Номер провадження: 22-ц/813/3531/23
Справа № 496/3758/21
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Сегеди С.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одеса справу за апеляційною скаргою адвоката Швець Катерини Олегівни в інтересах ОСОБА_1 - на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області про встановлення факту родинних відносин, факту проживання однією сім`єю та визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ:

28.08.2021 року адвокат Швець Катерина Олегівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Біляївського районного суду Одеської області із позовом, який обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 86 років помер ОСОБА_2 (чоловік тітки позивачки). Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0,20 га, розташованої в АДРЕСА_1 . 13.06.2017 року Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа №350/2017 після смерті ОСОБА_2 . На підставі заповіту, складеного ОСОБА_2 за життя на ім`я ОСОБА_3 (двоюрідний брат позивачки), останній надіслав до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області заяву від 23.09.2017 року про прийняття спадщини за заповітом, однак, не встигши належним чином оформити прийняття спадщини та отримати свідоцтво про право на спадщину, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер у віці 58 років. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на вищевказане майно (будинок та земельна ділянка). 01.03.2019 року Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області була заведена спадкова справа №154/2019 щодо майна ОСОБА_3 та єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 був батько померлого - ОСОБА_4 , але він відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки. Як наслідок, позивач зазначила? що вона залишилася єдиною спадкоємицею після смерті двоюрідного брата - ОСОБА_3 та звернулася до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 .

У відповідь на звернення, державний нотаріус Шевченко Ю.А. надала письмову відмову №506/02-14 від 22.12.2019 року, обґрунтовуючи її тим, що відсутні документи, підтверджуючі родинні відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , немає доказів належного прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_2 , а також відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, у зв`язку з чим було рекомендовано звернутися до суду (а.с. 1-43).

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 2022 року позовні вимоги вирішено задовольнити частково. Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а саме те, що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Вигода, Біляївського району, Одеської області. В частині позову про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 та визнання за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0,20 га., розташованої в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата - ОСОБА_3 відмовлено (а.с. 146-155).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Швець Катерина Олегівна в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд оскаржуване рішення в частині відмовлених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким позовні вимоги задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначала, що не погоджується з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції в частині відмови у встановленні факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а також у частині відмови у визнанні за ОСОБА_1 права власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0,20 га, розташованої в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті двоюрідного брата - ОСОБА_3 . Так, представник апелянта, виклавши фактичні обставини справи, звертає увагу на те, що позивачка звернулася до суду із позовною заявою про встановлення факту постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в свою чергу, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що предметом даного спору є встановлення факту проживання спадкоємця зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом) та застосував до спірних правовідносин норму закону, яка не підлягала застосуванню (ч. 1 ст. 1264 ЦК України), чим, як зазначає представник апелянта, порушив норми матеріального права. При цьому, представника апелянта зазначає, що позивач-апелянт не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що матеріалами справи не підтверджено факту проживання ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_2 впродовж п`яти років в одному будинку, вважає такий висновок безпідставним та таким, що здійснений з порушенням порядку оцінки доказів. Крім того, представник апелянт звертає увагу на те, що єдиною спадкоємицею померлого є ОСОБА_1 , яка має право на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті свого двоюрідного брата - ОСОБА_3 , однак на даний час правовстановлюючі документи на житловий будинок, а тому можливості їх надати у ОСОБА_1 немає (а.с. 163-174).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.09.2022 року після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги, було відкрито апеляційне провадження та ухвалою від 17.10.2022 року справу призначено до розгляду (а.с. 188-191, 196).

Своїм правом закріпленим положеннями ст. 360ЦПК України сторони не скористалися, відзив на адресу суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 12, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці, тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Сторони про дату, час та порядок проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

На адресу суду надійшла заява адвоката Швець Катерини Олегівни в інтересах ОСОБА_1 про розгляд справи без їх участі.

Вигодянською сільською радою, в особі голови сільської ради - Рибачок Аллою, було також направлено на адресу суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_1 підтримують в повному обсязі та просять справу розглядати за їх відсутності.

Дослідивши наявні матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , про що Біляївським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 31.03.2017 року вчинено актовий запис № 367 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с. 25).

03.06.2016 року ОСОБА_2 було складено заповіт на ім`я ОСОБА_3 , згідно якого належний на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами під АДРЕСА_1 ОСОБА_2 заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 96 зворот).

22.09.2017 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку відправив на адресу Біляївської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 98).

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , про що Білісіньким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 06.12.2018 року складено відповідний актовий запис № 1099 (а.с. 69).

26.02.2019 року до Біляївської нотаріальної контори Одеської області надійшла заява ОСОБА_4 , який є батьком померлого ОСОБА_3 , згідно якої ОСОБА_4 відмовився від прийняття спадщини за законом на користь ОСОБА_1 (а.с. 68).

Згідно відповіді державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріального контори Одеської області Шевченко Ю.А., наданої ОСОБА_1 , останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю доказів належного прийняття спадщини ОСОБА_3 ; відсутності документів на підтвердження родинних зв`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок під АДРЕСА_1 (а.с. 37-38).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із того, що матеріалами справи встановлено факт родинних відносин між померлим ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а саме те, що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою ОСОБА_3 , тому наявні підстави для задоволення позовних вимог в цій частині. Проте, позивачем не надано до суду відповідних належних доказів на підтвердження факту проживання ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_2 впродовж п`яти років в одному будинку, а отже вони не були пов`язані спільним побутом, не мали взаємні права та обов`язки, відповідно дані вимоги не підлягають задоволенню. Щодо визнання за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно у вигляді вище вказаних житлового будинку та земельної ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті свого двоюрідного брата - ОСОБА_3 , то в цій частині позову суд відмовляє у зв`язку із залишенням без задоволення вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , після смерті останнього, на час відкриття спадщини. Тобто, встановивши, що ОСОБА_3 в установленому законом порядку не прийняв спадщину після ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання права власності в порядку спадкування за законом на відповідне спадкове майно (будинок та земельну ділянку) за позивачкою, оскільки таке право є похідним від прийняття спадщини ОСОБА_3 . Крім того, суди не можуть підміняти собою органи нотаріату, які відповідно до закону видають свідоцтва про спадщину та не надано правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України).У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу, яка в свою чергу, закріплює черговість спадкоємців за законом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріального контори Одеської області було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю доказів належного прийняття спадщини ОСОБА_3 ; відсутності документів на підтвердження родинних зав`язків між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; та відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок під АДРЕСА_1 (а.с. 37-38), що, в свою чергу, стало підставою для звернення до суду із відповідними позовними вимогами.

Слід зазначити, що в матеріалах справи наявна копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 , в якій в свою чергу, наявна копія заповіту складена складеного останній на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 96 зворот). Окрім того, в матеріалах справи також наявна копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 № 154/2019, долученої до матеріалів цивільної справи Біляївською районною державною нотаріальною конторою Одеської області на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 30.09.2021 року (а.с. 60, 66-124), в яких міститься довідка від 26.02.2019 року (вих. № 240), видана виконкомом Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області, згідно якої встановлено, що ОСОБА_3 був зареєстрований по день смерті за адресою: АДРЕСА_2 , однак, проживав по день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 70), тобто за місцем реєстрації та проживання померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (довідка від 22.05.2017 року вих. № 749). Разом з тим, також встановлено, що на день смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 проживав тільки померлий (а.с. 70 зворот).

При цьому, факт проживання ОСОБА_3 на момент смерті ОСОБА_2 за вищевказаної адресою підтверджується також долученою до матеріалів справи довідкою Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області від 22.07.2022 року вих. № 1380, зі змісту якої вбачається, що починаючи з 2014 року до дня смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_1 , разом з померлим проживав ОСОБА_3 (а.с. 172).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

При цьому, за змістом норм статей 1268-1269 ЦК порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Так, відповідно до частин 3, 4 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Зазначені особи вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків їхньої відмови від спадщини, а щодо малолітніх та недієздатних осіб - відмови, здійсненої від їхнього імені батьками (усиновлювачами), опікуном із дозволу органу опіки та піклування (встановлених частинами 2 - 4 ст. 1273 ЦК). При цьому, згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З матеріалів справи, в свою чергу, вбачається, що ОСОБА_3 із відповідною відмовою від прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався, при цьому, матеріали справи навпаки містять заяву останнього про прийняття спадщини від 22.09.2017 року, направлену на адресу Біляївської державної нотаріальної контори Одеської області, проте прийняти спадщину ОСОБА_3 не встиг та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. При цьому, однією із підставою відмови позивачу у прийнятті спадщини було саме відсутність належних доказів прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 (лист № 1864/02-14 від 17.07.2020 року, лист № 506/02-14 від 22.12.2019 року).

Тобто, враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки наявними матеріалами справи було встановлено, що ОСОБА_3 , починаючи з 2014 року та до моменту смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав з останнім за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі після його смерті продовжив проживати за вказаною адресою до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно в розумінні положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, зазначене свідчить про прийняття ОСОБА_3 спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Аналогічна правова позиція також міститься в постановах ВС від 22.09.2021 року по справі № 227/3750/19, постанова від 26.04.2023 рок по справі № 179/1374/20.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини після останнього, а тому відповідно позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, слід зазначити, що в матеріалах справи також міститься заява ОСОБА_4 (батько померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 ), який у розумінні положень ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги, про відмову від прийняття спадщини, зі змісту якої вбачається, що останній відмовився від прийняття спадщини за законом на користь двоюрідної сестри померлого ОСОБА_3 , ОСОБА_1 . Зазначена заява містить особистий підпис ОСОБА_4 , засвідчений т.в.о. сільського голоди Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області Рибачок Аллою Юріївною , та зареєстрована в реєстрі за № 25 (а.с. 68).

