Справа № 215/3779/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді - Квятковського Я.А.

за участю секретаря - Сердюк А.В.

представника позивача - Зеркіна А.С.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23» про стягнення заборгованості з заробітної плати працівнику

ВСТАНОВИВ:

07.10.2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ТОВ «Промислові ремонти» про стягнення заборгованості з заробітної плати працівнику, просить суд стягнути з відповідача на її користь компенсацію за дні невикористаної відпустки станом на 29.07.2022р. в розмірі 20 655,01 грн., оплату за час тимчасової непрацездатності станом на 29.07.2022р. у розмірі 4 804,91 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за весь час такої затримки у розмірі 14 000 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., а також судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що 01.02.2017 р. ОСОБА_1 було прийнято на посаду машиніста крана 4 та 5 розряду виробничої дільниці з ремонту устаткування №2 до ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ». 29.07.2022 р. ОСОБА_1 було звільнено на підставі наказу № 3/29у від 29.07.2022 р. за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію. При цьому за таким наказом позивачці було нараховано компенсацію за невикористану щорічну відпустку 42 календарних дні та компенсацію за невикористану додаткову відпустку за роботу у шкідливих умовах праці 6 календарних днів. Однак, не у день звільнення, ні станом на зараз вказані виплати здійснені їй відповідачем не були. Таким чином ТОВ «Промремонти» заборгував ОСОБА_1 компенсацію за дні невикористаної відпуски, оплату за час тимчасової непрацездатності, внаслідок чого повинен сплатити на її користь середній заробіток за затримку при звільненні. На підставі викладеного просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 20 655,01 грн., оплату за час тимчасової непрацездатності у розмірі 4 804,91 грн., середній заробіток за весь час затримки належних їй при звільненні сум у розмірі 14 000 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. та судові витрати.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 24.01.2023, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

24.01.2023 року справу знято з розгляду на 16.02.2023.

Ухвалою суду від 16.02.2023 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Також 16.02.2023 року розгляд справи відкладено на 24.03.2023.

24.03.2023 і в подальшому розгляд справи відкладався.

24.05.2023 представник позивача подав на адресу суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути з правонаступника ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» на користь ОСОБА_1 компенсацію за дні невикористаної відпустки у розмірі 20 655,01 грн., оплату за час тимчасової непрацездатності у розмірі 4 804,91 грн., середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за весь час затримки у розмірі 77 392,26 грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. та судові витрати.

Ухвалою суду від 30.05.2023 заяву про збільшення розміру позовних вимог принято до розгляду , замінено відповідача на ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» . Також 30.05.2023 розгляд справи відкладено на 14.06.2023.

14.06.2023 ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області призначенозаочний розгляд даної цивільної справи.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Відзив на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких клопотань на адресу суду не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що ОСОБА_1 з 01.02.2017р. працювала у ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» на посаді машиніста крана 4 та 5 розряду виробничої дільниці з ремонту устаткування № 2, наказом № 3/29у від 29.07.2022 р. ОСОБА_1 звільнена за власним бажанням за ст. 38 КЗпП, що підтверджується копією трудової книжки позивачки та копією наказу ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ», а.с. 7-10, 12.

З наказом ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» № 3/29у від 29.07.2022 р. про своє звільнення ОСОБА_1 була ознайомлена 29.07.2022 року під розпис, а.с. 12.

Також згідно наказу ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» № 3/29у від 29.07.2022 р. відносно ОСОБА_1 передбачено компенсацію за невикористані 42 календарні дні основної відпустки за період роботи з 01.02.2021 р. по 29.07.2022 р., а також компенсацію за невикористані 6 календарних днів додаткової відпустки за роботу із шкідливими та важкими умовами праці за період роботи з 15.12.2021 р. по 29.07.2022 р., а.с. 11, 12.

На цей час правонаступником ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» є ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23», а.с. 71, 84-87.

Згідно форми ОК-5 ОСОБА_1 з моменту звільнення з роботи 29.07.2022 року станом на 01.12.2022 року ТОВ «ПРОМИСЛОВІ РЕМОНТИ» і ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» заборгованість не сплачено , а.с. 67-70.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, ст.94 КЗпП України

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про відпустки" установлюються такі види щорічних відпусток, як основна відпустка (ст. 6 цього Закону) та додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (ст. 7 цього Закону).

При цьому за змістом ч. 1 ст. 24 Закону України "Про відпустки" у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки.

Право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Застраховані особи, які протягом дванадцяти місяців перед настанням страхового випадку за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування мають страховий стаж менше шести місяців, мають право на страхові виплати відповідно до частини 4 статті 12 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно із ч. 1 ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Верховний Суд у постанові від 07 лютого 2022 року у справі № 759/1933/20 провадження № 61-11175св21 вирішуючи спір про стягнення заборгованості заробітної плати, суми індексації заробітної плати, компенсації втрати частини доходу у зв`язку із його несвоєчасною виплатою, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з роботи, з урахуванням вимог статті 117 КЗпП України, беручи до уваги висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (провадження № 14-623цс18), зазначає про стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь період затримки розрахунку по день ухвалення судового рішення. Оскільки у день звільнення відповідач не провів належну виплату позивачу заробітної плати при звільненні, суд дійшов висновку про те, що не проведення з вини власника або уповноваженого ним органі розрахунку з працівником у визначені законом строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Судом встановлено, що позивач працювала в ТОВ "Промислові ремонти", правонаступником якого є ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23». 29.07.2022 позивач була звільнена з роботи. На час звільнення позивач мала невикористані дні відпустки, тобто мала право на компенсацію за невикорситані дні відпустки, а також існувала заборгованість по виплаті позивачці допомоги по тимчасовій непрацездатності за листками непрацездатності у липні 2022 року.

Зважаючи на те, що доказів виплати позивачці компенсації за невикористані дні відпустки та допомоги по тимчасовій непрацездатності представник відповідача суду не надав, суд дійшов переконання про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «КЛАРІКС РЕМ 23» в цій частині підлягають задоволенню шляхом стягнення з відповідача на її користь компенсацію за невикористані дні відпустки у розмірі 20 655,01 грн. та допомоги по тимчасовій непрацездатності у загальному розмірі 4 804,91 грн.

Крім того, враховуючи, що судом було встановлено факт не проведення виплати всіх сум, що належать ОСОБА_1 від підприємства, при звільненні - відповідач повинен сплатити на користь позивачки також середній заробіток за весь час затримки належних їй при звільненні сум по день фактичного розрахунку, однак не більше ніж за шість місяців.

При цьому, суд відмічає, що сума середнього заробітку за час затримки розрахунку, яку просить стягнути позивачка, значно перевищує суму невиплаченої позивачу компенсації за невикористані дні відпустки та оплати за час тимчасової непрацездатності.

Згідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 761/9584/15-ц, працівник є слабшою, ніж роботодавець стороною у трудових правовідносинах. Водночас у вказаних відносинах і працівник має діяти добросовісно щодо реалізації своїх прав, а інтереси роботодавця також мають бути враховані. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами працівника та роботодавця, у зв`язку з чим, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір відшкодування, передбаченого статтею 117 КЗпП України, зокрема розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково, суд вважає, що буде співмірним, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам справи розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку 25 500 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд враховує вимоги ст.237-1 КЗпП України, ст.23 ЦК і положення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", згідно суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням ступеня вини відповідача, а також характеру і тривалості страждань, стан здоров`я потерпілого, тривалість роботи у відповідача, наявність втрати професійної працездатності та можливість направлення коштів для її своєчасного відновлення.

З урахуванням вищенаведеного, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, у цій частині позов слід задовольнити та стягнути на користь позивача 5 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Згідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Оскільки даний позов має майновий характер - то з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись ст.4, 5, 12, 13, 19, 43, 49, 76-81, 89, 133-141, 258-259,263,265, 280-282, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23» на користь ОСОБА_1 компенсацію за 42 дні невикористаної щорічної відпустки у розмірі 20 655 (двадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 01 коп., допомоги по тимчасовій непрацездатності у розмірі 4 804 (чотири тисячі вісімсот чотири) грн. 91 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) грн., моральну шкоду у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн., а всього 55 959 (п`ятдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 92 коп.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23» судовий збір у розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. на користь держави.

Копію рішення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку та подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складання рішення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЛАРІКС РЕМ 23» - ЄДРЮОФОПГФ 40799891, місцезнаходження за адресою: Київська область, Бориспільський район, місто Яготин, вул. Незалежності, 22.

СУДДЯ: