Справа № 159/2478/23
Провадження № 2/159/723/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Щесюк Н.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

12.05.2023 ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 2000 грн щомісячно з дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. У позовній заяві ОСОБА_1 вказала, що вона із відповідачем з 16.08.1996 перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у подружжя народилась діти: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які на даний час повнолітні, та дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час є неповнолітньою. Через погані стосунки в сім`ї сторони припинили підтримувати подружні відносини, в суді на розгляді знаходиться справа про розірвання шлюбу. Позивач вказала, що змушена проживати з неповнолітньою донькою за однією адресою з відповідачем, однак спільне господарство між сторонами не ведеться, дочка повністю перебуває на її (позивача) утриманні. Зазначила, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, отримує пенсію по інвалідності, яку витрачає лише на власні потреби. Позивач офіційно працевлаштована, отримує стабільну заробітну плату, однак у невеликому розмірі. Самостійно забезпечити належний рівень розвитку неповнолітньої дитини позивач не спроможна. А тому,з метою захисту прав та законних інтересів дитини просить у судовому порядку вирішити питання про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі2000,00 грн щомісячно на утримання дитини, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дочкою повноліття.

1.2. У відзиві на позов ОСОБА_2 заперечив проти сплати аліментів в розмірі 2000,00 гривень, визнав свій обов`язок утримувати дитину, вказав на можливість сплачувати аліменти в розмірі 1500,00 гривень.

Відповідач заперечив проти тверджень позивачки щодо його ухилення від матеріального утримання дочки; вказав, що цікавиться розвитком дитини та надає кошти на її утримання. Свою позицію щодо можливості сплачувати аліменти у розмірі 1500 грн мотивував тим, що саме вказаний розмір аліментів є для нього посильним, адже він є особою з інвалідністю другої групи, розмір пенсії становить 5262,01 грн; на даний час він не працевлаштований, інші джерела доходу у нього відсутні. Аліменти в розмірі 1500,00 грн будуть становити більше ніж 1/4 частки від його доходу та забезпечить мінімальний розмір аліментів, який визначений законодавством у розмірі 50% від прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років (1416,50 грн). В свою чергу, заявлена позивачкою сума аліментів (2000 грн) становить майже 40% від його пенсії, є для нього непосильною та такою, що не відповідає його матеріальному становищу.

2. Рух справи у суді.

Позовна заява надійшла до суду 12.05.2023.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 16.05.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначено на 12.06.2023.

09.06.2023 відповідачем подано відзив на позов.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

В судове засідання 12.06.2023 учасники справи не прибули.

12.06.2023 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Самулевич О.М. надішла заява про розгляд справи у її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву від 09.06.2023 виклав свої заперечення щодо позовних вимог, які просить врахувати під час ухвалення судового рішення; розгляд справи також просив проводити у його відсутності.

У зв`язку із не виявленням обставин, які перешкоджають проведенню судового засідання, враховуючи заяви учасників провадження, керуючись частиною першою статті 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про можливість розгляду даної справи за відсутності учасників справи.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України .

4. Фактичні обставини справи.

Шлюб між позивачкою і відповідачем зареєстровано 16.08.1996 Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Ковель; актовий запис №257, про що 16.08.1996 видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , копія якого знаходиться у справі.

Від шлюбу у подружжя є одна неповнолітня дитини дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 видане 09.12.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю реєстраційної служби Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області.

На час пред`явлення позову сторони у справі та їх неповнолітня дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 (довідка РЖКП м. Ковеля №718 від 01.05.2023).

Згідно з пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 відповідач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 2 групи (інвалідність армії); з 30.07.1996 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області (м. Ковель, Ковельський та Турійський райони) і отримує пенсію по інвалідності в розмірі 5262,01 грн (довідка сервісного центру відділу обслуговування громадян управління обслуговування громадян ГУ ПФУ у Волинській області №373/0300-0209-19 від 05.06.2023).

5. Норми права, які застосував суд.

Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Платник аліментів зобов`язаний роботи все можливе для того, щоб його заробіток (доходи) були достатніми для власного утримання та утримання дітей, за належний розвиток яких він відповідальний як батько.

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені статтею 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, обставини, визначені статтею 182 СК України, встановлюються судом з урахуванням правил цивільного судочинства.

Так, статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Як визначено пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

6. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свою неповнолітню дочку.

Враховуючи обставини справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини пов`язані зі сплатою аліментів, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням того, що приймати участь в утриманні дітей повинні двоє батьків, беручи до уваги вимоги частини другої статті 182 СК України, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на отримання неповнолітньої дочки до досягнення останнім повноліття.

Визначаючи суму, належну до виплати, суд керується таким.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша, друга статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

На позивача покладається обов`язок доказування в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню.

Позивачем не надано суду доказів на підтвердження наявності у відповідача достатнього доходу для сплати аліментів в розмірі 2000 гривень на дитину.

Позивач не надала суду також доказів щодо стану здоров`я дитини, який би вимагав збільшених витрат, доказів щодо власного стану здоров`я, який виключає можливість отримання доходу.

В свою чергу, відповідач у відзиві зазначив, та підтвердив відповідними доказами, що він є особою з інвалідністю 2 групи, має дохід лише у вигляді пенсії по інвалідності, розмір якої становить 5262,01 грн.

Так, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2833 гривні.

Із наведеного випливає, що в 2023 році мінімальний розмір аліментів на одну дитину від 6 до 18 років становить 1 416 грн. 50 коп.

Відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме в розмірі 1500 грн.

Суд звертає увагу, що розмір такий розмір аліментів (1500 грн) на даний час складає більше як 1/4 частину фактично отримуваного відповідачем доходу (5262,010 грн) і відповідає мінімально гарантованому розміру аліментів на дитину виходячи з прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись наведеним, враховуючи вік дитини, стан її здоров`я, матеріальне становище, реалії сьогодення, вартість продуктів харчування, послуг, ліків, одягу для дитини такого віку, стан здоров`я та матеріальний стан відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову: стягнення аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у сумі 1500 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти необхідно стягувати з дня пред`явлення позову, а саме з 12.05.2023.

В силу пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

7. Розподіл судових витрат.

Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідач, як особа з інвалідністю ІІ групи, також звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 цього Закону, тому судові витрати у справі компенсувати за рахунок держави.

Керуючись статтями 180, 181,182,183,184,191Сімейного кодексу України, статтями 12-13, 19, 76-81, 141, 247, 258, 259, 264, 265, 273, 279, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитинизадовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.05.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 14.06.2023.

Головуючий:Ю. Ф. ВОЛКОВА