Справа № 199/1739/23
(2/199/1252/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

08.06.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (заочний розгляд справи) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних за порушення грошового зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 25 липня 2014 р. між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач набула у власність 23 000,00 грн., втім, в обумовлений строк не повернула грошові кошти (до 24.07.2016 р.). Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2016 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики (№199/5317/16-ц, (2/199/2402/16)), позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: не відомий) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: не відомий) суму борг у розмірі 48 855,10 грн, що еквівалентно 1 969,17 дол. США та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн. та витрати на оголошення в газеті в розмірі 300,00 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2020 р. (справа № 199/8644/19 ((2/199/558/20)) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних нарахувань на боргову суму на 3% річних, позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - суму інфляційних нарахувань та 3% річних від суми боргу за період з листопада 2016 року по жовтень 2019 року, що становить 32 057 (тридцять двi тисячi п`ятдесят сiм) грн. 57 коп.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду, оскільки відповідач не виконав рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2016 р., відповідач повинен сплатити передбачені ст. 625 ЦК України інфляційні втрати та 3% річних, тому позивач виконав розрахунок інфляції та 3% річних за період з листопада 2019 р. по січень 2023 р., за його підрахунком до стягнення підлягає 25 971,54 грн.

Позивач в окремо наданій суду заяві просив суд про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити повністю.

В порядку ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76-80 ЦПК України, рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2016 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики (№199/5317/16-ц, (2/199/2402/16)), позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер: не відомий) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: не відомий) суму борг у розмірі 48 855,10 грн, що еквівалентно 1 969,17 дол. США та судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн. та витрати на оголошення в газеті в розмірі 300,00 грн. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/62322906).

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12.02.2020 р. (справа № 199/8644/19 ((2/199/558/20)) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних нарахувань на боргову суму на 3% річних, позов задоволено повністю, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - суму інфляційних нарахувань та 3% річних від суми боргу за період з листопада 2016 року по жовтень 2019 року, що становить 32 057 (тридцять двi тисячi п`ятдесят сiм) грн. 57 коп. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/87683632).

Відповідач не виконав рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2016 р. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики (№199/5317/16-ц, (2/199/2402/16)), позивачем заявлено вимогу про застосування відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. передбачену ст. 625 ЦПК України.

Правовідносини між учасниками справи виникли із захисту прав позивача, як учасника договору позики, які порушені відповідачем в частині невиконання договірного зобов`язання в частині повернення позики у строки, визначені договором, та регулюються ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України, встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів повернення позики позивачеві суду не надано.

За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як встановлено судом, борг до теперішнього часу не повернуто, рішення суду від 20.10.2016 р. не виконано.

Щодо періоду нарахування, то суд не погоджується із слушністю доводів позивача щодо наявності підстав для нарахування 3% річних та інфляційних витрат за період, починаючи з 24.02.2022 р., оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Відтак, відповідач не звільняється від відповідальності, визначеною ч. 2 ст. 625 ЦК України, за період з листопада 2019 р. по 24.02.2022 р.

У період з 01.11.2019 р. по 23.02.2022 р. індексація на суму 48 855,10 грн.

(сукупний індекс інфляції) = 100,10% ? 99,80% ? 100,20% ? 99,70% ? 100,80% ? 100,80% ? 100,30% ? 100,20% ? 99,40% ? 99,80% ? 100,50% ? 101,00% ? 101,30% ? 100,90% ? 101,30% ? 101,00% ? 101,70% ? 100,70% ? 101,30% ? 100,20% ? 100,10% ? 99,80% ? 101,20% ? 100,90% ? 100,80% ? 100,60% ? 101,30% ? 101,60% = 118,762% (за період листопад 2019 - лютий 2022).

Інфляційні нарахування = 48 855,10 грн. (сума боргу) ? 118,762% (сукупний індекс інфляції) / 100% - 48 855,10 грн. (сума боргу) = 9 166,34 грн.

З приводу позовної вимоги про стягнення 3% річних за період листопад 2019 р. 23.02.2022 р., то розмір становить 3 393,08 грн. (сума боргу 48855,10 грн. х кількість днів прострочення 846 днів х 3% річних).

Таким чином, загальна сума до стягнення дорівнює 12 559 грн. 42 коп. (9 166,34 + 3 393,08 грн.).

Щодо розподілу судових витрат.

Позивач має пільги щодо сплати судового збору, визначені Законом України «Про судовий збір» (п. 13 ч. 1 ст. 5).

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судові витрати підлягають компенсуванню за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. 13, ч. 1 ст. 19, п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 33 та ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ч. 1 та ч. 8 ст. 259, ст. 264-265, ч. 4 та. ч. 5 ст. 268, ст. 273, п. 1 ч. 1 ст. 274, ст. 279, ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних за порушення грошового зобов`язання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) 12 559 (дванадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн. 42 коп.

Судові витрати компенсувати за за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дата складення повного судового рішення 13.06.2023 р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї