Справа № 139/71/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року смт Муровані Курилівці

Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Коломійцевої В.І.,

за участю секретаря судового засідання Боржемської І.М.,

представника позивача - адвоката Ткача Ю.А.,

представника відповідача -адвоката Майструк Н.Р.,

представника третіх осіб Гаврищук Т.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Муровані Курилівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей, сім`ї та молоді Вендичанської селищної ради, орган опіки та піклування Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав. Мотивував вимоги тим, що перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах у нього та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . На протязі п`яти років вони спільно проживали та вели спільний побут та спільне господарство. 12 лютого 2022 відповідачка виїхавши за кордон на роботу повідомила його про те, що вона виходить заміж та залишається жити в Чехії. Починаючи з цього часу та станом на сьогоднішній день син ОСОБА_4 проживає з ним та його сім`єю, перебуває повністю на його утриманні, відповідачка матеріальної допомоги дитині не надає, має заборгованість зі сплати аліментів, не спілкується з дитиною, участі у його вихованні не приймає, не цікавиться його навичками та уподобаннями, життям, а син проживає з ним у повній гармонії, тому просить позбавити ОСОБА_3 відносно їх неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав.

Ухвалою від 21.02.2023 було прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_2 та відкрито провадження у справі. Розгляд справи проводиться за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою було залучено для захисту прав та інтересів дитини в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору орган опіки та піклування Вендичанської селищної ради, а також витребувано письмовий висновок щодо розв`язання спору в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10.03.2023 на адресу суду надійшов висновок органу опіки та піклування.

У встановлений ухвалою суду від 21.02.2023 строк, відповідач подала суду відзив на позов, відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не навів ніяких доказів того, що вона самоусунулася від виховання сина, що вона не піклується про його фізичний та духовний розвиток, навчання. Зокрема вказала, що через скрутне матеріальне становище була змушена виїхати за кордон на роботу, щоб могти утримувати свою дитину та себе. При цьому, зазначила, що виїхала за кордон на роботу разом з позивачем, дитина залишилась проживати з батьками позивача, з якими було досягнуто домовленості, що син буде знаходитись на її утриманні. ОСОБА_2 через ревнощі почав вчиняти скандали та погрожувати, що відбере дитину, тому 11.06.2022 року вона повернулась до України і хотіла забрати дитину з собою, але свекор та свекруха почали чинити перешкоди, і щоб не травмувати дитину вона вирішила повернутись на роботу до закінчення терміну контракту (щоб заробити кошти для купівлі окремого житла) та згодом забрати дитину. Вона та позивач погодились, що кошти на утримання дитини вона буде надсилати на картковий рахунок знайомої, а також залишила свекру та свекрусі свою картку відкриту в Приватбанку. Зазначила, що вона фінансувала усі сімейні потреби та щомісяця надавала позивачу кошти в достатній сумі для задоволення його власних потреб, несла витрати пов`язані з забезпеченням інтересів дитини, передавала речі та харчі (а.с.59-70).

Позивач відповіді на відзив не подав.

Ухвалою суду від 25.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 15.05.2023 у справі закрито підготовче провадження та призначеного її до судового розгляду на 06.06.2023.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Ткач Ю.А. позовні вимоги свого довірителя підтримав за обставин викладених у позові. Просив задоволити. Додатково суду пояснив, що відповідач по приїзду в Україну жодного разу не відвідала дитину, не спілкувалася з нею, не надавала матеріальної допомоги, подавши кілька заяв до служби у справах дітей, сім`ї та молоді Вендичанської селищної ради, на їх розгляд не з`явилася. Мала велику заборгованість по сплаті аліментів, яку сплатила лише після попереднього судового засідання у даній справі. Вказане свідчить проте, що вона самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків.

Представник відповідача - адвокат Майструк Н.Р. позов не визнала за обставин викладених у відзиві. Суду пояснила, що ОСОБА_2 сам особисто не здійснює виховання дитини, оскільки перебуває у ЗСУ. ЇЇ довірителька через скрутне матеріальне становище вимушена була виїхати за кордон, але постійно надавала матеріальну допомогу на утримання сина, переказувала кошти на ім`я позивача, передавала посилки з харчами та речами. Також, пересилала кошти знайомій ОСОБА_6 для передачі дітям. Про стягнення з неї аліментів вона не знала, але з ними погодилася та на сьогоднішній день повністю погасила заборгованість.

Представник органу опіки та піклування Вендичанської селищної ради, а також служби у справах дітей, сім`ї та молоді Вендичанської селищної ради Гаврищук Т.О. в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування Вендичанської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вислухавши пояснення сторін, думку представника органу опіки та піклування та служби у справах дітей, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 13 розділу 3 Сімейного Кодексу України щодо особистих немайнових прав і обов`язків батьків та дітей.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Стаття 141 СК України встановлює, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьківське право є правом на виховання та представництво інтересів неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою покладення на них відповідальності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 тривалий час перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживали та зареєстровані у будинку батьків позивача за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Лучинецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області 22 лютого 2019 (а.с.7), ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_5 , актовий запис №1. Його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно довідки старости Лучинецького старостинського округу Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 20.12.2022 №408, відповідач ОСОБА_3 за адресою реєстрації в АДРЕСА_1 не проживає з 12.02.2022 року (а.с.10).

