Справа № 559/3952/23
Провадження № 2/559/890/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Шостак О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дубно цивільну справу за позовом представника адвоката Лавренчука Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

представник адвокат Лавренчук О.В. звернулася у суд в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач з відповідачем по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 10.09.2016 Боярським ВДРАЦС у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2388. Від спільного подружнього життя мають двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стало те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та відсутнє взаєморозуміння. Позивач вчиняв дії та заходи з метою збереження шлюбу, однак відповідач не бажає брати у цьому участь. Вважає, що примирення між сторонами та збереження шлюбу неможливе. Питання щодо утримання та визначення місця проживання дітей буде визначено шляхом домовленості між сторонами. З наведених підстав просить шлюб розірвати.

Ухвалою суду від 13.11.2023 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Представник позивача - адвокат Лавренчук О.В. подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його зайнятістю у іншому судовому процесі.

Відповідач, згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без її участі. Зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проте з інших підстав, ніж ті, що зазначені у позові. Згідна на розірвання шлюбу, просить шлюб розірвати, примирення не бажає.

Зважаючи на неявку позивача у судове засідання та неповідомлення причин такої неявки, повне визнання відповідачем позовних вимог та прохання розглянути справу за її відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу та ухвалити рішення по суті справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі, зареєстрованому 10 вересня 2016 року Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2388, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане повторно Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 19 жовтня 2023 року (а.с.4).

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 . У свідоцтвах про народження серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 їхніми батьками вказані сторони по справі (а.с.12,13).

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення.

Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст. 56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу.

Згідно ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114, 115, 160 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

позов представника - адвоката Лавренчука Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 вересня 2016 року Боярським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 2388 розірвати.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду безпосередньо або через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Панчук