ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/290/23Головуючий у 1-й інстанції Сидорак Г.Б.
Провадження № 22-ц/817/877/23 Доповідач - Гірський Б.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Гірський Б.О.

суддів - Костів О. З., Хома М. В.,

з участю секретаря - Жук В.М.

представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу №604/290/23 за апеляційними скаргами Фермерського господарства "Золотий жайвір" на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2023 року, додаткове рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 серпня 2023 року та додаткове рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2023 року (ухвалені суддею Сидорак Г.Б.) у справі за позовом Фермерського господарства Золотий жайвір до ОСОБА_1 , Фермерського господарства Щедра нива про визнання відсутнім та припинення права оренди, визнання укладеним договору оренди землі на новий строк, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2023 року ФГ Золотий жайвір звернулось в суд із вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що між ФГ «Золотий жайвір» та ОСОБА_1 30 грудня 2015 року (державна реєстрація відбулась 30 грудня 2015 року) був укладений договір оренди землі №002 строком на 7 років (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0094).

Протягом усього часу перебування земельної ділянки в оренді не було жодних претензій чи зауважень з боку орендодавця щодо неналежного виконання орендарем своїх обов`язків.

За місяць і 9 днів до закінчення строку договору позивач, дотримуючись вимог ст. 33 Закону України «Про оренду землі», направив власнику земельної ділянки ОСОБА_1 лист-повідомлення від 21 листопада 2022 року про намір скористатись переважним правом на укладення на новий строк договору оренди. До листа було додано два примірники проекту договору оренди землі на новий строк.

ОСОБА_1 25 листопада 2022 року відмовилась від отримання поштового відправлення, у зв`язку з чим воно було повернуте позивачу та будучи орендодавцем, у встановлений законом та договором місячний термін не заперечила проти поновлення договору оренди землі після його закінчення, тому орендар продовжив користуватися земельною ділянкою.

02 березня 2023 року позивачу стало відомо, що ОСОБА_1 , не надіславши лист-повідомлення про заперечення в поновленні договору оренди землі на новий строк, не витребувавши земельну ділянку від позивача, у володінні якого вона перебуває, уклала договір оренди з іншим орендарем ФГ Щедра нива. На підставі цього договору в січні 2023 року державним реєстратором Збаразької міської ради Тернопільської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено записи про інше речове право право оренди ФГ Щедра нива щодо вищезазначеної земельної ділянки.

Позивач вважав, що ФГ «Золотий жайвір» як первинний орендар має переважне право на укладення договору оренди на новий строк, тому позивач просив визнати укладеним договір оренди землі в запропонованій редакції на новий строк та визнати відсутнім права оренди в ФГ Щедра нива щодо земельної ділянки, площею 2,2166 га, за кадастровим номером :01:001:0094 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської об`єднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області.

Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 вересня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Додатковим рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2023 року стягнуто з ФГ Золотий жайвір на користь ФГ Щедра нива понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. та понесені витрати ФГ Золотий жайвір на сплату судового збору в розмірі 5 368,00 грн. покладено на позивача.

Додатковим рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2023 року понесені судові витрати ФГ Золотий жайвір на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. покладено на позивача.

В апеляційній скарзі ФГ Золотий жайвір просить рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 7 серпня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вказує на незаконність на необґрунтованість рішення суду першої інстанції, з посиланням на неповне з`ясування істотних обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Вважає, що висновок суду про те, що орендар не дотримався встановлених законом процедури і строків, суперечить нормам матеріального права, а також обставинам, які визнавались сторонами та були встановлені самим судом в оскаржуваному рішенні, а саме, що лист-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар направив орендодавцю 21 листопада 2022 року, тобто без порушення місячного строку до закінчення строку дії договору оренди.

Звертає увагу на те, що згідно листів відповідачки, вона заперечувала проти продовження дії (поновлення) вже укладеного договору оренди земельної ділянки від 31 грудня 2015 року, проте позивач повідомляв її про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, а тому посилається на помилковість висновків суду першої інстанції про відсутність вільного волевиявлення власника щодо передачі земельної ділянки в оренду.

Вважає, що судом не було з`ясовано, які саме з запропонованих позивачем умов договору не влаштовували відповідачку та чи повідомила вона позивача, які істотні умов будуть прийнятними для неї, а також не було встановлено чи укладений договір оренди землі між ОСОБА_1 та ФГ Щедра нива містив кращі або ж рівні умови, ніж ті, що були запропоновані ФГ Золотий жайвір.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 серпня 2023 року ФГ «Золотий жайвір» просить його скасувати та здійснити новий розподіл витрат.

Вважає, що додаткове рішення підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що основне оскаржуване рішення у даній справі є незаконним та необґрунтованим, а тому за наслідком розгляду апеляційної скарги буде вирішуватись питання про новий розподіл судових витрат.

Зазначає, що докази на підтвердження понесених судових витрат, які були взяті судом до уваги, іншим учасникам заздалегідь не надсилались, а тому судом було порушено вимог ч.9 ст. 83 ЦПК України та таке порушення порядку подання доказів, позбавило позивача права на подання своїх заперечень.

Вважає подані докази на підтвердження понесених витрат неналежними, оскільки згідно копії договору про надання юридичних послуг №20/04/02, такий був укладений 20 квітня 2023 року між ТОВ Правник експерт та ФГ Щедра нива, акт приймання-передачі наданих послуг від 30 травня 2023 року, складений між цими ж особами, платіжною інструкцією №2806 від 30 травня 2023 року було сплачено грошові кошти на рахунок вказаного товариства, проте представником відповідачів у даній справі був адвокат Хацкевич Р.М., який згідно ордеру здійснював свою адвокатську діяльність індивідуально та доказів на підтвердження оплати цьому адвокату, немає.

Зауважує, що представник позивача звертав увагу суду в судових дебатах на вищезазначені обставини, однак вказані посилання залишились поза увагою.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2023 року ФГ «Золотий жайвір» просить його скасувати та здійснити новий розподіл витрат.

Вважає, що додаткове рішення підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що основне оскаржуване рішення, у даній справі, є незаконним та необґрунтованим, а тому за наслідком розгляду апеляційної скарги буде вирішуватись питання про новий розподіл судових витрат.

Від представника відповідачів адвоката Хацкевича Р.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу на рішення суду від 07 серпня 2023 року, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заперечує проти доводів апеляційної скарги, погоджується із висновками суду першої інстанції та зазначає, що надсилання орендодавцем листа з повідомленням про небажання продовжувати термін дії договору оренди є достатнім підтвердженням його відмови від подальшої пролонгації відповідного договору на новий строк.

Також від представника відповідачів адвоката Хацкевича Р.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду від 10 серпня 2023 року, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Вказує на те, що надавав представнику позивача копії доказів судових витрат до розгляду в судовому засіданні щодо вирішення даного питання, тому він був ознайомлений з зазначеними матеріалами та подав в судовому засіданні усне заперечення з цього приводу, не уточнюючи своєї позиції.

Відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення суду від 10 серпня 2023 року не надходило.

В судовому засіданні представник позивача - ФГ «Золотий жайвір» - адвокат Покотило Ю.В. апеляційні скарги в їх межах підтримав, посилаючись, на доводи викладені в них.

Представник відповідачів - ФГ Щедра нива та ОСОБА_1 - адвокат Хацкевич Р.М. проти доводів апеляційних скарг заперечив, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, ознайомившись з матеріалами справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, відзивів на апеляційні скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 30 грудня 2015 року між ОСОБА_1 та ФГ «Золотий жайвір», в особі Дацківа В.П., було укладено Договір оренди землі №002, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (рілля), яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської міської ради Підволочиського району Тернопільської області, площею 2,2166 га, кадастровий номер :01:001:0094. Договір оренди зареєстрований 30 грудня 2015 року.

Згідно пункту 6 вищезазначеного договору оренди землі, він укладений на 7 років, а по закінченню цього строку, орендар має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. У цьому разі орендар зобов`язаний повідомити про це орендодавця не пізніше ніж за 30 календарних днів до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

У цьому ж пункті договору передбачено, що у випадку якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

ОСОБА_1 направила до ФГ «Золотий жайвір» 16 серпня 2022 року лист-повідомлення від 14 серпня 2022 року, 05 грудня 2022 року лист-повідомлення від 04 грудня 2022 року та 10 січня 2023 року, якими повідомила, що вона не бажає поновлювати дію договору оренди з господарством та має намір використовувати земельну ділянку для власних потреб. Листи позивачу вручено, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення.

21 листопада 2022 року ФГ Золотий жайвір на адресу орендодавця ОСОБА_1 направило лист-повідомлення про укладення договору оренди на новий строк №81 від 21 листопада 2022 року, в яких повідомило про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, запропонувало встановити орендну плату в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки або в натуральній формі, строк дії договору 10 років та додало проект договору оренди землі.

ОСОБА_1 відмовилася від отримання зазначеного листа-повідомлення з доданим до нього проектом договору оренди землі, оскільки вважала, що повідомила позивача про небажання продовжувати орендні відносини.

Відповідно до витягу №321307389 від 27 січня 2023 року, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25 січня 2023 року на підставі листів-повідомлень від 14 серпня 2023 року та 04 грудня 2022 року внесено відомості про припинення речового права (права оренди) ФГ Золотий жайвір на вищевказану земельну ділянку.

Згідно із витягу з ДРРП №321308482 від 27 січня 2023 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 25 січня 2023 року внесено відомості про право оренди земельної ділянки на підставі договору оренди землі від 19 січня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та ФГ Щедра нива.

Згідно п.п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає в повній мірі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у орендодавця відсутнє волевиявлення на укладення договору оренди землі з позивачем на новий строк.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Частиною четвертою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України.

Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків.

Таким чином, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору.

Такий правовий висновок про застосування норм права у подібних правовідносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18).

Так судом було встановлено, що ОСОБА_1 направила до ФГ «Золотий жайвір», зокрема, 16 серпня 2022 року лист-повідомлення від 14 серпня 2022 року, який було вручено позивачу.

У своїй постанові від 28 вересня 2020 року (справа № 272/440/18) Верховний Суд зазначив, що у разі незгоди орендодавця у поновленні договору оренди, направленої орендарю у місячний строк до закінчення строку його дії, переважне право на укладення договору оренди землі припиняється, тому що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.

Таким чином, суд першої інстанції, встановивши, що волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди землі відсутнє, у зв`язку з бажанням власника землі самостійно користуватися своєю землею, дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ФГ «Золотий жайвір».

Під час апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції не встановлено порушення переважного права ФГ Золотий жайвір, оскільки ОСОБА_1 у встановленому законом порядку вказала на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі з позивачем, що беззаперечно свідчить про відсутність її волевиявлення на поновлення договору оренди землі чи укладення на новий строк з ФГ Золотий жайвір.

Більше того, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі.

Після закінчення строку дії договору оренди землі, укладеного з ФГ Золотий жайвір, ОСОБА_1 розпорядилася належною їй земельною ділянкою на власний розсуд, передавши її в оренду ФГ Щедра нива.

Доводи апеляційної скарги про те, що згідно листів відповідачки, вона заперечувала проти продовження дії (поновлення) вже укладеного договору оренди земельної ділянки від 31 грудня 2015 року, проте позивач повідомляв її про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, на увагу не заслуговують, оскільки мають ознаки надмірного формалізму та не спростовують факту відсутності волевиявлення у ОСОБА_1 щодо пролонгації договірних відносин із позивачем у будь-якій формі.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що судом не було з`ясовано, які саме з запропонованих позивачем умов договору не влаштовували відповідачку та чи повідомила вона позивача, які істотні умов будуть прийнятними для неї, а також не було встановлено чи укладений договір оренди землі між ОСОБА_1 та ФГ Щедра нива містив кращі або ж рівні умови, ніж ті, що були запропоновані ФГ Золотий жайвір, оскільки первинним пріоритетом у даній справі є саме встановлення факту волевиявлення власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження своєю землею, яка, в свою чергу, вирішила не продовжувати договірні відносини із позивачем та повідомила його про це у визначений законом та договором строк.

Як вбачається із змісту мотивувальної частини рішення, суд констатував що: лист-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар направив орендодавцю 21 листопада 2022 року, тобто без порушення місячного строку до закінчення строку дії договору оренди, проте висновував, зокрема, що: орендар не дотримався встановлених законом процедури і строків.

З аналізу мотивувальної частини рішення суду вбачається, що таке посилання у висновку, з урахуванням встановленої судом обставини щодо направлення листа позивачем без порушення місячного строку до закінчення строку дії договору оренди, хоча і є нерелевантним, однак в цілому не дає підстав ані для скасування рішення суду першої інстанції, ані для зміни його мотивувальної частині, оскільки жодним чином не впливає на суть даного рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Щодо додаткового рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 серпня 2023 року.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокат Хацкевич Р.М. надав суду копію договору про надання юридичних послуг №20/04/02, укладений 20 квітня 2023 року між ТОВ Правник експерт та ФГ Щедра нива, акт приймання-передачі наданих послуг від 30 травня 2023 року, складений між цими ж особами, з яких вбачається, що вартість отриманих послуг з надання правової допомоги складає 10 000 гривень за консультації з питань застосування законодавства, складання процесуальних документів, написання відзиву та клопотань.

Згідно платіжної інструкції №2806 від 30 травня 2023 року ФГ Щедра нива було сплачено грошові кошти на рахунок ТОВ Правник експерт.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції вірно виходив з того, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу є обґрунтованим та співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та обсягом наданих адвокатом послуг, виконаних робіт, а тому підлягає стягненню з позивача на користь відповідача ФГ Щедра нива.

При цьому з матеріалів справи не вбачається будь-яких письмових клопотань чи заперечень щодо заявленої адвокатом Хацкевичем Р.М. суми витрат на правничу допомогу, в тому числі в апеляційній скарзі.

Доводи апеляційної скарги про те, що подані адвокатом Хацкевичем Р.М. докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу сторонам не надсилались, є необґрунтованими, оскільки обов`язок щодо надсилання іншим учасникам справи таких доказів передбачений в тому випадку, коли сторона по справі подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої додала додатки - докази понесення витрат на правничу допомогу, які є складовими заяви про ухвалення додаткового рішення, а тому до такої заяви підлягають застосуванню правила частини четвертої статті 183 ЦПК України щодо подання заяв, а не правило частини дев`ятої статті 83 ЦПК України щодо подання доказів.

До такого висновку дійшов 12 квітня 2023 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 626/133/21.

Доводи апеляційної скарги про неналежність поданих адвокатом доказів витрат на правничу допомогу також є безпідставними, оскільки згідно копії ордеру на надання правничої допомоги ФГ Щедра нива від 20 квітня 2023 року вбачається, що адвокат Хацкевич Р.М. діє на підставі договору про надання правової допомоги від 20 квітня 2023 року №20/04/02, який був долучений до матеріалів справи разом з заявою про стягнення витрат на правничу допомогу.

При цьому колегія суддів вважає, що сплата коштів за надання професійної правничої допомогу саме ТОВ «Правник експерт», а не безпосередньо адвокату Хацкевичу Р.М., не свідчить про неналежність поданих останнім доказів.

Більше того, до відзиву на апеляційну скаргу представником відповідачів було надано копію наказу №4-К, виданого керівником ТОВ Правник експерт від 03 березня 2020 року, згідно якого ОСОБА_2 прийнятий на роботу з 04 березня 2020 року на посаду юриста і відповідно перебуває з даним товариством в трудових відносинах та виконує свої обов`язки на підставі наданого суду договору про надання правової допомоги і ордера, що узгоджується з рішенням №98 від 15.10.2020 року Ради адвокатів України Про затвердження роз`яснення щодо підстав для здійснення адвокатської діяльності та судовою практикою (постанова ВС від 02.07.2020 року у справі №520/11557/18).

Таким чином, виходячи із наведеного вище, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив наявні в матеріалах справи докази, дав їм вірну оцінку, а тому дійшов законного та обґрунтованого висновку щодо стягнення з позивача ФГ «Золотий жайвір» витрат на правничу допомогу в сумі 10 000 грн.

Понесені витрати ФГ Золотий жайвір на сплату судового збору в розмірі 5 368,00 грн. слушно покладено на дане господарство, як позивача у справі у відповідності до ч.1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, оскільки в задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Щодо додаткового рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 19 вересня 2023 року, колегія суддів вважає, що воно є законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Оскільки у задоволенні позову ФГ Золотий жайвір відмовлено, тому суд вірно поклав на дане господарство, як позивача у справі, понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача Хацкевич Р.М. подав до суду апеляційної інстанції клопотання про стягнення судових витрат, в якому просить стягнути з позивача на користь відповідача ФГ Щедра нива витрати пов`язані з наданням правової допомоги, у зв`язку із розглядом справи в апеляційному порядку у розмірі 8 000 грн.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу адвокат Хацкевич Р.М. надав суду копію ордера від 27 жовтня 2023 року на надання правничої допомоги ФГ Щедра нива на підставі договору про надання правової допомоги №20/04/02 від 20 квітня 2023 року, укладеного між ТОВ Правник експерт та ФГ Щедра нива, копію договору про надання юридичних послуг №20/04/02 від 20 квітня 2023 року, акт приймання-передачі наданих послуг від 27 листопада 2023 року, згідно якого виконавцем (ТОВ Правник експерт) були надані такі послуги: консультації з питань застосування, земельного, цивільного та цивільно-процесуального законодавства в суді апеляційної інстанції, складання процесуальних документів, написання відзиву на апеляційну скаргу, заперечення на клопотання, на суму 8 000 грн.

ФГ Щедра нива сплачено по договору гонорар у розмірі 40 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №3664 від 23 листопада 2023 року.

Представником позивача не заявлялося будь-яких письмових клопотань чи заперечень про зменшення заявленої адвокатом Хацкевичем Р.М. суми понесених витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю, лише заперечувався сам факт надання такої допомоги адвокатом, оскільки договір укладений з ТОВ «Правник експерт» (таким посиланням представника позивача, як необґрунтованим, за аналогічних обставин при вирішенні питання законності розподілу судових витрат судом першої інстанції, надавалась правова оцінка судом апеляційної інстанції у вищенаведених мотивах).

Проаналізувавши надані заявником докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу понесених в суді апеляційної інстанції в розмірі 8000 грн. відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати співрозмірні з виконаною роботою під час розгляду апеляційної скарги позивача судом апеляційної інстанції.

Таким чином, з позивача на користь відповідача ФГ Щедра нива слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 8000 грн.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Фермерського господарства "Золотий жайвір" залишити без задоволення.

Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 07 серпня 2023 року і додаткові рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2023 року та 19 вересня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з Фермерського господарства "Золотий жайвір" (вул. Запорізька, 11 м. Волочиськ Хмельницька область, Код ) на користь Фермерського господарства Щедра нива (с. Городниця Тернопільський район Тернопільська область, Код ) 8 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2023 року.

Головуючий Гірський Б.О.

Судді: Костів О.З.

Хома М.В.