КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження22-ц/824/5688/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Київ

Справа № 761/43000/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Кирилюк Г.М., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року, ухвалене у складі судді Пономаренко Н.В.,

у справі за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.07.2022 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

19.07.2022 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Поліщук С.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути із ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 18 000 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18 000 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням, директор ТОВ «Вердикт Капітал» - Іжаковський О.В. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суду, посилаючись його незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що додаткове рішення у справі виноситься у разі, якщо стороною були заявлені, але при винесенні рішення питання розподілу таких витрат не вирішувалось. В даній справі такі витрати не були заявлені до винесення рішення. Відповідно до ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Поважні причини, за яких позивач не міг долучити доказів, що підтверджують розмір витрат до закінчення судових дебатів, у справі відсутні.

Крім того, заяву про ухвалення додаткового рішення у справі позивач не отримував, представник відповідача на адресу позивача відповідну заяву із додатками на підтвердження понесених витрат не надсилав. Проте, дана обставина не була взята судом до уваги. Відповідачем не надіслано на адресу позивача підтверджуючі документи на підтвердження витрат на правову допомогу (якщо такі були).

Наголошує, що із врахуванням того, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу не надсилались позивачу (договір, перелік фактично вчинених дій адвокатом, платіжних доручень тощо), то у суду не було підстав для стягнення витрат на правничу допомогу. Тобто, фактично відповідач та суд обмежили право позивача у доведенні до суду позиції стосовно витрат на правову допомогу відповідача, що є неприпустимим.

Також не подано належних та допустимих документів, які б підтверджували оплату правничої допомоги, в тому числі документів, які б підтверджували перерахунок коштів адвокату, акту прийому-передачі наданих послуг, платіжних документів. В даному випадку, судом порушено ч. 9 ст. 83, ст. 246 ЦПК України.

Посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № І1-562ас18) та постанову Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20).

Вказує, що вартість адвокатських послуг є значно завищеною та є неспівмірною у порівнянні з обсягом виконаних робіт, складністю справи та ринковими цінами на адвокатські послуги. При визначенні суми витрат суд мав врахувати характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, фінансового стану сторін, критерію необхідності та значимості таких дій у справі. Вказує, що крім не співмірності витрат на правничу допомогу, ні заява про ухвалення додаткового рішення, на яку позивач міг подати заперечення та клопотання про зменшення витрат на надання правничої допомоги, ні жодні докази на підтвердження витрат на правничу допомогу відповідачем та його представником не було надіслано позивачу, що виключає можливість стягнення витрат на правничу допомогу із ТОВ «Вердикт Капітал» взагалі.

В судовому засіданні представник позивача Старча А.В. підтримав доводи апеляційної скарги, просив додаткове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.

Представник відповідача - Поліщук С.В. заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив додаткове рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, вислухавши представника позивача та представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, у листопаді 2019 року ТОВ «Вердикт Капітал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №0 від 19.03.2008 року у розмірі 139 899, 74 грн. та понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі - 2098, 50 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.07.2022 року у задоволенні позову відмовлено.

19.07.2022 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Поліщук С.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути із ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 18 000 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18 000 грн.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що представник відповідача відповідно до заяви про ухвалення додаткового рішення просив суд стягнути із ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 18000 грн. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано до суду наступні документи: ордер адвоката серії АА №1075310, договір від 25.01.2021 року, акт здачі-приймання фактично виконаних правових послуг по договору від 25.01.2021 року на загальну суму 18 000 грн.

Враховуючи відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, сума судових витрат заявлена в клопотанні про ухвалення додаткового рішення є співмірною в розумінні ч.4 ст. 137 ЦПК України, суд дійшов висновку про стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 18 000 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає нормам процесуального права та матеріалам справи.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 п.1 ч. ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 6 статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Згідно з висновком Верховного Суду у постанові від 09 лютого 2022 року у справі № 523/3904/19, зменшуючи розмір витрат на правничу допомогу, апеляційний суд не врахував, що матеріали справи не містять клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, що, відповідно до приписів частини п`ятої статті 137 ЦПК України, унеможливлювало вирішення судом з власної ініціативи питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу. Підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених позивачем обставин відсутні.

Таким чином, відповідно до вказаних висновків Верховного Суду, у розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання, на її думку, вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Отже, враховуючи відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 18 000 грн.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не було заявлено до закінчення судових дебатів у справі заяви про розподіл судових витрат, а поважні причини, за яких позивач не міг долучити доказів, що підтверджують розмір витрат до закінчення судових дебатів у справі відсутні, колегія суддів відхиляє, враховуючи наступне.

Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч.1 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 18.07.2022 року, в судовому засіданні був присутній представник відповідача Поліщук С.В., представник позивача ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явився, 11.07.2022 року подав клопотання про розгляд справи за відсутності свого представника (т.1 а.с. 224; 226-227).

