Справа № 645/8177/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2023 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Муратова С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави, -

В С Т А Н О В И В :

До Фрунзенського районного суду м. Харкова 07.12.2021 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави.

Ухвалою судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08.12.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави передано на розгляд Київського районного суду м. Харкова.

20.07.2022 до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить стягнути на користь позивача з відповідача суму, безпідставно збережених коштів у розмірі 1816288,37 грн., з яких 1428500,00 грн. витрати на придбання квартири АДРЕСА_3 на прилюдних торгах та 387788,37 грн. - проценти за користування чужим майном, а також судові витрати.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави залишено без руху та надано заявнику 5-денний строк, з дня отримання цієї ухвали, для усунення недоліків заяви, зазначених нижче (а.с. 20).

Так, Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (статті 55, 124), а статтею 18 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що подана позовна заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 177 ЦПК України, відповідно до якої до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Однак, до позовної заяви не залучено документ про сплату судового збору, або даних щодо підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб установлений у місячному розмірі 2270 грн.

Згідно п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 11350 грн. 00 коп.

Отже, заявник має надати квитанцію про сплату судового збору на суму 11350,00 грн., які повинні бути перераховані на наступний рахунок: отримувач коштів: ГУК Харків обл/мХар Київськ/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947; банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0020654; код класифікації доходів бюджету: 22030101, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Київський районний суд м. Харкова (назва суду, де розглядається справа).

В позовній заяві позивач зазначив, що ним було сплачено судовий збір у розмірі 11550,00 грн., однак, в доданих до позовної заяви документах квитанція про сплату судового збору відсутня.

З вказаних підстав ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2022 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави залишено без руху та надано заявнику 5-денний строк, з дня отримання цієї ухвали, для усунення недоліків заяви, зазначених нижче; роз`яснено позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу (а.с. 20).

Судом на адресу позивача неодноразово направлялася ухвала судді Київського районного суду м. Харкова від 22.07.2023 про залишення позовної заяви без руху, за адресою, зазначеною в позовній заяві, а саме: АДРЕСА_4 , однак поштові повідомлення повернулися на адресу суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання (а.с. 23-24, 26-27, 28-29).

У встановлений судом строк позивач не виконав вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України, не усунув зазначені в ухвалі суду недоліки до теперішнього часу.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договорами», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

ОСОБА_1 , будучи позивачем по вказаній цивільній справі, відомим їй і ініційованим нею провадженням більше року не цікавилася, поштові повідомлення не отримувала, заяв чи клопотань від неї до канцелярії суду чи на електронну адресу суду не надходило.

Вказані вище обставини перешкоджають суду у відкритті провадження в межах вказаної позовної заяви з дотриманням вимог процесуального законодавства та призначення справи з врахуванням строків розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач у встановлений судом строк не виконає всі перелічені в статтях 175 і 177 ЦПК України вимоги, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, подану позовну заяву слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 258-261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів, набутих без достатньої правової підстави - вважати неподаною та повернути позивачу з усіма додатками.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не є перешкодою для повторного звернення з такою самою позовною заявою після усунення її недоліків.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Позивач має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення позивачу даної ухвали суду.

Суддя С.О. Муратова