Відповідно до довідки №135, виданої Могилів-Подільським відділом державної виконавчої служби у Могилів-Подільському району Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) 28.12.2022, ОСОБА_2 не отримував аліментів з ОСОБА_3 у період з 18.07.2022 по 28.12.2022, згідно з виконавчим листом №139/385/22 від 21.07.2022 (а.с.14).

Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Підставами позбавлення батька, матері батьківських прав закон чітко визначив в ст.164 СК України.

Підстави для позбавлення батьківських прав, які зазначені в указаній нормі є вичерпними, тому жодні інші обставини не можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав одного з батьків.

Однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Постанова Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" в п.16 роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, їх навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

У п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав», звертається увага, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Так, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дитини, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Батько та мати повинні враховувати при здійсненні своїх батьківських прав та виконанні своїх батьківських обов`язків насамперед інтереси дитини, саме її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування, дитина повинна зростати в умовах турботи, як з боку матері, так і батька, незалежно від того, розірвано шлюб між батьками або ні, проживає хтось з батьків окремо від дитини або ні.

Доводи, на які посилається позивач вимагаючи позбавлення батьківських прав відповідача, не є такими, що заслуговують на застосування такого крайнього заходу впливу, яким є позбавлення батьківських прав на дитину.

Так, посилання позивача на те, що мати дитини ухиляється від участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання спростовуються наданими відповідачем до відзиву доказами, а саме виписками по її особовому рахунку відкритому у Приватбанку, з яких вбачається, що відповідач на ім`я позивача перераховувала кошти (а.с.63-66).

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , суду показала, що протягом 2022 року відповідач ОСОБА_3 переказувала на її картковий рахунок кошти для передачі дітям в сумі 17500 гривень. Двічі пересилала посилки з харчами та речами для дітей.

Пояснення свідка також підтверджуються вищевказаними виписками по особовому рахунку відповідача ОСОБА_3 .

Докази бажання відповідача брати участь у вихованні дитини є долучений до справи рапорт інспектора-чергового Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області Сідлецького Д.В. від 11.06.2022, з якого вбачається що 11.06.2022 ОСОБА_3 зверталася до поліції з повідомленням про те, що виникла конфліктна ситуація з свекрухою і свекром, які не віддають їй дітей, які знаходились у них поки вона була за кордоном (а.с.67).

Зазначений факт, свідчить про те, що існують труднощі у спілкуванні матері з сім`єю позивача в якій проживає її малолітній син. Водночас, вказане підтверджує, що відповідач проявляє материнські почуття, бажає забрати дитину.

Та обставина, що у відповідача мається заборгованість по аліментах на дитину, не може служити підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки, як слідує із матеріалів справи, відповідач не ухилялася умисно від сплати аліментів, а не знала про їх призначення (а.с.70). Крім того, на час розгляду справи в суді відповідач повністю погасила заборгованість по аліментах, що підтверджується розрахунком зі сплати аліментів по виконавчому провадженню АСВП НОМЕР_4 (а.с.94).

Таким чином, судом не встановлено злісного небажання відповідачем ОСОБА_3 виконувати свої обов`язки по вихованню сина.

Відповідно до ст.9 Конвенції ООН про права дитини, яка набула чинності на території України 27.09.1991 року застерігає, що розлучення дитини з батьками допускається у виняткових випадках і то якщо таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини.

Проте, ні представник позивача, ні орган опіки та піклування не змогли аргументувати в чому полягає захист інтересів 4-х річної дитини шляхом позбавлення її мати по відношенні до неї батьківських прав.

При цьому, суд критично ставиться до висновку від 29.12.2022 року за №02-18/1178 служби у справах дітей, сім`ї та молоді Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області про доцільності позбавлення батьківських прав відповідача відносно її малолітнього сина, оскільки указаний висновок є недостатньо обґрунтований і не містить в собі переконливих аргументів, які б вказували на те, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Відсутні докази того, що комісія моніторила питання виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків і застосовувала відносно неї попереджувальні заходи.

Ці обставини доводять, що висновок комісії є необґрунтованим і передчасним.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Отже, з огляду на викладене, з урахуванням всіх обставин у справи, суд приходить до висновку, що під час розгляду справи не було доведено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не встановлено обставин, які є безперечними підставами для позбавлення відповідача батьківських прав, у зв`язку з чим, слід відмовити в задоволенні позову.

При цьому, суд вважає необхідним попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, поклавши на орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей, сім`ї та молоді Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області контроль за виконанням нею своїх батьківських обов`язків стосовно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись Європейською конвенцією про здійснення прав дітей (Страсбург, 25.01.1996 року, ратифікована Україною 03.08.2006 року), постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 164, 165 СК України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: служба у справах дітей, сім`ї та молоді Вендичанської селищної ради, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області, про позбавлення батьківських прав, - відмовити.

Попередити ОСОБА_3 про необхідність зміни ставлення до виховання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Покласти на орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей, сім`ї та молоді Вендичанської селищної ради Могилів-Подільського району Вінницької області обов`язок контролю стосовно виконання ОСОБА_3 своїх батьківських обов`язків стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа 1: Вендичанська селищна рада як орган опіки та піклування, , місцезнаходження: Вінницька область, смт.Вендичани, вул. Соборна, 55.

Третя особа 2: Служба у справах дітей, сім`ї та молоді Вендичанської селищної ради, 43939535, місцезнаходження: Вінницька область, смт.Вендичани, вул. Соборна, 55.

Повне рішення суду виготовлено 12.06.2023.

Суддя: