Ухвала

12 червня 2023 року

м. Київ

справа № 591/1026/18

провадження № 61-7647ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 14 жовтня 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 12 січня 2023 рокуза заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» про поворот виконання заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 05 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» про стягнення заробітної плати, компенсації за невикористані щорічні відпустки та допомоги по тимчасовій непрацездатності, що належали спадкодавцю,

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 14 жовтня 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 12 січня 2023 року в указаній вище справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки постанову Сумського апеляційного суду прийнято 12 січня 2023 року, повний текст постанови складено 13 січня 2023 року, а касаційну скаргу подано 18 травня 2023 року, тобто поза межами строку, передбаченого процесуальним законом.

До касаційної скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з посиланням на те, що заявник отримав оскаржувану постанову засобами поштового зв`язку 23 січня 2023 року. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанції заявник подав касаційну скаргу, яка ухвалою Верховного Суду від 28 лютого 2023 року залишена без руху. На виконання вимог ухвали суду зазначає, що факт отримання оскарженої постанови підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, яке розміщено на 73 аркуші 7-го тома справи. Строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, що не залежали від волі скаржника, оскільки на території України введено воєнний стан, відтак наявні обґрунтовані підстави для поновлення процесуальних строків на касаційне оскарження. 14 березня 2023 року представником скаржника - адвокатом Шершак-Гуковою А. М. засобами електронного зв'язку надіслано на електронну адресу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду клопотання про поновлення процесуального строку на подання касаційної скарги з додатками підписане електронно-цифровим підписом.

На переконання заявника, зазначене є достатньою підставою для відкриття касаційного провадження.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень постанову Сумського апеляційного суду прийнято 12 січня 2023 року, повний текст постанови складено 13 січня 2023 року та оприлюднено 16 січня 2023 року.

Згідно із частиною першою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Положеннями частини другої статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 08 листопада 2005 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, пропущеного на значний термін, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 272 ЦПК України за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення ? якщо така адреса відсутня.

На стадії відкриття касаційного провадження Верховний Суд не має можливості перевірити наявність чи відсутність доказів на підтвердження надсилання/вручення судом апеляційної інстанції копії рішення заявнику, оскільки за правилом частини сьомої статті 394 ЦПК України питання про витребування матеріалів справи вирішується під час відкриття касаційного провадження.

На підтвердження дати отримання оскарженої постанови апеляційного суду заявник надав копію поштового повідомлення, із якого неможливо встановити зміст поштового відправлення.

Таким чином, заявником не надано доказів на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень та дати отримання копії оскарженої постанови.

Встановлений судом строк може бути поновлений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з воєнним станом в Україні.

Разом з тим, у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2021 року у справі № 756/10191/20 (провадження № 61-10617св21), від 05 вересня 2022 року у справі № 697/2360/21 (провадження № 61-4902св22), від 14 вересня 2022 року у справі № 200/21749/17 (провадження № 61-4826св22), від 19 жовтня 2022 року у справі № 404/3219/16-ц (провадження № 61-4960св22) та від 06 лютого 2023 року у справі № 752/6869/21 (провадження № 61-9292св22) зазначено висновок, що питання поновлення строку на оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, адже такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану і унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Отже, всупереч вимогам статті 81 ЦПК України, заявником не доведено, що зазначені ним обставини пропуску строку на касаційне оскарження ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 14 жовтня 2022 року та постанови Сумського апеляційного суду від 12 січня 2023 року унеможливили подання касаційної скарги у визначений законодавством строк.

Із наданої роздруківки електронної скринькипредставника заявника вбачається, що клопотання 16 березня 2023 року, надіслано на електронну адресу , яка не є адресою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, оскільки правильна адреса .

Отже, наведені особою, яка подала касаційну скаргу, підстави для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки заявником не наведені обставини, що перешкоджали їй виконати вимоги ухвали Верховного Суду від 28 лютого 2023 року про залишення касаційної скарги без руху в установлений строк. Невиконання вимог ЦПК України та ухвали суду не є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження.

Заявник дійсно в силу норм ЦПК України має право на повторне звернення до суду касаційної інстанції, але це не означає безумовне поновлення строку касаційного оскарження.

З огляду на ухвалу Верховного Суду від 13 квітня 2023 року заявнику було повернуто касаційну скаргу у зв`язку із невиконанням ухвали Верховного Суду від 28 лютого 2023 року про залишення касаційної скарги без руху.

У зв`язку з наведеним вище, заявнику слід направити на адресу суду заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із наведеними причинами пропуску такого строку та доказами на їх підтвердження в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень, та навести інші підстави з відповідними доказами.

Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення цих недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 14 жовтня 2022 року та постанову Сумського апеляційного суду від 12 січня 2023 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть наслідки передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров