Справа № 137/1239/23

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Гопкіна П.В.,
за участі секретаря Іванової І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літин в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
20.10.2023 представник ТОВ «ФК «Паріс» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ..
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 02.09.2019 між відповідачем та АТ «РВС БАНК» було укладено кредитний договір шляхом підписання заяви-договору №0039063 про надання банківської послуги (платіжна картка Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Позичальник отримав кредитні кошти, проте зобов`язання за договором щодо повернення коштів належним чином не виконує, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Позивач отримав право вимоги до відповідача за договором про відступлення права вимоги №26/11/2021-1 від 26.11.2021, укладеним між АТ «РВС БАНК» та ТОВ «ФК «Паріс». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим, станом на 02.10.2023 має заборгованість у розмірі 28 057,33 грн., яка складається з наступного: 15 049,45 грн. - заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за процентами 2 923,94 грн., 10 083,94 грн. - заборгованості за комісією, 0,00 грн. заборгованості за штрафними санкціями (пеня).
Крім того, за невиконання зобов`язань за договором позивачем здійснено нарахування 46,89 грн. - за користування грошовими коштами в період з 26.11.2021 по 23.02.2022, 992,76 грн. - інфляційних втрат за період з 26.11.2021 по 23.02.2022.
Таким чином просять стягнути з відповідача заборгованість в сумі 29 257,64 грн., а також витрати зі сплати судового збору.
Представником позивача ОСОБА_2 при подачі позову до суду, додано клопотання у якому останній просить розглянути справу у відсутність представника позивача, позов підтримує та не заперечує проти ухвалення заочного заочного рішення у справі (а.с. 4).
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, хоча був повідомлений належним чином про місце дату та час судового засідання (а.с. 60, 61.)
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини неявки; не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно вимог ст.ст.77,81 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
02.09.2019 відповідач ОСОБА_1 підписав Заяву-Договір №0039063 про надання банківської послуги (платіжну карта Простір), що є договором про приєднання до Публічної пропозиції АТ «РВС БАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 16).
Підписанням заяви відповідач надав підтвердження, що ознайомлений з інформацією, що міститься в тарифах банку та правилах користування платіжними картками АТ «РВС Банк», що є складовою частиною Публічної пропозиції АТ «РВС Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (а.с. 5-15).
АТ «РВС БАНК» свої зобов`язання за Договором виконало у повному обсязі, що підтверджується меморіальними ордерами (а.с. 24).
У подальшому, скориставшись коштами, ОСОБА_1 повністю припинив виконувати свої зобов`язання за Заявою-Договором у зв`язку з чим станом на 02.10.2023 має заборгованість у розмірі 28 057,33 грн., яка складається з наступного: 15 049,45 грн. - заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за процентами 2 923,94 грн., 10 083,94 грн. - заборгованості за комісією (а.с. 33-38).
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідач не надав жодного доказу того, що належним чином виконав зобов`язання з повернення кредитних коштів первісному кредитору.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.
Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12.
Як встановлено судом, відповідач порушив грошове зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати комісії, а відтак на суму боргу підлягають нарахуванню три проценти річних та інфляційні втрати.
За невиконання зобов`язань за договором позивачем здійснено нарахування 46,89 грн. за користування грошовими коштами в період з 26.11.2021 по 23.02.2022, 992,76 грн. інфляційних втрат за період з 26.11.2021 по 23.02.2022.(а.с. 35).
Перевіривши розрахунок нарахувань, суд визнає його правильним.
Отже, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми підлягають задоволенню.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію представника позивача, відсутність заперечень з боку відповідача, суд вважає необхідним позов задовольнити повністю і стягнути з відповідача заборгованість в сумі 29 257,64 грн. за кредитним договором №0039063 від 02.09.2019.
Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ними документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 2684,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 625, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 141,206, 209, 247, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" (ідентифікаційний код 38962392, місце знаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77А)заборгованість за кредитним договором №0039063 від 02.09.2019, яка складається з: 15 049,45 грн. - заборгованості за тілом кредиту, заборгованості за процентами 2 923,94 грн., 10 083,94 грн. - заборгованості за комісією, 46,89 грн. 3% річних за користування грошовими коштами за період з 26.11.2021 по 23.02.2022, 992,76 грн. інфляційних втрат за період з 26.11.2021 по 23.02.2022.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Паріс" (ідентифікаційний код 38962392, місце знаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77А) 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) у відшкодування витрат зі сплати судового збору.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя : Гопкін П. В.