Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Номер провадження 2/229/1461/2023

Справа № 219/3623/21

11 грудня 2023 року Дружківський міський суд Донецької області в складі:

судді Лапченко О.М.,

за участі секретаря Терещенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дружківка Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Соледарської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про скасування арешту,

в с т а н о в и в:

представник позивача адвокат Топчийов Є.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, згідно якого просить скасувати арешт, накладений постановою слідчого з ОВС відділу «ОВС та 03 ПО» СУ УГУМВС України в Донецькій області Кисельовим О.А. від 17 вересня 2009 року з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис, внесений на підставі постанови слідчого з ОВС відділу «ОВС та ОЗ ПО» СУ УГУМВС України в Донецькій області Кисельовим О.А. за № 80-1777 від 17 вересня 2009 року про арешт майна на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову вказує, що позивач ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04.09.2007 року, виданого управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради. Співвласниками квартири є батько позивача - ОСОБА_3 та мати позивача - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_1 . Мати позивача ОСОБА_2 у встановлений строк звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, залишеної після смерті чоловіка ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкова справа була відкрита та надані всі необхідні документи для прийняття спадщини. ОСОБА_1 написав заяву про відмову від прийняття спадщини на користь своєї матері. Після спливу визначеного строку ОСОБА_2 звернулася до нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину, але їй було відмовлено та видана Постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину було те, що на належне майно ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , накладено арешт. Також, матері позивача та самому позивачу по справі стало відомо, що арешт накладений згідно постанови № 80-1777 від 17.09.2009 року слідчим по ОВД відділу «ОВД та ОП ПО» СУ УГУМВД України в Донецькій області. ОСОБА_1 раніше був притягнутий до кримінальної відповідальності разом з батьком, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках кримінального провадження по справі № 1/1290/4/2011. По даній кримінальній справі було ухвалено вирок ще 16.05.2013 року Апеляційним судом Луганської області. Про даний арешт позивач дізнався, коли матері було відмовлено у нотаріуса і отримана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Мати позивача, для отримання свідоцтва про право на спадщину, залишеної після смерті чоловіка, звернулася до суду з позовом про скасування арешту. Згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01.03.2021 року по справі №219/9210/20, провадження №2/219/498/2021 позов був частково задоволений та скасований арешт на 1/3 частину квартири, яка належала батьку позивача - ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Як стало відомо позивачу, що відносно нього, на належну йому 1/3 частину квартири також існує арешт, накладений згідно постанови № 80-1777 від 17.09.2009 року слідчим по ОВД відділу «ОВД та ОП ПО» СУ УГУ МВД України в Донецькій області. Виконавчого провадження, починаючи з 2015 року по теперішній час, у Бахмутському ВДВС м.Бахмут немає. Даний арешт перешкоджає ОСОБА_1 розпорядитися своєю 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 16 квітня 2021 року відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 17 грудня 2021 року закрито підготовче провадження по справі та призначене судове засідання по розгляду справи по суті.

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Топчийов Є.В. в судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява, згідно якої він просив розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача - Соледарської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника ОСОБА_4 до суду надійшла заява, згідно якої він просив розглянути справу у відсутність представника Соледарської міської ради та прийняти рішення на розсуд суду відповідно до чинного законодавства України.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась про дату, час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 04 вересня 2007 року, виданого Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить по 1/3 частині квартири АДРЕСА_1 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02 березня 2020 року виконавчим комітетом Соледарської міської ради Бахмутського району Донецької області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5).

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Соледарської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про скасування арешту був скасований арешт, накладений постановою слідчого з ОВС відділу «ОВС та ОЗ ПО» СУ УГУМВС України в Донецькій області Кисельовим О.А., від 17 вересня 2009 року з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Виключений з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис, внесений на підставі постанови слідчого з ОВС відділу «ОВС та ОЗ ПО» СУ УГУМВС України в Донецькій області Кисельовим О.А. № 80-1777 від 17 вересня 2009 року про арешт майна на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7-9).