Так, в судовому засіданні 18.07.2022 року до закінчення судових дебатів представник відповідача Поліщук С.В. заявив клопотання щодо надання доказів про судові витрати та подав відповідну письмову заяву, в якій зазначив, що відповідач до закінчення судових дебатів подав суду заяву про те, що у разі відмови позивачу у задоволенні позовних вимог, відповідач впродовж п`яти днів після ухвалення рішення подасть суду докази понесених ним судових витрат , в тому числі витрат на професійну правничу допомогу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.07.2022 року відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

19.07.2022 року представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Поліщук С.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути із ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу у розмірі 18 000 грн., подавши до заяви акт від 18.07.2022 року здачі-приймання фактично виконаних правових послуг по договору від 25.01.2021 року та договір про надання правової допомоги від 25.01.2021 року (том 2 а.с. 1-6).

Отже, з викладеного вбачається, що представник відповідача в порядку та строки, встановлені ст. ст. 141, 246 ЦПК України заявив клопотання про подання доказів щодо розподілу судових витрат до закінчення судових дебатів, та подав заяву про ухвалення додаткового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивач не отримував заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, що представник відповідача не надсилав на адресу позивача відповідну заяву із додатками на підтвердження понесених витрат, колегія суддів відхиляє, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 20.09.2022 року представник позивача ТОВ «Вердикт Капітал» - Бурдюг Т.В. подала до суду клопотання про відкладення розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, в якому просила надати можливість ознайомитись із заявою про ухвалення додаткового рішення в електронному вигляді, шляхом надіслання на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви про ухваленнядодаткового рішення(т.2 а.с. 10).

Відповідно до довідки доставку електронного листа судом було на електронну адресу представника позивача: ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслано відповідну заяву, яку доставлено 23.09.2022 о 09:45 год. (а.с .21).

31.10.2022 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» - Бурдюг Т.В. подала до суду клопотання про розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення за відсутності їх представника, у зв`язку з неможливістю забезпечити його явку (а.с .17).

Будь-які інші клопотання (про неотримання заяви про ухвалення додаткового рішення; про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, заперечення щодо неспівмірності витрат від представника позивача) в матеріалах справи відстуні.

Як вбачається з матеріалів справи, повноваження адвоката Поліщука С.В. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6940/10, видане на підставі рішення Ради адвокатів Київської області від 05.09.2018 року № 61 (том 1 а.с. 110) як представника відповідача Калюжної О.В. підтверджується ордером серії АА № 1075310 на надання правничої (правової допомоги) від 25.01.2021 року (том 1 а.с. 85, 111).

Представництво інтересів ОСОБА_1 в Шевченківському районному суді м. Києва здійснювалось адвокатом Поліщуком С.В. на підставі договору про надання правової допомоги 25.01.2021 року, відповідно до п.1.1. якого, клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надати клієнту правову допомогу обумовленого клієнтом виду, в інтересах клієнта, в об`ємі і на умовах, передбачених даним договором (т. 2 а.с. 5-6).

Згідно з актом здачі-приймання фактично виконаних правових послуг від 18.07.2022 року, сторони підтверджують, що станом на 18.07.2022 року адвокат надав клієнту, а клієнт отримав від адвоката правову допомогу по укладеному між адвокатом та клієнтом договору від 25.01.2021 року по справі №761/43000/19 за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення грошових сум, з наступних питань, опис яких наводиться нижче, та виходячи з розрахунку, що 1 година роботи адвоката коштує 2000 грн.: ознайомлення 25.01.2021р. з позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , визначення правової позиції витрачено 1 година - 2000 грн.; ознайомлення 26.01.2021 року та 02.02.2021 року з матеріалами справи № 761/43000/19, позовом, визначення правової позиції витрачено 0,5 годин - 1000 грн.; підготовка та подання суду заяви про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 07.07.2020 року витрачено 1,5 годин - 3000 грн.; представництво адвокатом клієнта в судовому засіданні 25.03.2021 року витрачено 0,5 годин - 1000 грн.; підготовка та подання до суду відзиву на позов від 29.03.2021 року витрачено 1,5 годин - 3000 грн.; представництво адвокатом клієнта в судовому засіданні 16.06.2021 року витрачено годину - 2000 грн.; представництво адвокатом клієнта в судовому засіданні в 28.10.2021 року витрачено 0,5 годин - 1000 грн.; ознайомлення 28.10.2021 року з матеріалами справи №761/43000/19, визначення правової позиції, а саме з наданими позивачем відповіддю на відзив від 16.06.2021 року та відповіддю на відзив від 26.10.2021 року витрачено 0,5 годин - 1000 грн.; підготовка та подання до суду клопотання про залишення без розгляду поданих позивачем відповіді на відзив від 16.06.2023 року та відповіді на відзив від 26.10.2021 року витрачено 0,5 годин - 1000 грн.; підготовка та подання 09.02.2022 року заяви про зменшення розміру пені витрачено 0,5 год. - 1000 грн.; представництво адвокатом клієнта в судовому засіданні 18.07.2022 року витрачено 1 година - 2000 грн.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19 , від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Отже, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на правильність постановленої ухвали не впливають.

Враховуючи відсутність заперечень позивача щодо розміру заявлених до стягнення витрат відповідача на правничу допомогу, а також з урахуванням складності справи та виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, висновок суду першої інстанції про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 18000 грн. є правильним, а доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм процесуального права, є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачається, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 листопада 2022 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 13 червня 2023 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Кирилюк Г.М.

Немировська О.В.