Справа № 948/1055/23
Номер провадження 2-др/948/7/23
12.12.2023 Машівський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Кравець С.В.,
за участю секретаря Порохні І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка заяву Акціонерного товариства «Комерційного банку «Глобус» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу
Суть справи
У квітні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором №10/74/20 «Авто кредит» від 12.06.2020 у розмірі, що становить 219 447,14 грн та судові витрати покласти на відповідача.
10.11.2023р. у справі ухвалене рішення, яким позов задоволено частково, а 17.11.2023 р. позивач направив заяву, у якій просить винести додаткове рішення, яким стягнути ОСОБА_1 , на його користь витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 36 118,98 грн, посилаючись на те, що позивачем, у зв`язку з розглядом справи понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, яка включає в себе надання консультації в рамках зустрічі щодо вирішення даної справи, ознайомлення з наданими позивачем документами, складення та подання позовної заяви та на підтвердження їх розміру подав відповідні документи.
Одночасно позивач повідомив, що ним разом поданням позову було наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат від 06.02.2023 р. та заявлено про понесення витрат на оплату послуг з професійної правничої (правової) допомоги адвоката та вказано, що надання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, буде здійснено протягом 5 днів після ухвалення рішення.
Позиції учасників судового провадження
Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України необхідності виклику сторін у судове засідання суд не вбачає, а відповідно до ст.270 ЦПК України учасників справи було повідомлено про надходження, прийняття до розгляду та про те, що рішення за заявою позивача буде ухвалене в порядку письмового провадження (а.с.176), а відтак вважає за можливе розглянути справу без їх участі, у порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами.
Позивач одночасно з направленням документів до суду, направив їх копію іншому учаснику судового провадження, який жодних заперечень не висловив (а.с.129-131).
Мотиви суду
Так, за рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 10.11.2023р. позов Акціонерного товариства «Комерційного банку «Глобус» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» заборгованість за кредитним договором № 10/74/20 від 12.06.2020р. у загальному розмірі 216 520, 20 грн та судовий збір у розмірі 3 247, 81 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.115,116).
Відповідно до ч.8. ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Так, як вбачається з наданого до позову попереднього (орієнтовно) розрахунку суми судових витрат позивачем було повідомлено про вже понесену позивачем суму судових витрат у розмірі 3 291,71 грн судовий збір за майнову вимогу та повідомив про витрати, які він планує понести, зокрема витрати на професійну (правничу) допомогу, також наведено ставки адвоката за його роботу та обсяг та час виконаної роботи та вказано, що попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат складає 3 291,71 грн та 2 100,00 євро. Одночасно повідомлено про те, що докази, що підтверджуватимуть розмір витрат, які позивач сплатив або буде зобов`язаний сплатити у зв`язку з розглядом справи будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення (а.с.77).
Так, у статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (ст. 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (ст. 141 ЦПК України).
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас, зі змісту ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст. 137 ЦПК України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Так, відповідач не надав суду заперечень з приводу того, що зазначений розмір правової допомоги є завищеним та не співмірним, будь-яких доказів нерозумності цих витрат, їх неспівмірності зі складністю справи та її значенням для позивача не наводив.
У даній справі суд враховує те, що за домовленістю сторін АТ «КБ «Глобус» зобов`язалося оплатити послуги адвоката, вартість яких хоч і була визначена в євро, але має сплачуватися у гривнях згідно офіційного курсу на день здійснення розрахунків.
Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.
Відповідно до вимог статті 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.
За змістом статті 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у статті 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Так, згідно п.2 додаткової угоди №74 від 28.03.2023 р. до договору №251021 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 25.10.2021 р. сторони домовились, що ставка адвоката за надання послуг, зокрема надання правової допомоги з питань, стягнення заборгованості в судовому порядку за кредитним договором №10/74/20 «Авто в кредит» від 12.06.2020 р. укладеного між клієнтом та ОСОБА_1 , становить еквівалент 150 євро за годину, що сплачується в гривні за офіційним курсом НБУ на день здійснення розрахунків
Станом на день здійснення розрахунків, тобто 01.05.2023 р. офіційний курс Національного банку України Євро (EUR) становив 40,1322 грн., згідно акту прийому-передачі послуг загальна вартість наданих послуг складає еквівалент 900 євро, що дорівнює 36 118,98 грн, яку і просить стягнути позивач.
У ч.3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Так, як видно з матеріалів справи, позов АТ «КБ «Глобус» не є складним, стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, що не передбачало затрат значного часу, з приводу цих позовів є стала судова практика. У даній справі адвокатом було затрачено всього 6 год. (а.с.124).
У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі № 922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі №911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі № 915/.
Отже, враховуючи те, що матеріали справи не потребували і не містять великої кількості документів для підготовки позовної заяви та інших документів з процесуальних питань, дана справа є нескладною, враховуючи усталену практику по даній категорії справ, відтак суд вважає, що визначений позивачем до відшкодування розмір витрат на правничу допомогу є завищеним і не являється співмірним і пропорційним об`єму здійсненої роботи та наданої послуги, складності справи, а тому суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Глобус» до 5 000, 00 грн.
Водночас, враховуючи те, що позов задоволено частково, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 4 933, 31 грн витрат на правничу допомогу пропорційно до розміру задоволеної частини вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 270, 263-265, 354, 355 ЦПК України
заяву Акціонерного товариства «Комерційного банку «Глобус» про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Комерційного банку «Глобус» витрати на правничу допомогу у розмірі 4 933, 31 грн.
В іншій частині заяви відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В.Кравець