Згідно довідки про судимість, наданої Бахмутським районним відділом ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був засуджений Апеляційним судом Луганської області за ст. 307 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю (а.с.122).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2012 року залишені без задоволення касаційні скарги прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, захисників - адвокатів Мясникова І.В., Сіріци І.О., Марченка О.В., Загоруйка І.І., засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 . Вирок Апеляційного суду Луганської області від 03 жовтня 2011 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 залишений без змін. В порядку ст. 395 КПК України 1960 року вирок Апеляційного суду Луганської області від 03 жовтня 2011 року щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 змінений: виключено з мотивувальної частини вироку вказівку про вчинення ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 злочину, передбаченого ст. 307 ч. 3 КК України, в складі організованої групи з ОСОБА_12 та зазначено, що цей злочин вони вчинили в складі організованої групи з особою, кримінальна справа щодо якої закрита у зв`язку з її смертю. В решті цей же вирок щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 залишений без змін (а.с.162-172).

Відповідно до довідки про звільнення серії ДОН № 42657, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був звільнений з місця відбування покарання 02 липня 2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» (а.с.91).

Згідно інформації від 02.10.2023 року, отриманої на запит суду з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за ОСОБА_1 зареєстроване наступне майно: об`єкт 1 - за адресою: АДРЕСА_2 ; об`єкт 2 - за адресою: АДРЕСА_3 ; об`єкт 3 невизначене майно (а.с.133).

Згідно відповіді на запит суду від 09.11.2023 року Бахмутським міським відділом державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлено, що за наявною у Автоматизованій системі виконавчого провадження інформацією на виконанні в Бахмутському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебував виконавчий лист №1-4/11 від 13.10.2011, виданий Апеляційним судом Луганської області, про конфіскацію в дохід держави всього майна засудженого ОСОБА_1 , що є його особистою власністю, надійшов на примусове виконання 09.09.2013, виконавче провадження відкрито 11.09.2013 ВП 39783676. В перебігу примусового виконання державним виконавцем встановлено, що на праві власності, боржнику ОСОБА_1 належить рухоме й нерухоме майно, а саме: згідно довідки ВРЕВ за боржником зареєстровано транспортний засіб марка-ВАЗ 2109, ДНЗ- НОМЕР_2 , 13.11.2013 державним виконавцем винесено постанови про звернення стягнення на майно боржника та оголошення розшуку майна боржника; також виявлено нерухоме майно: 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 . 13.11.2013 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 26.12.2013 державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта для визначення вартості 1/3 частини квартири боржника. Подальші виконавчі дії в зазначеному провадженні відділу не відомі, інформація відсутня в АСВП. Згідно перевірки інформації в АСВП за останні 5 років на виконанні в Бахмутському ВДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного МРУ МЮ зазначений виконавчий документ не перебував. Надати більш детальну інформацію щодо подальшого виконання Бахмутський МВДВС у Бахмутському районі Донецької області Східного МРУ МЮ на даний час не має можливості, оскільки з 24.02.2022, згідно наказу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Бахмутський міський відділ державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області переведено на дистанційну роботу, а евакуація виконавчих документів з приміщення відділу за адресою: АДРЕСА_4 не проводилась (а.с.149).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст.76, ч. 1, 2 ст.77, ст.79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом достовірно було встановлено, що позивач був засуджений вироком Апеляційного суду Луганської області за ст. 307 ч.3 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

Порядок виконання рішення суду про конфіскацію майна встановлений Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 за № 74/5.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч.1 ст. 49 Кримінально-виконавчого кодексу України конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді суб`єктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться на рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління.

При виконанні конфіскації майна засудженого за вироком суду державний виконавець виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, якщо виконавчий лист відповідає вимогам статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», з доданням до нього копії вироку суду, протоколу накладення арешту на майно і опису майна або протоколу про відсутність майна, яке підлягає опису, або довідки суду про їх відсутність у кримінальній справі, а при потребі й копії постанови про накладення арешту на майно.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначено порядок визначення вартості майна боржника, оцінки майна боржника.

