ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4762/23 Справа № 214/7585/21 Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н.Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

сторони справи

позивач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому порядку згідно ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2022 року, ухваленого суддею Ковтун Н.Г. у м.Кривому Розі, Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

У вересні 2021 року Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в рамках неукладеного договору.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене приміщення належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Зазначене нежитлове приміщення відповідачів знаходиться у багатоповерховому житловому будинку, підключеному до централізованої системи опалення.

У зв`язку із тим, що Відповідачі не проявляли власної ініціативи на укладання договору, 12 лютого 2021 року позивач звернувся до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 з листом з проханням укласти договір купівлі-продажу теплової енергії, як власнику приміщення.

Лист було направлено на адресу: АДРЕСА_1 , однак відповідачі не отримали лист.

20.05.2021 року позивач звернувся до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повторно з листом з проханням укласти договір купівлі-продажу теплової енергії, як власнику приміщення, однак відповідачі не забрали лист з поштового відділення та він був повернутий позивачу за спливом терміну зберігання.

Позивачем в період часу з 03.10.2013 по 14.04.2021 проводилось постачання теплової енергії, згідно до розрахунку споживання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 поставлено теплову енергію на загальну суму 82 928,96 гривень, при розрахунку наданих відповідачем послуг, застосовувались тарифи, передбачені для групи «інші споживачі», оскільки відповідачі споживали теплове енергію для обігріву належного їм на праві приватної власності нежитлового приміщення. Крім того, позивач просив стягнути з відповідачів понесені судові витрати в сумі 2270,00 гривень.

Рішенням Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2022 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги за спожиту теплову енергію в рамках неукладеного договору задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» заборгованість за спожиту теплову енергію в рамках неукладеного Договору в період з 03.10.2013 по 14.04.2021 року в розмірі 82 928 грн. 96 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль», з кожного окремо по 1135 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність рішення суду через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати, ухвалити нове рішення, яким у повному обсязі відмовити Акціонерному товариству «Криворізька теплоцентраль» в задоволенні позовних вимог заявлених до нього та ОСОБА_2 .

При цьому, скаржник зазначає, що у період 21 березня 2023 року в період активних бойових дій в Дніпропетровській області та районі, поштовий зв`язок належним чином не працював і судом першої інстанції під час винесення рішення не була належним чином встановлена обставина про належне повідомлення сторони відповідачів про дату судового засідання, що призвело до ухвалення рішення за відсутності сторін, з порушенням принципу рівності та змагальності сторін в судовому процесі.

Також ОСОБА_1 вказує на те, що за рішенням з відповідачів стягнута заборгованість за період з 03 жовтня 2023 року по 14 квітня 2021 року в розмірі 82 928,96 грн., тобто за 7,5 років, поза строку позовної давності, при цьому, жодного посилання на те, чи просив позивач поновити строк звернення до суду у рішенні суду немає, більш того, жодного обґрунтування щодо періоду стягнення боргу також. Відповідач просить застосувати до правовідносин сторін позовну давність.

Окрім того, відповідач вважає, що судом першої інстанції було відкрито провадження та винесено рішення з порушенням правил підсудності, оскільки відповідачі не проживають та не зареєстровані у Саксаганському районі м.Кривого Рогу.

Відповідач ОСОБА_1 вказує на те, що жодних договірних відносин між позивачем та відповідачами не існує, оскільки договір купівлі-продажу не укладався, тому відповідач вважає, що сторони не дійшли згоди стосовно істотних умов договору, договір не укладений, тому будь-які стягнення з цих підстав є безпідставне.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 , позивач АТ «Криворізька теплоцентраль», посилаючись на законність судового рішення, просить відмовити в задоволенні скарги та рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони відповідача підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, щоОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної спільної сумісної власності належить нежитлове приміщення вбудоване в перший поверх житлового будинку, загальна площа-71,3 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №236842704 від 14.12.2020.(а.с.26-27).

Належне відповідачам нежитлове приміщення знаходиться у житловому будинку та відповідно має загальну систему опалення з житловим будинком. Теплові мережі житлового будинку (у тому числі трубопроводи та стояки) входять до складу приладів, що використовують теплову енергію (теплоносій) для потреб опалення та є складовою частиною єдиного технологічного процесу теплоспоживання.

Відповідачами було спожито за період з 03.10.2013 року по 14.04.2021 року теплової енергії на загальну суму 82 928,96 грн., що підтверджується розрахунком суми основної заборгованості та детальним розрахунком обсягу спожитої теплової енергії (а.с. 55-57).

12.02.2021 року позивач АТ «Криворізька теплоцентраль» зверталося до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з проханням укласти договір купівлі-продажу теплової енергії, як з власниками приміщення, однак відповідачі проігнорували пропозицію, що підтверджується листами ( а.с.6-25).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог АТ «Криворізька теплоцентраль» виходив з доведеності позивачем порушення оплати відповідачами за спожиту теплову енергію в належному їм на праві власності нежитловому приміщенні.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, проте частково погоджується і з доводами відповідача ОСОБА_1 щодо наявності підстав для скасування судового рішення через його неналежне повідомлення про дату, час і місце судового засідання та порушення судом правил підсудності.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення виходив з того, що відповідачі належним чином повідомлялися про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористалися своїм правом та не направили до суду відзив на позовну заяву.

Перевіряючи доводи відповідача щодо його неналежного повідомлення про дату, час і місце судового засідання та про те, що відповідачі по справі отримали ухвалу суду про відкриття провадження та примірник позовної заяви, колегія суддів встановила наступне.

09 грудня 2021 року судом першої інстанції відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.65-66).

10 грудня 2021 року суд першої інстанції на адреси сторін по справі, зазначені у позовній заяві направив ухвалу від 09.12.2021 про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги за спожиту теплову енергію в рамках неукладеного договору задоволені (а.с.67). При цьому, супровідний лист суду не містить відомостей про те, що до ухвали відповідачам додано примірник позовної заяви з додатками доданими позивачем до позову.

При цьому матеріали справи містять конверт, який був повернутий поштовим відділенням 08.01.2022 без вручення адресату ОСОБА_1 з відміткою про причини повернення поштового відправлення: «адресат відсутній за вказаною адресою АДРЕСА_2 » (а.с.70).

Так, матеріали справи містять відомості відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання територіального органу ДМС, відповідно, яким відповідач ОСОБА_2 з 31.03.2000 зареєстрований у АДРЕСА_3 , інший відповідач ОСОБА_1 зареєстрований з 28.10.2020 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.63-64).

Приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого є відповідачі по справі розташована у Покровському (Жовтневому) районі м.Кривого Рогу.

Отже, матеріалами справи встановлено, що відповідачі зареєстровані в різних районах міста Кривого Рогу, жоден з них, як і належне їм нерухоме майно не знаходиться на території Саксаганського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

За змістом ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч.15 ст.28 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Згідно положень ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з власників нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто у даному випадку в порядку ст.30 ЦПК України позов повинен бути розглянутий судом на території якого знаходиться нерухоме майно, а саме Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Однак суд першої інстанції не звернув уваги на зазначені вище обставини, у достатній мірі не врахував вимоги закону під час відкриття провадження у справі та розгляду справи по суті.

При цьому суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Відповідний правовий висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі №125/1267/16-ц.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Згідно ст.378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності). Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушеннями правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважних причин не заявив про непідсудність справи.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини та наведені вимоги процесуального закону, колегія суддів вважає, що рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в рамках неукладеного договору, постановлене судом із порушенням правил підсудності, доказів того, що відповідач належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем свого проживання повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи матеріали справи не містить, тому у відповідності до ст.378 ЦПК України оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи для розгляду по суті до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

При скасуванні рішення суду з зазначених підстав апеляційний суд вважає також недоцільним робити аналіз іншим доводам апеляційної скарги, оскільки вони можуть стати предметом розгляду при новому розгляді справи.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки судом апеляційної інстанції рішення суду скасовано з направленням до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністтю, то у даному випадку розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 374, 378, 381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 березня 2022 року скасувати.

Цивільну справу №214/7585/21 за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію в рамках неукладеного договору направити на розгляд до Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 13 червня 2023 року.

Головуючий:

Судді: