11.12.2023 Справа № 756/9435/23
Справа № 756/9435/23
Провадження № 2/756/4260/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Тихої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Косянчук Н.І.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якої діє представник - адвокат Богдан О.О., звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, надалі стягувати аліменти в розмірі частини на утримання ОСОБА_5 до досягнення нею повноліття, а також судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з 15.01.2013 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.10.2021 шлюб між сторонами розірвано.

На сьогоднішній день відповідач проживає окремо, діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку аліменти не сплачує, працездатний, іншої матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою суду від 02.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

21.08.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому ОСОБА_2 зазначив, що не заперечує проти задоволення позову, проте заперечує проти відшкодування витрат на правничу допомогу у заявленому у позові розмірі.

Ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва Диби О.В. від 25.08.2023 задоволено самовідвід від розгляду даної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 28.08.2023 вищезазначена цивільна справа передана судді Тихій О.О.

Ухвалою від 28.08.2023 суддею Оболонського районного суду м. Києва Тихою О.О. цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала вимоги позовної заяви та просила їх задовольнити. Крім того, просила стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн., зазначивши, що вказана сума є справедливою, співмірною та такою, що відповідає критерію розумності та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини всіх його видів доходів, проте вважав завищеними витрати на професійну правничу допомогу та просив їх зменшити до 4000,00 грн.

Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 29.01.2022 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 26.06.2013, та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 22.12.2015.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.10.2021 шлюб між сторонами було розірвано.

Відповідно до ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду.

За приписами ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 2 статті 183 СК України передбачено, що, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову.

Частиною 3 ст. 12 і ч. 1 ст. 81ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст.181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, з урахуванням вимог ч. 2 ст.183 СК України, якою передбачено стягнення аліментів на двох і більше дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також закріплених ч. 9 ст.7 СК України принципів справедливості, добросовісності, розумності та обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, з метою забезпечення найкращих інтересів дітей, враховуючи, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання обов`язку утримувати дітей, беручи до уваги, що відповідач позов визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20.07.2023 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнення аліментів на другу дитину після досягнення найстаршою дитиною повноліття здійснюється у порядку, визначеному ч.3 ст. 183 СК України, згідно з якою, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно з положеннями п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16.11.2000 №13-рп/2000, від 30.09.2009 №23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що 14.07.2023 між ОСОБА_3 та Адвокатським бюро «Олени Богдан» укладено Договір про надання правничої допомоги № 32.

Пунктом 3.1 вказаного договору передбачено, що вартість наданих юридичних послуг Адвокатське бюро визначає самостійно після одержання від клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє Клієнту відповідний рахунок.

Відповідно до п. 3.7 Договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної із сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатським бюро юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається Клієнту Адвокатським бюро факсимільним зв`язком або поштою, вручається особисто. На письмову вимогу Клієнта Адвокатське бюро може надавати акти про надання Юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією.

Додатковою угодою № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 32 від 14.07.2023 визначена вартість послуг за відповідну послугу.

Відповідно до Акту прийняття-передачі наданої (виконаної) правничої допомоги від 14.08.2023 вартість наданих послуг за Договором про надання правничої допомоги № 32 від 14.07.2023 складає 8000,00 грн., які сплачені позивачем за квитанціями від 14.08.2023.

Положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи.

Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

При цьому, суд також враховує висновки, викладені у постанові Верховного суду від 01.02.2023 року у справі № 160/19098/21, відповідно до яких суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Крім того, суд враховує позиції Верховного суду, викладені у його постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 21.01.2021 року у справі №280/2635/20, відповідно до яких діюче законодавство передбачає нову процедуру відшкодування витрат на професійну правову допомогу, однією з особливостей якої є те, що відшкодуванню підлягають витрати, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною / третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Зважаючи на викладене, ураховуючи складність та значення справи для сторін, те, що відповідач позов визнав, обсяг проведеної представником позивача роботи, виходячи з критерієв розумності та справедливості, приймаючи до уваги клопотання відповідача про зменшення розміру заявлених позивачем витрат на правничу допомогу, суд вважає, що справедливим і співмірним є зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до 4 000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Вирішуючи питання про судові витрати, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 12, 13, 76-80, 89, 141, 263-265, 354, 355, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 20.07.2023 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави, в особі Державної судової адміністрації України, судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 11.12.2023.

Суддя О.О. Тиха