Єдиний унікальний номер: 379/1619/23
Провадження № 2/379/351/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

13 грудня 2023 рокум.Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі

головуючої судді - Музиченко О. О.,

за участю секретаря судового засідання - Бакал O. A.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

У С Т А Н О В И В:

01.11.2023 позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, мотивуючи тим, що 28 березня 2017 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 у виконавчому комітеті Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області. Від цього шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час проживають разом із нею. Позивачка зазначає, що через різні погляди на сімейне життя та несумісність характерів у них з відповідачем зникла взаємоповага та почуття одне до одного, шлюб став носити формальний характер. На даний час сімейно-шлюбні відносини між ними припинено. Спільного бюджету сторони не ведуть, спору що спільного майна подружжя немає. Позивачка вказує, що подальше спільне життя з відповідачем як подружжя є неможливим та суперечить її особистим інтересам та інтересам дітей. На підставі цього просить суд розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб.

02.11.2023 суд постановив ухвалу, якою прийняв указану позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив судове засідання на 23.11.2023, яке в подальшому через неявку відповідача було відкладено на 13.12.2023 (а.с.21, 22).

В судове засідання позивачка не з`явилася, про день, час і місце розгляду справи повідомлена належно; 23.11.2023 подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, на примирення не згодна, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.31).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання двічі - 23.11.2023 та 13.12.2023 - не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства за зареєстрованим місцем проживання. Рекомендовані поштові відправлення повернулись на адресу суду з відмітками про відсутність адресата за вказаною адресою місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що згідно положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки (а.с.30, 36). Крім того, СМС-повідомлення про його виклик в судове засідання було завчасно доставлено на номер його мобільного телефону (а.с. 24, 35).

Отже, відповідач ОСОБА_2 повідомлений про розгляд справи належно і завчасно згідно з вимогами статті 128 ЦПК України. Жодних заяв чи клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 відповідачем не подано.

Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про дату, час і місце судового розгляду, причини своєї неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, водночас, позивачка надала згоду на розгляд справи в заочному порядку, - є всі передбачені законом підстави для проведення заочного розгляду цієї справи.

Ухвалою суду від 13.12.2023, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи.

Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.

З огляду на неявку в судове засідання всіх учасників справи, на підставі положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши позовну заяву, перевіривши викладені у ній обставини, дослідивши надані докази, суд встановив наступні фактичні обставини та визначив зміст спірних правовідносин.

Суд установив, що 28 березня 2017 року позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 01, що вбачається з наявної у матеріалах справи копії повторно виданого Таращанським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.04.2017 (а.с.8).

Від цього шлюбу сторони мають малолітніх дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 виданого 15.04.2017 та серії НОМЕР_3 виданого 19.11.2020 (а.с.9, 10).

Сторони зареєстровані і проживають за різними адресами (а.с.3, 7, 11).

Відповідно до ст. 1 Сімейного Кодексу України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

За змістом положень ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно з ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивачка скористалася своїм правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання примиритись.

Згідно з положеннями частини третьої та четвертої ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Судом установлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин сторін є фактичне припинення існування їхньої сім`ї внаслідок відсутності порозуміння, протилежності погляди на шлюб та сім`ю. Спільне життя сторін у справі не склалося та припинено, збереження шлюбу неможливе.

Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

За ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що ця позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі одного з подружжя, особисті та майнові права сторін не будуть порушені після розірвання шлюбу, а тому шлюб між сторонами підлягає припиненню шляхом його розірвання.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, при повному задоволенні позову з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073,60 гривень, сплата якого документально підтверджена (а.с.1).

На підставі наведеного та керуючись Конституцією України, ст. ст. 24, 55, 56, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 13, 133, 141, 142, 258, 264, 265, 280-282, 289, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 березня 2017 року у виконавчому комітеті Лучанської сільської ради Таращанського району Київської області, актовий запис № 01, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, що може бути подана ним протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено та проголошено 13 грудня 2023 року.

Суддя Таращанського районного суду Київської області Ольга МУЗИЧЕНКО