Так, згідно абз.4 ч.4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Згідно ч.5 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 01 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Соледарської міської ради, третя особа ОСОБА_1 про скасування арешту було встановлено, що згідно інформації Луганського апеляційного суду № 5/2267/2020 від 09 листопада 2020 року відсутня можливість надати копії судових рішень та документів по справі, оскільки у зв`язку з проведення антитерористичної операції у м. Луганську Апеляційний суд Луганської області Указом Президента України від 12 листопада 2014 року № 867/2014 «Про внесення змін до мережі апеляційних судів» переміщений до м. Сєвєродонецька Луганської області. При цьому Указом Президента України від 29 грудня 2017 року № 452/2017 «Про ліквідацію апеляційних судів та утворення апеляційних судів в апеляційних округах» утворено Луганський апеляційний суд в апеляційному окрузі, що включає Луганську область, з місцезнаходженням у містах Луганську та Сєвєродонецьку, шляхом ліквідації Апеляційного суду Луганської області. Архівні справи за 2010-2013 роки до Луганського апеляційного суду на паперових та електронних носіях не передавалися. Доступу до архіву і, відповідно до кримінальних справ, які знаходяться у приміщенні Апеляційного суду Луганської області в м. Луганську, тобто на непідконтрольній українському Уряду території, на даний час немає.

Згідно листа Бахмутського міського відділу державної виконавчої служби у Бахмутському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлено, що останньою дією державного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 39783676, відкритому на підставі виконавчого листа №1-4/11 від 13.10.2011, виданого Апеляційним судом Луганської області, про конфіскацію в дохід держави всього майна засудженого ОСОБА_1 , що є його особистою власністю, є винесення постанови про призначення експерта для визначення вартості 1/3 частини квартири боржника АДРЕСА_1 .

Загальновідомим є той факт, що в лютому 2014 року розпочалася військова агресія російської федерації проти України, внаслідок чого анексована територія Автономної Республіки Крим, частково окуповані території Донецької та Луганської областей України. Діяльність державних органів та органів місцевого самоврядування на тимчасово окупованій території була припинена або переведена в інші міста України. Більшість документів, які знаходились в цих установах, були втрачені.

У відповідності до положень ч. 1-3 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення; 2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена; 7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону; 14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України; 15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України Про іпотеку за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки; 16) погашення, списання згідно із Законом України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією Нафтогаз України, її дочірньою компанією Газ України, Публічним акціонерним товариством Укртрансгаз за спожитий природний газ, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), перед постачальниками електричної енергії за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. У випадках, передбачених пунктами 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно з ч. 1-2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Суд зазначає, що у матеріалах справи відсутні будь-які докази та не зазначено про існування доказів, які б вказували, що виконавче провадження за виконавчим листом №1-4/11 від 13.10.2011, виданим Апеляційним судом Луганської області, про конфіскацію в дохід держави всього майна ОСОБА_1 , що є його особистою власністю, закінчене або докази повернення виконавчого документа до суду, який його видав (відповідні постанови тощо), відтак, підстави для зняття арешту із майна, на яке накладений арешт, відсутні.

Крім того, слід зауважити, що звільнення позивача з місця відбування покарання 02 липня 2014 року на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році» не є реабілітуючою підставою, що передбачає констатацію факту вчинення особою кримінального правопорушення, а тому не можна пов`язувати факт застосування до особи амністії з необхідністю зняття арешту з майна, що підлягає конфіскації на підставі судового рішення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачем не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому в їх задоволенні слід відмовити.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, суд залишає за позивачем понесені ним судові витрати.

На підставі наведеного та керуючись ст. 4, 12, 13, 81, 89, 263-268, 274-279 ЦПК України, суд

ухвалив:

в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Соледарської міської ради, третя особа - ОСОБА_2 про скасування арешту - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя - О.М. Лапченко