Березівський районний суд Одеської області
12.12.2023
Справа № 494/2202/23
Провадження № 2/494/628/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Панчишина А.Ю.,

при секретарі Твердун Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2023 року до Березівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2023 року, вказана справа передана до розгляду судді Березівського районного суду Одеської області Панчишина А.Ю.

Семко А.В., звернувшись з цим позовом до суду, посилалася на те, що 14 листопада 2015 року між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №128. Від спільного проживання з ОСОБА_2 мають неповнолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З березня 2022 року сторони як подружжя не проживають. Причиною розлучення стало те, що ОСОБА_1 втратила до відповідача почуття любові та поваги. В останній час між позивачкою та відповідачем були постійними сварки та скандали. Він не допомагав ОСОБА_1 , матеріально не забезпечував сім`ю, нічим не цікавився. На думку позивачки, вони не кохали один одного, їх єднав лише син. Конфлікти в сім`ї відбувались у присутності дитини і позивачка розуміла, що це не є нормальним явищем. У сторін були різні погляди на життя, виховання дитини, ведення побуту. Сім`я розпалась, кожен з них живе своїм життям. ОСОБА_1 має намір створити іншу сім`ю. Спільний бюджет не ведуть. Подальше перебування у шлюбних відносинах з ОСОБА_2 не принесе користі ні позивачці, ні відповідачу, ні сину. За таких обставин позивачка вважає найкращим припинити шлюбні відносини. Як відомо позивачці, ОСОБА_2 не заперечує проти розірвання шлюбу. Спору про поділ майна між позивачкою та ОСОБА_2 немає.

Вжиття заходів щодо примирення подружжя відповідно до ст. 111 СК України не виправить стан шлюбних відносин сторін, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. На теперішній час шлюбні стосунки між позивачкою та відповідачем припинені.

На підставі вищевикладеного, ОСОБА_1 просить розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 . Залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Ухвалою суду від 22.11.2023 року відкрито провадження та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження на 12.12.2023 року о 13:00 год.

В судове засідання сторони не з`явилися, подали до суду заяви з проханням проводити розгляд справи без їх участі та просили задовольнити позов в повному обсязі.

За приписами ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів, доведеності обставин, на які позивачка посилалася, врахувавши визнання позову відповідачем, суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступного.

Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

У судовому засіданні встановлено наступне.

14 листопада 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис про шлюб №128. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_4 ».

Від спільного проживання сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сімейне життя між позивачкою та відповідачем не склалось через те, що ОСОБА_1 втратила до відповідача почуття любові та поваги. В останній час між позивачкою та ОСОБА_2 були постійними сварки та скандали. На думку позивачки, вони не кохали один одного, їх єднав лише син. Конфлікти в сім`ї відбувались у присутності дитини і позивачка розуміла, що це не є нормальним явищем. У сторін були різні погляди на життя, виховання дитини, ведення побуту. З березня 2022 року сторони як подружжя не проживають. Сім`я розпалась, кожен з них живе своїм життям. ОСОБА_1 має намір створити іншу сім`ю. Спільний бюджет не ведуть. Подальше перебування у шлюбних відносинах з ОСОБА_2 не принесе користі ні позивачці, ні відповідачу, ні сину. За таких обставин позивачка вважає найкращим припинити шлюбні відносини.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що фактично шлюбні стосунки подружжя припинені, що свідчить про те, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Так як при реєстрації шлюбу позивачці було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_4 », то вона має право іменуватися цим прізвищем надалі.

Станом на теперішній час спір про поділ майна - відсутній.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Приймаючи до уваги відсутність згоди позивачки на примирення, визнання позову відповідачем, суд вважає причини, що спонукають ОСОБА_1 наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

При поданні позовної заяви позивачкою, відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», сплачено судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, відповідно до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 24, 104-105,109-114 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10-13, 77-79, 81, 89,133, 137, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 14 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Березівському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис про шлюб №128.

Залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_1 , виданий органом 5128 (Березівський РС ГУДМС України в Одеській області) 19.05.2023 року, РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українки, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Любашівським РС ГУДМС України в Одеській області 04.12.2015 року, РНОКПП НОМЕР_4 , витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українки, громадянки України, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українець, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Панчишин А.Ю.