА_1 виплату соціальної допомоги малозабезпеченим сім?ям з 01.01.2021 з виплатою недоотриманих сум. Управлінням, на виконання рішення суду по справі № 440/2044/22 від 14.06.2022, ОСОБА_1 проводиться нарахування та виплата державної допомоги у раніше призначеному розмірі, а саме 541,91 грн. щомісяця, за період з 01.10.2021 по теперішній час та до моменту закінчення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19. Однак, незважаючи на виконання управлінням вищезазначеного рішення суду, 29.09.2022 ОСОБА_1 в Департаменті «Центр надання адміністративних послуг» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області подано нову заяву та декларацію про доходи і майновий стан для визначення права на отримання державної допомоги.У зв?язку з тим, що у періоді декларування, а саме з січня по червень 2022 року, ОСОБА_1 не працювала та за неї не було сплати єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування у мінімальному розмірі сумарно протягом трьох місяців, рішенням управління від 06.10.2022 їй відмовлено у призначенні державної допомоги та до ЦНАП направлено відповідне повідомлення про відмову у призначенні.Розрахунок, призначення (відмова у призначенні) різних видів допомог, проведення перерахунків, корегування раніше внесених даних та ін. проводиться управлінням у програмному комплексі «АСОПД/КОМТЕХ».Таким чином, у кінці 2022 року управлінням до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області направлено базу звернень та призначень допомог по управлінню за попередній місяць, для проведення нарахування коштів одержувачам державних допомог за листопад 2022 року та внесення всієї необхідної інформації про звернення до відповідної бази на рівні держави.Після повернення бази управлінням проводилось нарахування виплат допомог іншим одержувачам у зв`язку з продовженням воєнного стану, а також проводився перерахунок допомог у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму з 01.12.2022. У січні 2023 року управління мало змогу провести нарахування допомоги за рішенням суду ОСОБА_1 за період з жовтня 2022 року, і у лютому 2023 року всі недоотримані кошти у сумі 2167,64 грн. (з жовтня 2022 року по січень 2023 року) та у сумі 541,91 грн (за лютий 2023 року) зараховані на картковий рахунок ОСОБА_3 , відкритий АТ «Райффайзенбанк».

Тобто, з 22.06.2022 (моменту одержання управлінням рішення Полтавського окружного адміністративного суду по справі № 440/2044/22 від 14.06.2022) та до 06.10.2022 (моменту винесення рішення про відмову в призначенні державної допомоги на повторне звернення позивача), кошти ОСОБА_1 сплачувались в повному обсязі. Тимчасове призупинення виплат відбулося саме у зв`язку із технічною неможливістю у їх нарахуванні, та саме у результаті повторного звернення позивача до управління з повторною заявою. Вважають, що розмір моральної шкоди позивачем визначено безпідставно та необґрунтовано.

07.08.2023 року позивачем ОСОБА_1 подано відповідь на відзив. Наголошує, що факт припинення нарахування та виплати соціальної допомоги в період з жовтня 2022 року по січень 2023 року включно відповідач не заперечує та пояснює, що в цей період проводились нарахування виплат допомог іншим одержувачам, а також проводились перерахунки допомог у зв?язку з підвищенням прожиткового мінімуму з 01.12.2022 року. Посилання відповідача на тимчасове призупинення виплат у зв?язку з технічною неможливістю у їх нарахуванні не узгоджуються з попередніми поясненнями, не підтверджені жодними доказами та не надано доказів на підтвердження факту усунення нібито наявних технічних проблем. Відповідач в повідомленні від 06.10.2022 року про відмову в наданні соціальної допомоги не повідомляв про наявність будь-якої технічної неможливості. 22.09.2022 року, натомість, вважає, що зобов?язана була подавати декларацію про доходи та майновий стан саме на вимогу посадових осіб відповідача. Відповідач не надає доказів, згідно з якими є правомірним його відмова виконувати судове рішення у зв`язку з її повторним зверненням. Саме з вини управління з жовтня 2022 року протягом чотирьох місяців залишилась без засобів існування, тобто без соціальної допомоги, право на отримання якої встановлене судовим рішенням та чинним законодавством, що призвело до психологічного напруження, загострення хронічних захворювань, про що долучила медичну документацію за спірний період, а отже моральних страждань.

