КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року

справа № 373/85/21

провадження № 22-ц/824/7323/2023

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Музичко С.Г.,

суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.

при секретарі: Дьоміній К.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

треті особи: Бориспільська районна держава адміністрація Київської області, Дівичківська сільська рада Бориспільського району Київської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року, постановлене під головуванням судді Хасанової В.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Бориспільська районна держава адміністрація Київської області, Дівичківська сільська рада Бориспільського району Київської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Переяслав-Хмельницька районна державна адміністрація, Дівичківська сільська рада Переяслав-Хмельницького району, та просив визнати за позивачем право приватної власності на земельну ділянку, кадастровий номер :06:003:0008, площею 0,7385 га, яка розташована на території Дівичківської сільської ради Бориспільського району Київської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.07.2005 згідно з Розпорядженням Переяслав-Хмельницької РДА № 391 у приватну власність ОСОБА_4 передано земельну ділянку площею 2,2052 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області. 02.11.2005 на підставі зазначеного Розпорядження на ім`я ОСОБА_4 видано Держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №614780, земельна ділянка загальною площею 2,2052 га складається з двох земельних ділянок: площею 1,4667 га, кадастровий номер :06:014:0008 та площею 0,7385 га, кадастровий номер :06:003:0008.

Після смерті ОСОБА_4 позивач, як її спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15.10.2010 у вигляді зазначених вище земельних ділянок.

Спадкодавець ОСОБА_4 з моменту приватизації спірної земельної ділянки у 2005 році та позивач вже після її смерті постійно користувалися цією земельною ділянкою, здаючи її в оренду. Таким чином, позивач весь час користувався у встановленому законом порядку спірною земельною ділянкою та на законних підставах набув право власності на неї. Натомість, відповідач вчасно не скористався своїм правом щодо належної приватизації зазначеної земельної ділянки, відомості про яку відсутні у Публічній кадастровій карті України.

Крім того, у липні 2020 року позивачу стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 в судовому порядку оскаржує право власності позивача на земельну ділянку з кадастровим номером :06:003:0008, площею 0,7385 га, посилаючись на те, що 15.07.2003 йому видано Державний акт на право приватної власності на землю, серії РІ №266784, згідно з яким ОСОБА_2 отримав у власність дві земельні ділянки площами 1,451 га та 0,739 га, остання знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0008, яка належить на праві приватної власності позивачу.

Просив суд покласти на відповідача усі судові витрати, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи серед яких судовий збір та витрати на правову допомогу адвоката в сумі 25000 гривень.

Рішенням Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким позов задовольнити.

Вимоги обґрунтовані тим, що право власності та межі земельної ділянки були сформовані у 2005 році та позивач на законних підставах отримав її у спадщину. Долучені до матеріалів справ договори оренди земельної ділянки підтверджують недостовірність відомостей, які надає відповідач, щодо користування ним земельною ділянкою.

Вказує, що судом неправомірно відмовлено у задоволенні клопотання позивача про зупинення розгляду справи у зв`язку із розглядом іншої справи. Апелянт вважає, що справи пов`язані між собою та випливають із одних і тих же правовідносин.

Зазначає, що станом на дату видачі відповідачу Державного акту на право приватної власності на землю - 13 липня 2003 року Переяслав-Хмельницька РДА не мала підстав для видачі відповідного документу, оскільки бланк не був чинним. Вважає, що копія Державного акту на право приватної власності, видана ОСОБА_2 має ознаки підробки.

У відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що державний акт права власності на земельну ділянку, належну ОСОБА_2 та рішення органу виконавчої влади, на підставі якого виданий цей державний акт у встановленому порядку не скасовані, тому суд першої інстанції правомірно встановив, що позовні вимоги про визнання права власності на земельну ділянку є неналежним способом захисту, що є самостійною підставою для відмови у позові.

В судовому засіданні позивач апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що державний акт на право власності на земельну ділянку, належну відповідачу та рішення органу виконавчої влади, на підставі якого виданий державний акт, у встановленому порядку не скасовані, тому позов про визнання права власності на земельну ділянку є неналежним способом захисту.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що Розпорядженням Переяслав-Хмельницької РДА Київської області №752 від 20.11.2002 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам» передано у приватну власність земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель, переданих у колективну власність колишньому КСП АФ «Маяк», громадянам згідно списку, в якому також значиться ОСОБА_2 , номер ділянки - 10/53, площа - 2,190.

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 № 266784, виданого 13.07.2003 на ім`я ОСОБА_2 , останньому передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,190 га на території Стовп`язької сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Розпорядження Переяслав-Хмельницької РДА Київської області № 752 від 20.11.2002.

Рішенням № РВ-020 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру від 05.03.2020 державним реєстратором при розгляді заяви ОСОБА_2 про внесення відомостей до Державного земельного кадастру відмовлено у внесенні таких відомостей в зв`язку з розташуванням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки, а саме в зв`язку із накладанням з ділянкою з кадастровим номером :06:003:0008, площа співпадає на 100%.

Згідно з копією повідомлення ГУ Держгеокадастру у Київській області від 14.04.2020 за № 29-10-0.331-5310/2-20 в архіві Відділу зберігається другий примірник державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 614780 від 02.11.2005 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, виданого на ім`я ОСОБА_4 .

