Справа № 939/924/23
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2023 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2023 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала заяву б/н від 04 лютого 2014 року. 14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача на Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до виявленого бажання відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, в межах встановленого кредитного ліміту. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором, відповідачка станом на 23 березня 2023 року має заборгованість у розмірі 93 901,36 грн. Тому, оскільки відповідачка ухиляється від виконання своїх зобов`язань, заборгованість за кредитом не погашає, просив стягнути з неї заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 04 лютого 2014 року у розмірі 93 901,36 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2684,00 грн.

07 червня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання.

Відповідачка надіслала відзив на позов в якому зазначила, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Обгрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на «Умови та правила надання банківських послуг», «Тарифи банку», викладені на сайті банку, які є невід`ємними частинами договору про надання банківських послуг. Проте матеріали справи не містять доказів, що саме з цими умовами та правилами, тарифами банку погодилась відповідачка коли підписувала анкету-заяву. Оскільки умови та правила, які передбачають сплату відсотків, які містяться у справі не містять її підпису, то вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками є безпідставними. Позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідачка розуміла саме ці умови та погодилась із ними, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредиту містили умови щодо сплати відсотків саме у зазначених розмірах і порядках нарахування. Тому за вказаних обставин Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою частиною договору, укладеного між сторонами. Також не надано доказів, що на момент отримання кредиту відповідачка була ознайомлена та погодилась з умовами, зокрема, щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) у зазначеному в цих документах розмірі і порядку їх нарахування, а роздруківка з сайту позивача не може вважатися належним доказом, бо не є результатом волевиявлення обох сторін договору, оскільки банк може вносити зміни до умов та правил споживчого кредитування. Таким чином на спірні правовідносини не поширюються правила ч. 1 ст. 634 ЦК України відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Незважаючи на те, що сторони обумовили розмір процентів за користування кредитом та розмір пені, позивач в односторонньому порядку змінював узгоджені розміри, що видно з розрахунку, тому за вказаних обставин можна дійти висновку, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані їй умови та правила надання банківських послуг не можуть підтверджувати правомірність проведеного розрахунку заборгованості за процентами та пенею. Укладений між сторонами кредитний договір у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами не містить і строку повернення кредиту. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем не відповідає дійсності. Правила кредитування, додані до позову не можуть розповсюджуватися на відповідачку, оскільки нею не підписані. Розрахунки заборгованості за договором б/н від 04 лютого 2014 року не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки в позові не зазначено інформацію про те по якій саме картці і по якому рахунку виписка. Доказів які підтверджують отримання відповідачкою картки або відкриття їй рахунку не надано, а в заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Позивач надіслав відповідь на відзив де зазначив, що відповідачкою було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. В заяві зазначено, що підписавши цю заяву відповідачка ознайомилась та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Підписавши заяву банк і клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та правилах надання банківських послуг, Тарифах банку Договорі банківського обслуговування в цілому. Отже заява про приєднання до Умов та правил, Тарифи, що розташовані на офіційному сайті банку складають договір про надання банківських послуг. Тобто в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в заяві позичальника, Умовах та правилах надання банківських послуг та Тарифах. На підставі договору про надання банківських послуг відповідачці було відкрито картковий рахунок ключем до якого є пластикова картка, яку отримала відповідачка та вказаний нею в заяві мобільний телефон. Картковий рахунок рахунок фізичної особи до якого випущена карта та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів. Таким чином банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунка різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового телефона на який приходить динамічний змінюваний ОТП - пароль. З наданої копії анкети-заяви від 04 лютого 2014 року чітко вбачається інформація про персональні дані, адресу проживання та іншу додаткову інформацію, необхідну для отримання кредитної картки. Вказана інформація заповнена відповідачкою особисто. Також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що відповідачка висловила згоду про укладення договору, шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила, що згодна з тим, що заява, разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складають між нею та банком договір про надання банківських послуг. З витягу з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» долученого до справи вбачається, що відповідачці встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто при укладенні договору сторонами були обговорені всі істотні умови. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідачка частково сплачувала заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідачки баланс станом на дату укладення договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи у справі не призначались. Оскільки банк надав кошти, шляхом встановлення кредитного ліміту, то між банком та відповідачкою було укладено договір, який ніким не оспорений, тому є всі законні підстави для стягнення з неї заборгованості. Підпису клієнта у примірнику Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку бути не може, оскільки сторони заключили договір про надання банківських послуг у формі договору приєднання, особливістю якого є викладення умов в стандартних формулярах (Умовах та правилах), а укладення такого договору здійснюється лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. У разі незгоди із змінами Умов та правил надання банківських послуг або Тарифів банку клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п. 2.1.1.5.4 договору. Умови та порядок внесення змін до Умов та правил, тарифів були закладені з самого початку, тобто позичальник перед підписанням договору мав можливість ознайомитися з його умовами і в разі незгоди із запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, однак під час підписання договору позичальника влаштовували умови договору про що свідчить його (позичальника) підпис. На сьогоднішній день клієнт не звертався до банку з повідомленням про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, більше того активно користувався картою, що говорить про прийняття клієнтом діючих умов банківського обслуговування, в зв`язку з чим заперечення відповідачки є необґрунтованими, а твердження, що в справі відсутні докази ознайомлення її з Умовами і правилами надання банківських послуг не відповідають дійсним обставинам справи. Відповідачкою не доведена відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимог про стягнення неустойки банком не заявлено, тому заперечення відповідачки стосовно нарахування штрафу та пені не повинні братися судом до уваги. Також зазначив, що з виписки по рахунку вбачається, що до певного часу відповідачка належним чином виконувала свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що вона знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за договором. Тому її посилання на те, що вона не була ознайомлена з умовами кредитування не повинно прийматись судом до уваги. Оскільки відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від сторін до суду не надходили.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору про надання банківських послуг №б/н від 04 лютого 2014 року, відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копіями: анкети-заяви, довідки про зміну умов кредитування, виписки за договором (а.с.22, 21, 61-105).

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.9-19) станом на 23 березня 2023 року загальна сума заборгованості по кредитному договору відповідачки становить 93 901,36 грн., з яких: 77 019,94 грн. заборгованість за кредитом, 16 881,42 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, в листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Оскільки відповідачка підписала анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, чим погодилась з умовами та правилами надання банком послуг, які з пам`яткою клієнта та тарифами банку складають кредитний договір, користувалася коштами в межах встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, умови кредитного договору належним чином не виконала, то суд частково задовольняючи позов вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитом у розмірі 77019,94 грн.

За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Оскільки витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з умов та правил надання банківських послуг в «Приватбанку» відповідачкою не визнаються та не містять її підпису, то їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами, шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтвердженими певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже підстав для стягнення відсотків, нарахованих у розмірі, встановленому Тарифами обслуговування кредитних карт, умовами та правилами надання банківських послуг не вбачається, оскільки відповідачка позов не визнала, а позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 2684,00 грн.

Керуючись ст. 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. 82, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором від 04 лютого 2014 року в сумі 77 019 (сімдесят сім тисяч дев`ятнадцять) гривень 94 копійки та на відшкодування судових витрат 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено 12 грудня 2023 року.

Головуючий-суддяД.Унятицький