Справа № 428/8608/21
№ 4-с/183/41/23

У Х В А Л А
12 грудня 2023 року м. Новомосковськ
Суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Парфьонов Д. О., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Степанюк Марини Василівни, заінтересована особа ОСОБА_2 , -
до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла вказана скарга, в якій заявник просить: визнати протиправними дії державного виконавця Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Степанюк Марини Василівни щодо відмови у перерахунку заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 72423768 від 02 серпня 2023 року; зобов`язати державного виконавця Сєвєродонецького відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Степанюк Марину Василівну провести перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні № 72423768 від 02 серпня 2023 року з урахуванням наданих доказів до скарги.
В обґрунтування скарги, окрім іншого, заявник указує, що 29 листопада 2023 року ним отримана відповідь державного виконавця про відмову в задоволенні його заяви про здійснення перерахунку зі сплати аліментів за виконавчим листом Сєвєродонецького міського суду Луганської області у справі № 428/8608/21, виданого 31 травня 2023 року.
Перевіривши подану заяву на відповідність вимогам ст. 183, 447-449 ЦПК України, вбачається таке.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Статтею 449 ЦПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
У частині п`ятій статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.
Верховний Суд зауважив, що строки на подання скарги є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається у скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця необхідно виходити з того, що у ЦПК України не міститься переліку поважних причин пропуску строку, їх з`ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга залишається без розгляду та повертається заявникові.
Строк звернення до суду зі скаргою на дії державного, приватного виконавця є не строком позовної давності, а процесуальним строком, а тому у разі його пропуску, скарга може бути розглянута по суті лише після вирішення питання про його поновлення, оскільки відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі №466/948/19, зроблено висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові.
З наведених заявником у скарзі обґрунтувань вбачається, що він оскаржує дії державного виконавця, які полягають у фактичній відмові у задоволенні заяви боржника про перерахунок заборгованості зі сплати аліментів від 07 листопада 2023 року, про яку позивача повідомлено листом від 23 листопада 2023 року № 72423768/22.12-31 та такі дії за своїм змістом не є триваючими.
Суд вважає за необхідне відмітити, що законодавцем у статті 449 ЦПК України закріплені імперативні строки (10 днів і 3 дні), протягом яких можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення. Тобто, це строки в межах яких особа може звернутися з відповідною скаргою для захисту своїх порушених прав або інтересів.
Виходячи із змісту поданої заявником скарги вбачається, що строк звернення з цією скаргою становить десять днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.
У скарзі заявник посилається на те, що про дії державного виконавця щодо відмови у здійсненні перерахунку він дізнався 29 листопада 2023 року, отримавши лист від 23 листопада 2023 року № 72423768/22.12-31.
При цьому, жодних доказів, які б підтверджували в дійсності той факт, що заявник дізнався про порушення свого права, а саме про відмову у задоволенні його заяви, 29 листопада 2023 року заявником не надано.
Посилання заявника виключно на дату 29 листопада 2023 року, яка за твердженням заявника є днем, коли він нібито дізнався про порушення свого права без підтвердження цього належними доказами розцінюється судом критично, оскільки саме на заявника покладається обов`язок доведення дотримання ним імперативних строків звернення зі скаргою на дії державного виконавця.
Відтак, оскільки скарга подана заявником 08 грудня 2023 року, лист державного виконавця, з яким позивач пов`язує свою обізнаність про порушення права датовано 23 листопада 2023 року, заявником не заявлено клопотання про поновлення строку звернення зі скаргою та не доведено належними доказами подання скарги до суду з дотриманням процесуальних строків, а твердження останнього про те, що саме 29 листопада 2023 року він дізнався про порушення його права не підтверджуються наданими до скарги доказами в своїй сукупності, суд вважає, що вищезазначену скаргу подано заявником з пропуском строку, визначеного статтею 449 ЦПК України.
За таких обставин, зважаючи на те, що скарга подана заявником після закінчення процесуального строку встановленого законом і не заявлено клопотання про поновлення такого строку, з огляду на відсутність поважних причин поновлення такого пропуску, суд дійшов висновку про залишення скарги без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 13, 76 - 81, 89, 126 - 127, 259 - 261, 353 - 354, 447 - 449 ЦПК України, суд
скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця залишити без розгляду та повернути заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем складення ухвали суду.

Ухвала суду складена і підписана 12 грудня 2023 року.

Суддя Д. О. Парфьонов