Дата документу 05.06.2023
Справа № 334/4271/23
Провадження № 2/334/1926/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Коломаренко К.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «МетЛайф», про захист прав споживачів та стягнення страхової виплати,

В С Т А Н О В И В:

01.06.2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ПрАТ «МетЛайф» (місцезнаходження: м Київ, вул. Жилянська, 110,) про захист прав споживачів та стягнення страхової виплати, в якій позивач просить стягнути з ПрАТ "МетЛайф" на користь позивача страхову виплату за договором добровільного страхування життя (у формі електронного поліса), включаючи захист від нещасних випадків № ZPZVNS-228C7P8 від 12.09.2022 в розмірі 125 000, 00 грн.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2023 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Коломаренко К.А..

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа. Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: місце проживання відповідача, місце заподіяння шкоди, місце знаходження спірного майна, місце розгляду первісного позову тощо.

Відповідно до ч.2 ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є місто Київ, вулиця Жилянська, 110.

Як вбачається із змісту позовної заяви предметом та підставами звернення із позовом є стягнення страхового відшкодування у зв`язку із настанням страхового випадку за договором добровільного страхування життя, укладений між ПАТ «МетЛайф» та ОСОБА_2 (спадкоємцем якого є позивач - ОСОБА_1 )

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить суд захистити її права як споживача, посилаючись на те, що вона є споживачем послуг за договором страхування, хоча і не є стороною цього договору.

При цьому, зі змісту довогору добровільного страхування життя (у формі електронного поліса), включаючи захист від нещасних випадків № ZPZVNS-228C7P8 від 12.09.2022 вбачається, що у випадку настання страхового випадку, спадкоємці застрахованої особи є вигодонабувачами за договором.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про страхування», ст. 979 ЦК України, договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Отже, за своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

А відповідно до пункту 22 статті 1 цього ж Закону споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» роз`яснено, що оскільки Закон України «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, судам слід мати на увазі, що до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема, ті, що виникають із договорів купівлі-продажу, майнового найму (в тому числі найму (оренди) жилого приміщення в частині відносин між наймачем (орендарем) і наймодавцем (орендодавцем), який одночасно є виконавцем комунальних послуг і послуг по ремонту житлового фонду та інженерного обладнання), побутового прокату, безоплатного користування майном, підряду (в тому числі побутового замовлення чи абонементного обслуговування), доручення, перевезення громадян та їх вантажу, комісії, схову, страхування, із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг). Відносини, щодо захисту прав споживачів можуть виникати також з актів законодавства або з інших угод, які не суперечать Закону.

Таким чином, на підставі аналізу вищевказаних правових приписів та з урахуванням пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», можна зробити висновок, що до відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні договору страхування, при цьому положення щодо відповідальності страховика, закріплені в ЗУ «Про страхування» та главі 67 ЦК України, є спеціальними нормами права, а в ЗУ «Про захист прав споживачів» - загальними.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-126цс14.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 , звертаючись до суду, посилається як на підставу звільнення від сплати судового збору на вимоги Закону України "Про захист прав споживачів", разом з тим з аналізу змісту позовних вимог та долучених до позовної заяви документів, можна дійти висновку, що ОСОБА_1 є вигодонабувачем за договром добровільного страхування життя, який було укладено між відповідачем та її батьком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки позивач не є стороною вищевказаного договору та споживачем послуг, а Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини, які виникають між споживачем і виробником, виконавцем, продавцем під час продажу товарів (виконання робіт, надання послуг), встановлює права споживачів на придбання товарів (робіт, послуг) належної якості та безпечних для життя і здоров`я, а також визначає механізм захисту та основи реалізації державної політики, суддя доходить висновку, що Закон України «Про захист прав споживачів» не розповсюджується на спірні правовідносини, які виникли між ПАТ «МетЛайф» та ОСОБА_1 , оскільки право на відшкодування матеріальної шкоди та отримання страхового відшкодування у останньої виникло на підставі положень договору добровільного страхування життя, норм ЦК України та Закону України «Про страхування».

Таким чином, для визначення підсудності справи не може застосовуватися ч.5 ст. 28 ЦПК України щодо підсудності цивільних справ за позовами споживачів.

Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у постанові від 17.04.2019 року у справі №212/1101/18.

Крім того, слід вказати, що у цьому випадку не підлягає застосуванню і ч. 7 ст. 28 ЦПК України, відповідно до якої позови, що виникають із діяльності філії або представництва юридичної особи, можуть пред`являтись також за її місцезнаходженням, оскільки з матеріалів позову вбачається, що листування з приводу виплати страхового відшкодування здійснювалось між позивачем та відповідачем не через будь-яку ймовірну філію/або представництво, а безпосередньо з юридичною особою-відповідачем, місцезнаходження якої у м. Києві.

Відтак, підсудність справи повинна визначатись за приписами ст. 27 ЦПК України.

Згідно з ст. 27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Місцезнаходженням відповідача за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача є місто Київ, вулиця Жилянська, 110.

Враховуючи вищезазначене, суддя вважає за необхідне передати матеріали зазначеного цивільного позову за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

У відповідності до положень ч.ч. 1, 2 ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 353 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Цивільну справу № 334/4271/23, провадження № 2/334/1926/23 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «МетЛайф», про захист прав споживачів та стягнення страхової виплати, передати за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Києва.

Передачу справи здійснити не пізніше п`яти днів після закінчення строку на оскарження цієї ухвали, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення скарги без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Коломаренко К. А.