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Положення ст. 1275 ЦК України щодо правових наслідків відмови від прийняття спадщини не застосовуються, якщо спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця, а також коли заповідач підпризначив іншого спадкоємця.

Тобто, враховуючи, що ОСОБА_1 є двоюрідною сестрою померлого ОСОБА_3 , що підтверджується наявними матеріалами справи та відповідно правильно встановлено судом першої інстанції, зважаючи на наявність заяви ОСОБА_4 про відмову від прийняття спадщини після померлого сина ОСОБА_3 (вказана заява міститься в матеріалах спадкової справи № 154/2019 заведеної після смерті ОСОБА_3 , копія якої долучена до матеріалів цивільної справи) на користь ОСОБА_1 , встановлено, що остання є спадкоємцем вищезазначеного спадкового майна.

Окрім того, з наявних матеріалів справи також вбачається, що державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом також, з причин відсутності в останньої правовстановлюючих документів на житловий будинок АДРЕСА_1 (відповідь № 506/02-14 від 22.12.2019 року (а.с.123-124), відповідь № 1864/02-14 від 17.07.2020 року (а.с. 78), у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернулася до суду із відповідними позовними вимогами.

Слід зазначити, що матеріали справи, в свою чергу, містять копію рішення Вигодянської сільської ради Біляївського району Одеської області від 28.01.2009 року № 1927-У, згідно змісту якого було вирішено передати громадянину ОСОБА_2 безоплатно у приватну власність раніше надану у користування земельну ділянку загальною площею - 0,20 га в тому числі: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в АДРЕСА_1 , та видати ОСОБА_2 державний акт на право приватної власності на земельну ділянку (а.с. 12). До вказаного рішення долучено виписку з протоколу № 14 (а.с. 13). Зазначені матеріали було долучено безпосередньо позивачем - ОСОБА_1 , в якості додатків, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги.

При цьому, наведені відомості було підтверджено Вигодянською сільською радою Одеської області у листі від 29.05.2023 року № 894/02-13/26, направленого на запит судді на адресу апеляційного суду та зі змісту якого встановлено, що вказаний житловий будинок АДРЕСА_1 було побудовано ОСОБА_2 наприкінці 80-х років, в 1993 році Вигодянська сільська рада народних депутатів закріпила у приватну власність ОСОБА_2 для обслуговування побудованого житлового будинку та господарських будівель земельну ділянку в АДРЕСА_1 в розмірі 0,20 га, та відповідно в подальшому, у зв`язку із змінами земельного законодавства, в 2009 році прийнято рішення щодо передачі ОСОБА_2 безоплатно у приватну власність раніше надану земельну ділянку (згідно рішення Вигодянської сільської ради Біляївського району № 1927-У від 28.01.2019 року). При цьому, повідомлено, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку у Вигодянської сільської ради відсутній (а.с. 236-238).

Згідно ст. 39 ЗУ «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.

Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлює ЗУ «Про нотаріат», за положеннями п. 2 ч. 1 ст. 49 якого, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Пунктом 4.12. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, згідно якого свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (4.15). Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (4.19).

При цьому, згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову І практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно п.п. 4.15, п. 4, глави 10 розділу П «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

З вищенаведеного вбачається, що підставою для відмови ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, була також відсутність в останньої правовстановлюючих документів на спадкове майно, а саме житловий будинок на земельну ділянку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та відповідно роз`яснено її право на звернення до суду задля вирішення питання спадкування (а.с. 78, 123-124).

Разом з тим, відповідно до положень ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При цьому, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13).

За таких обставин, враховуючи вищенаведене в своїй сукупності, оскільки матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем вищезазначеного майна, зважаючи на підстави звернення до суду із відповідними позовними вимогами, а саме відмову державного нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що свідчить про наявність перешкод щодо оформлення спадкових прав на майно, апеляційний суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування також підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи вищенаведене в сукупності, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження в матеріалах справи, апеляційний суд на підставі ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, рішення суду Біляївського районного суду Одеської області скасовує в частині відмовлених позовних вимог, із ухваленням у відповідні частині нового рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Швець Катерини Олегівни в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 01 липня 2022 року - скасувати в частині відмовлений позовних вимог та ухвалити в цій частині нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 ) на час відкриття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 ).

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_5 ) право власності на спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки, загальною площею 0,20 га, розташованої в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 .

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня постановлення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

Р.Д. Громік

С.М. Сегеда