Справа № 368/1642/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області в складі: головуючого судді Кириченка В.І.

при секретарі Марчук Н.М.

з участю представника скаржника - адвоката Матюшенкова Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлику справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Кагарлицького районного відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) , стягувач: Акціонерне товариство "Комерційний банк "ПриватБанк",-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Кагарлицького районного відділу ДВС в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та просив зобов`язати посадових осіб Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту із майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) та заборони на його відчуження, що накладений в межах виконавчого провадження НОМЕР_2 (номер запису про обтяження 8608133 від 02.04.2009 року).

Мотивував скаргу тим, що у провадженні Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - ДВС), у період з 25.03.2009 року по 25.06.2009 року перебувало виконавче провадження № 12013206(ВП - спецрозділ) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства "Приватбанк" боргу в розмірі 5641,33 грн., який боржником було сплачено.

В процесі даного виконавчого провадження, державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 ..

В процесі даного виконавчого провадження, державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 .

Звернувшись до ДВС із заявою щодо зняття арешту за майна, листом від 30.10.2023 року № 23041, ДВС надало наступну відповідь: " Кагарлицький відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на Вашу заяву від 26.10.2023 року про зняття арешту з майна, повідомляє наступне.

Згідно з інформацією, що містить Автоматизована система виконавчого провадження ВП- спецрозділ НОМЕР_2 на виконанні у відділі періодом із 25.03.2009 по 25.06.2009 перебував судовий наказ №2-н-42 від 04.08.2008, року Кагарлицького районного суду про стягнення з боржника на користь ЗАТ КБ "Приватбанк" боргу в сумі 5641 грн. 33 коп.

Відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухоме майна, державним виконавцем було накладено арешт на все нерухоме, майно боржника та зареєстроване обтяження №8608133 від 02.04.2009 року

25.06.2009 на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" (діючого на момент вчинення виконавчих дій) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Надати більш детальну інформацію по вищезазначеному виконавчому провадженню не вбачається можливим, оскільки останнє знищене у зв`язку із закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень, встановленого пунктом 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5 згідно акту про вилучення номенклатурних справ та журналів для знищення.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження) передбачено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів), боржника або його частини.

У всіх інших випадках арешт може буги знятий за рішенням суду.

Враховуючи вищевикладене, підстави для зняття арешту з майна боржника відсутні".

Разом із цим вважаю відмову ДВС щодо зняття арешту з майна боржника протиправною, виходячи з наступного:

Згідно з Інформацією про виконавче провадження НОМЕР_2, останнє є завершено та знищене.

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.11.2023 № 353779873? щодо Скаржника наявний актуальний запис про обтяження всього нерухомого майна № 8608133, зареєстрований 02.04.2009 17:49:38 за № 8608133 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

Підстава обтяження: Судовий наказ, 2-Н-42, 04.08.2008, Кагарлицький районний суд

Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно

Власник: ОСОБА_1

Заявник: Відділ державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції, Код: 34767228, 09200, Київська обл., Кагарлицький р., м. Кагарлик, вул. Комсомольська, 13

Тобто, накладений на підставі Постанови від 02.04.20091 на все майно скаржника - не знятий і залишається активним по сьогоднішній день.

Накладений арешт на належне скаржнику майно за відсутності виконавчого провадження, в межах якого він накладався, є порушенням прав останнього, як власника майна, вільно розпоряджатися належним йому майном.

В свою чергу, згідно довідки ПАТ "КБ "Приватбанк" від 01.11.2023 року Скаржник лише має заборгованість перед банком у розмірі 89 000,00 грн. згідно договору 29264Н052-КД-1@36453 від 13.02.2023 року, копія якого додається.

Будь якої іншої заборгованості перед банку Скаржник не має, оскільки заборгованість перед ПАТ "КБ "Приватбанк" згідно судового наказу №2-н-42 від 04.08.2008, року Кагарлицького районного суду про стягнення з боржника на користь ЗАТ КБ "Приватбанк" боргу в сумі 5641 грн. 33 коп. - скаржник не має.

Натомість, на сьогодні все майно скаржника перебуває під забороною відчуження (арештом) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.04.2009 року, виданої державним виконавцем, що порушує право особи на розпорядження своїм власним майно у визначений законом спосіб.

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Отже, дане виконавче провадження було завершено відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження". Надати детальну інформацію відносно виконавчого провадження та надати додаткові матеріали являється неможливим у зв`язку з тим, що матеріали виконавчого провадження знищено за закінченням терміну зберігання, переданих на зберігання становить з роки.

У постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 817/928/17 визначено, що не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачу є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Факт обтяження власності особи є втручанням у вільне володіння майном, яке захищено Конституцією України та Протоколом №і до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, і може бути здійснено лише на підставі Закону.

Відсутність відкритого виконавчого провадження та знищення матеріалів виконавчого провадження за терміном зберігання свідчить про відсутність правових підстав для продовження дії арешту майна боржника, а тому є підставою для скасування арешту.

Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідками (Постанова ВП ВС від 06.04.2021, справа № 910/10011/19).

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Пунктом 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" роз`яснено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Згідно ч.2 ст. 448 ЦПК України, Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону № 1404-УІІІ, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.2 ст. 451 ЦПК України, У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої й служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом ю робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 74 Закону № 1404-УІІІ).

В судовому засіданні представник скаржника - адвокат Матюшенков Д.В. скаргу підтримав та просив задоволити в повному обсязі.

Державний виконавець Кагарлицького районного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явилась, що не перешкоджає розгляду скарги.

Представник стягувача - АТ «Комерційний Банк «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився.

