Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2458/23
Провадження № 2/711/1125/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Булгакової Г.В.,

за участю секретаря судового засідання Дубини В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и в:

Адвокат Весеньов Є.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом, в якому просив визнати виконавчий напис № 75903 від 31.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Авансар» заборгованості в розмірі 170870,50 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13.04.2023 року, представник позивача ознайомився з матеріалами виконавчого провадження №69711674, яке перебуває на примусовому виконані у приватного виконавця Плесюка О.С. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження було з`ясовано, що на виконанні у приватного виконавця Плесюка О.С. перебуває виконавчий напису вчинений приватним нотаріусом Є.М. Остапенко.

Так, на підставі заяви ТОВ «Авансар» було розпочато виконавче провадження з виконання виконавчого напису №75903 виданого 31.05.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Є.М. Остапенко.Як вбачається з спірного виконавчого напису, він вчинений на виконання Договору кредиту №200192623 від 10.05.2016 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Михайлівський».За рахунок коштів отриманих від реалізації квартири, пропонувалось задовольнити вимоги Стягувана в сумі - 170870,50 грн., за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року включно, яка становить: 48995,31 грн. - заборгованість за тіломкредиту; 120125,19 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; 900 гри - заборгованість за нарахованою пенею.Ознайомившись з текстом Виконавчого напису, позивач категорично не погоджується з оскаржуваним написом, оскільки він вчинений з порушеннями чинного законодавства України та має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається з спірного виконавчого напису, нотаріусом було встановлено, що 10.05.2016 року між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту №200192623.19.05.2016 року, на підставі договору факторингу №1905, ПАТ, «Банк Михайлівський» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда»» право вимоги за цим договором.20.05.2016 року, на підстав договору факторингу №1, ТОВ «Фінансова компанія «Плеяда»» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Фагор»» право вимоги за цим договором.27.05.2020 року, на підстав договору факторингу №27/05/2020-4, ТОВ «Фінансова компанія «Фагор»» відступило ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» право вимоги за цим договором.

ОСОБА_1 ніколи не укладав з ПАТ Банк Михайлівський - Договір кредиту №200192623 від 10.05.2016 року.

До виконавчого напису приєднано Заява (оферта) №200192623 від 17.01.2015 року в простій письмові формі. Дана заява не є договором кредиту, та не підтверджує факту отримання ОСОБА_1 грошових коштів та їх неповернення. Нотаріально, дана заява не посвідчувалась.Зазначає, що нотаріусом не було перевірено безспірність суми, тобто чи існувала заборгованість, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі.

З виконавчого напису не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Отже, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми ст 88 Закону України «Про нотаріат», п.282, 283, 284, 288 Інструкції та п.1 Переліку.

Ні сума боргу, ні сума процентів зазначенні у виконавчому написі, ні пені - не відповідають дійсності, та не підтверджені жодним документом, що свідчить про відсутність безспірності цих вимог.

Також, як вбачається з змісту виконавчого напису, позивач вказує, що він не містить в собі жодних посилань на повідомлення в 30 денний строк боржника про виконання боргових зобов`язань.

Таким чином, відсутні докази направлення боржнику письмових вимог про дострокове виконання зобов`язань на загальну суму 170870,50 гри в строки визначені чинним законодавством, що свідчить про незаконність виконавчого напису.

Відповідно до ч. 1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Як вбачається з виконавчого напису, період з якого у стягувача виникло право вимоги визначено - 10.05.2016 року.

Велика Палата Верховного Суду, у своїй постанові від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження № 12-278гс18) зробила висновок про те. що строк вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність звернення до суду.

Таким чином, відповідач мав право звернутися до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в строк до 10.05.2019 року.

Але звертаючись до приватного нотаріуса, поза межами трирічного строку, для вчинення виконавчого напису позивач діяв незаконно, а нотаріус перевірив дотримання вимог ст.88 ЗУ «Про нотаріат».

Позивач вважає, що виконавчий напис від 31.05.2021 року №75903 вчинено з грубим порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Наказу Міністр юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року № 296/5, а отже є всі правові підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить визнати виконавчий напис від 31.05.2021 року №75903, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріаті округу Остапенко Євгеном Михайловичем, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авансар» заборгованості в розмірі 170870,50 грн. таким, що не підлягає виконанню. Крім того, просить стягнути з ТОВ «Авансар» на свою користь понесені судові витрати, а саме судовий збір, та витрати на правову допомогу в сумі 150000,00 грн.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана для розгляду судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Булгаковій Г.В.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25.04.2023 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

11.05.2023 до суду надійшло клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, яким відповідач просить відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Весеньов Є.В. не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. 05.06.2023 до суду надійшла заява адвоката Весеньова Є.В. в якій він просив проводити розгляд справи без участі позивача та його представника. Також, 12.06.2023 адвокат Весеньова Є.В. подав до суду заяву якою заявив, що у разі задоволення позову відповідно до положень статті 141 ЦПК України, ним будуть подані докази витрат на правову допомогу протягом 5 днів, з дня ухвалення рішення суду.

Представник відповідача ТОВ «ФК «Авансар» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк О.С. в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України № 1172 від 29.06.1999, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 75903, про стягнення з ОСОБА_1 невиплачених в строк грошових коштів на користь ТОВ «ФК «Авансар», якому ТОВ «ФК «Фагор» відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 27/05/2020-4 від 27.05.2020, якому в свою чергу ТОВ «ФК «Плеяда» відступлено право вимоги на підставі Договору Факторингу № 1 від 20.05.2016, якому в свою чергу ПАТ «Банк Михайлівський» на підставі Договору факторингу № 1905 від 19.05.2016 відступило право вимоги за Кредитним договором № 200192623 від 10.05.2016 укладеним між ПАТ «Банк Михайлівський» та ОСОБА_1 ..

Вказаним виконавчим написом з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Авансар» стягнуто заборгованість за період з 10.05.2016 по 28.05.2021 у загальній сумі 170870,5 грн., яка складається з 48995,31 грн. заборгованості за тілом кредиту, 120125,19 грн. заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками, 900 грн. заборгованості за нарахованою пенею,

Відповідно до відомостей з АСВП вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Плесюком О.С від 23.08.2022 відкрито виконавче провадження №69711674 за яким боржником є ОСОБА_1 , стягувачем ТОВ «Авансар».

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною 1 статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Підстави та порядок вчинення нотаріусом виконавчого напису регулюється ст. 87 - 89 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5.

Так, згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5 передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Виходячи з правового аналізу даних норм можна стверджувати, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й встановити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 27.03.2019 по справі № 137/1666/16-ц.

В даному випадку, виходячи із незгоди ОСОБА_1 щодо стягнення з нього заборгованості за Кредитним договором № 200192623 від 10.05.2016, недотриманням, на його думку, строків виникнення у стягувача права на примусове стягнення боргу, сума заборгованості, встановлена виконавчим написом, не є безспірною.

Крім того, з тексту оспорюваного виконавчого напису № 75903 від 31.05.2021 вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 за № 1172.

Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»), для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Проте, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення.

Тобто під час видачі оскаржуваного виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. керувався законодавством визнаним нечинним, яке в дійсності не передбачало можливості вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений, а, отже, діяв в порушення норм ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат».

Зазначене вище дає підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 12, 19, 81, 133, 206, 259, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», п.п. 1.1., 3.1., 3.2., 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за №296/5, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авансар», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис № 75903 від 31.05.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем таким, що не підлягає виконанню.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду.

Головуючий: Г. В. Булгакова