05.09.2023 року відповідачем Управлінням соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області подані письмові пояснення аналогічного змісту з поясненнями викладеними у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримують, просять задовольнити, посилаючись на обставини і підстави, що зазначені у позові. Адвокат Доля Г.О. наголошує щодо тривалого невиконання судового рішення та позбавлення ОСОБА_1 державної допомоги з жовтня 2020 року до лютого 2023 року - часу проведення виплат та те, що протиправна бездіяльність відповідача встановлена судовим рішенням.

Представник відповідача Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області Стороженко Н.Ю. просить відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Представник третьої особи Державної казначейської служби України у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Суд, вислухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 рокупо справі № 440/2044/22 позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 09.11.2021 № 15188 про відмову в наданні державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї.

Зобов`язано Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області поновити ОСОБА_1 виплату соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям з 01.10.2021 з виплатою недоотриманих сум.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Згідно довідки про отримання допомоги № 82 від 18.01.2023 р. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та відповідно до ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» їй виплачується державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям згідно з рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року з 01.10.2022 по 30.04.2023 у розмірі 541,91 грн. щомісяця.

У січні 2023 року Управлінням соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області проведено нарахування допомоги за рішенням суду ОСОБА_1 за період з жовтня 2021 року, і 06.02.2023 року всі недоотримані кошти у сумі 2167,64 грн. з жовтня 2021 року по січень 2023 року зараховані на картковий рахунок ОСОБА_3 , відкритий у АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтями 55,56 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Положеннями частини 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом статей 15,16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У статті 23 ЦК України визначено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини і на законодавчому рівні в України, у тому числі частиною 2статті 1166 ЦК України, згідно з якою особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, закріплено дію презумпції моральної шкоди. Тобто, моральна шкода вважається завданою позивачу, якщо відповідачем не доведено належними доказами відсутність його вини у завданні такої шкоди.

Згідно з частиною 1 статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, наявність протиправного діяння особи, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому протиправні діяння, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2020 року у справі № 686/25718/19 (провадження № 61-7697св20), від 30 грудня 2020 року у справі № 482/48/19 (провадження № 61-11020св20).

Державна соціальна допомога призначена ( за рішенням суду) ОСОБА_1 , як малозабезпеченим сім`ям, які постійно проживають на території України та з поважних або незалежних від них причин мають середньомісячний сукупний дохід менший від прожиткового мінімуму для сім`ї.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Отже позивач, на момент звернення з новою заявою 29.09.2022 до управління про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям мала право на одержання допомоги за рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року з 01.10.2021 по 30.04.2023 у розмірі 541,91 грн. щомісяця

Посилання відповідача на технічну неможливість виплат соціальної допомоги за рішенням суду, що спричинена повторним зверненням позивача до управління не можуть бути підставою невиконання судового рішення та не позбавляють позивача суб`єктивного права на отримання такої допомоги.

Внаслідок невиплати відповідачем державної соціальної допомоги згідно з рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року позивач фактично була позбавлена засобів існування.

Позивач до матеріалів справи долучила відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми сплачених оходів та утриманих податків станом на 25.04.2023 року відповідно до якого за перший та другий квартал 2022 року відсутні відомості щодо отриманого доходу, за липень, серпень, жовтень 2022 доходи ОСОБА_4 державні соціальні виплати у розмірі 541,91 грн.

За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, відповідач, не здійснивши нарахування та виплату позивачу соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям передбачену ЗУ «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» яка їй повинна виплачуватись згідно з рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.06.2022 року, позбавив ОСОБА_1 державних гарантій реалізації соціальних прав, зокрема права на соціальних захист і достатній життєвий рівень допустив протиправну бездіяльність та порушив право позивача на отримання допомоги у розмірі, установленому законом.

Отже, наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог останньої щодо стягнення на її користь з Держави Україна в особі Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області моральної шкоди, внаслідок завдання ОСОБА_1 душевних страждань внаслідок неправомірних дій відповідача, у зв`язку з чим вона була змушена докладати зусиль для нормальної організації свого життя, що свідчить про спричинення моральної шкоди.

Виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що з відповідача Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню 2680 гривень, що буде цілком еквівалентним завданим моральним стражданням.

Судові витрати у відповідності до ст. 141 ЦПК України віднести на рахунок відповідача.

Керуючись ст. 259,280-289 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Державна казначейська служба України,про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 2680 грн.

В решті позову - відмовити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління соціального захисту населення Автозаводського району Департаменту соціального захисту населення Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, місцезнаходження: м.Кременчук, просп. Свободи, буд. 66, .

Третя особа: Державна казначейська служба України, місцезнаходження: м.Київ, вул.. Бастіонна, 6, .

Суддя О.С. Предоляк