Судом встановлено, що ущо у провадженні Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - ДВС), у період з 25.03.2009 року по 25.06.2009 року перебувало виконавче провадження № 12013206(ВП - спецрозділ) про стягнення з ОСОБА_1 на користь Закритого акціонерного товариства "Приватбанк" боргу в розмірі 5641,33 грн., який боржником було сплачено.

В процесі даного виконавчого провадження, державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_2 ..

В процесі даного виконавчого провадження, державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника, відповідно до якої було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 .

Звернувшись до ДВС із заявою щодо зняття арешту за майна, листом від 30.10.2023 року № 23041, ДВС надало наступну відповідь: " Кагарлицький відділ державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на заяву від 26.10.2023 року про зняття арешту з майна, повідомляє наступне.

Згідно з інформацією, що містить Автоматизована система виконавчого провадження ВП- спецрозділ НОМЕР_2 на виконанні у відділі періодом із 25.03.2009 по 25.06.2009 перебував судовий наказ №2-н-42 від 04.08.2008, року Кагарлицького районного суду про стягнення з боржника на користь ЗАТ КБ "Приватбанк" боргу в сумі 5641 грн. 33 коп.

Відповідно до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухоме майна, державним виконавцем було накладено арешт на все нерухоме, майно боржника та зареєстроване обтяження №8608133 від 02.04.2009 року

25.06.2009 на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" (діючого на момент вчинення виконавчих дій) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Надати більш детальну інформацію по вищезазначеному виконавчому провадженню не вбачається можливим, оскільки останнє знищене у зв`язку із закінченням строку зберігання завершених виконавчих проваджень, встановленого пунктом 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 №2274/5 згідно акту про вилучення номенклатурних справ та журналів для знищення.

Згідно з Інформацією про виконавче провадження НОМЕР_2, останнє є завершено та знищене.

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.11.2023 № 353779873? щодо Скаржника наявний актуальний запис про обтяження всього нерухомого майна № 8608133, зареєстрований 02.04.2009 17:49:38 за № 8608133 реєстратором: Київська обласна філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України.

Підстава обтяження: Судовий наказ, 2-Н-42, 04.08.2008, Кагарлицький районний суд

Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно

Власник: ОСОБА_1

Заявник: Відділ державної виконавчої служби Кагарлицького районного управління юстиції, Код: 34767228, 09200, Київська обл., Кагарлицький р., м. Кагарлик, вул. Комсомольська, 13

Накладений на підставі Постанови від 02.04.20091 на все майно скаржника - не знятий і залишається активним по сьогоднішній день.

Накладений арешт на належне скаржнику майно за відсутності виконавчого провадження, в межах якого він накладався, є порушенням прав останнього, як власника майна, вільно розпоряджатися належним йому майном.

Згідно довідки ПАТ "КБ "Приватбанк" від 01.11.2023 року Скаржник лише має заборгованість перед банком у розмірі 89 000,00 грн. згідно договору 29264Н052-КД-1@36453 від 13.02.2023 року, копія якого додається.

Будь якої іншої заборгованості перед банку Скаржник не має, оскільки заборгованість перед ПАТ "КБ "Приватбанк" згідно судового наказу №2-н-42 від 04.08.2008, року Кагарлицького районного суду про стягнення з боржника на користь ЗАТ КБ "Приватбанк" боргу в сумі 5641 грн. 33 коп. - скаржник не має. Також відсутня інформація про заявника як боржника в Єдиному реєстрі боржників та Автоматизованій системі виконавчого провадження, а цивільну справу про видачу судового наказу згідно акту Кагарлицького районного суду Київської області від 1.07.2014 року №5 знищено.

Відповідності до ст..1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У силу ч. ч. 1 та 2 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження", під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Процедура накладення арешту на майно боржника врегульована ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження".

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження").

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч. 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами і - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Також, приписами ч. з ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів і, з, її частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Зі змісту наведених законодавчих положень вбачається, що арешт з майна знімається у разі повернення виконавчого документа до суду, який його видав, а також у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.п. 1, 3, 11 ч. і ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". В інших випадках повернення виконавчого документа законодавчо мотивованих підстав для безумовного зняття арешту з майна боржника не передбачено.

Натомість, як зазначено в ч. 1 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Так, арешт, накладений у межах виконавчого провадження, з огляду на фактичне завершення останнього та знищення матеріалів вказаного виконавчого провадження, втратив своєю актуальність як засіб забезпечення реального виконання рішення, а тому підстави для продовження його існування відсутні.

Відповідно до 4.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний суд у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 2/0301/806/11 сформував наступну правову позицію: застосування арешту майна боржника як обмежувальний захід не повинен призводити до порушення статті і Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), що свідчить про необхідність його застосування виключно у випадках та за наявності підстав, визначених законом.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права

Згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Указані норми визначають непорушність права власності (в тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин право реалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише / законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Верховний суд вважає, що незняття ДВС арешту з майна боржника за умови виконання ним рішення суду поза межами виконавчого провадження є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, і порушене право боржника підлягає захисту шляхом зобов`язання ДВС зняти арешт з майна боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до СУДУ, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

А тому, враховуючи вище зазначене, скаргу слід задоволити та зобов`язати посадових осіб Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту із майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) та заборони на його відчуження, що накладений в межах виконавчого провадження НОМЕР_2 (номер запису про обтяження 8608133 від 02.04.2009 року).

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 16, 19, 68-70, 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст. ст. 27, 42, 447-451 ЦПК України, -

ухвалив:

Скаргу задоволити.

Зобов`язати посадових осіб Кагарлицького відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту із майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_1 ) та заборони на його відчуження, що накладений в межах виконавчого провадження НОМЕР_2 (номер запису про обтяження 8608133 від 02.04.2009 року).

Апеляційну скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 05.12. 2023 року.

Суддя В.І. Кириченко