Згідно з копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 614780 від 02.11.2005, виданого відповідно до розпорядження Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації від 14.07.2005 № 391 на ім`я ОСОБА_4 , остання є власником земельної ділянки площею 2,2052 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району. Кадастровий номер земельної ділянки № 1 - :05:014:0008, площа 1,4667 га, № 2 - :06:003:0008, площа 0,7385 га.

Згідно з відміткою державного нотаріуса Коляденка Я.В. від 15.10.2010 в Держаному акті, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом право власності переходить до ОСОБА_1 .

З заповіту, посвідченого 20.06.2009 державним нотаріусом Двадцять другої Київської державної нотаріальної контори Ковток А.І. від імені ОСОБА_4 , вбачається, що остання заповіла все своє майно ОСОБА_1 .

З копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15.10.2010 вбачається що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ; спадщина, на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки, кадастровий номер :05:014:0008, :06:003:0008, загальною площею 2,2052, що розташована на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району та належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 614780 від 02.11.2005.

Згідно із копією договору оренди землі від 16.11.2015 ОСОБА_1 надав в оренду ТОВ «Агротрейд Груп» земельну ділянку площею 0,7385 га з кадастровим номером :06:003:0008, на строк 10 років; із копією договору оренди землі від 09.10.2019, ОСОБА_1 надав ТОВ «Агротрейд Груп» земельну ділянку площею 0,7385 га з кадастровим номером :06:003:0008 в строкове платне користування строком на 25 років.

Позивачем до матеріалів справи, також, надані копію відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права оренди зазначеної земельної ділянки; копію викопіювання з схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) ПП «Агрофірми «Маяк», надану Дівичківською сільською радою Переяслав-Хмельницького району від 19.08.2020; копію витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок з кадастровими номерами :06:003:0008 та :05:014:0008.

Судом встановлено, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, що належить ОСОБА_2 , цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, виготовлену ТОВ «Регіонземсервіс» за заявою ОСОБА_2 від 19.02.2020.

Відповідно до копії свідоцтв про реєстрацію машин серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 - трактора МТЗ-80 та причіпа до трактора, власником є ОСОБА_2 .

В суді першої інстанції у судовому засіданні також досліджено копію технічної документації зі складання державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) в межах Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, наданої ДП «Науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» 23.09.2021 за №9-0.19-578/2-21.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п.п. г, ґ ч. 1 ст. 81 ЗК України (в редакції Закону від 11.01.2005) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, поміж іншим, на підставі виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю) та на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст.125 ЗК України (в редакції Закону від 11.01.2005) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Статтею 126 ЗК України (в редакції Закону від 11.01.2005) встановлено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.16 Перехідних положень ЗК України (в редакції Закону від 11.01.2005) громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Як вірно встановлено судом, позивач - ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом набув право власності та є власником земельної ділянки, кадастрові номери :05:014:0008, :06:003:0008, загальною площею 2,2052 га, що розташована на території Стовп`язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району, яка належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 614780 від 02.11.2005.

Судом встановлено, що Постановою Верховного Суду від 11.01.2023 в справі №373/702/20 рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.02.2022, яким визнано недійсним розпорядження Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації №391 від 14 липня 2005 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання Державних актів на право приватної власності на земельні ділянки громадянам-власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) в межах Стовп`язької сільської ради» в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки (паю), розміром 0,7385 га, ділянка № НОМЕР_3 , що розташована на території Стовп`язької сільської ради; визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА №614780 від 02 листопада 2005 року в частині ділянки 2, кадастровий номер :06:003:0008, площею 0,7385 га, виданий ОСОБА_4 ; визнано недійсним Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 15 жовтня 2010 року на ім`я ОСОБА_1 , зареєстрованого в реєстрі за № 1-1979, в частині ділянки з кадастровим номером :06:003:0008, площею 0,7385 га та Постанову Київського апеляційного суду від 07.09.2022, якою рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 03.02.2022 залишено без змін, - скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

З матеріалів справи слідує, що в межах земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0008, площею 0,7385 га, власником якої є ОСОБА_1 , перебуває земельна ділянка, площею 0,739 га, що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 № 266784, виданого 13.07.2003 на ім`я ОСОБА_2 , належить останньому на праві приватної власності. Накладання земельних ділянок становить 100%.

Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 стверджував, що видача та наявність у відповідача - ОСОБА_2 документів про право власності на спірну земельну ділянку, порушують його право власності на земельну ділянку.

Судом вірно встановлено, що накладання земельної ділянки з кадастровим номером :06:003:0008, власником якої є ОСОБА_1 із земельною ділянкою, власником якої на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії Р1 № 266784 є ОСОБА_2 , виникло не з вини відповідача, а на підставі відповідного рішення районної державної адміністрації.

Відповідно до ч.1 ст.155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно з частиною першою статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як відзначено у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Державний акт на право власності на земельну ділянку, належну відповідачу та рішення органу виконавчої влади, на підставі якого видано такий державний акт, у встановленому законом порядку не скасовані, а відтак суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необгрунтованість позовних вимог про визнання права власності на земельну ділянку через неналежний спосіб захисту у даній справі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Переяслав - Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 20 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 12 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач

Судді