Справа № 352/2192/23
Провадження № 2/352/715/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на майно,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на майно, в якому просив визнати за ним право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 з підстав належності 1/3 частини як члену колишнього колгоспного двору, 1/3 - у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 16.03.2005 секретарем виконкому Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлої матері ОСОБА_2 та 1/3 - у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 16.03.2005 секретарем виконкому Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлого батька ОСОБА_3 .

Заявлений позов обґрунтовував тим, що він з народження по даний час проживає в будинковолодінні АДРЕСА_1 , що мало статус майна колгоспного двору. На підставі рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів Івано-Франківської області від 09.11.1988 № 216 виконком Черніївської сільської ради 22.11.1988 видав його батькові ОСОБА_3 як голові колгоспного двору свідоцтво про право власності на спірне будинковолодіння, право власності зареєстроване Івано-Франківським ОБТІ 24.11.1988. На момент вступу в дію Закону України «Про власність» 15.04.1991 у колгоспному дворі проживали: батько ОСОБА_3 - голова двору, мати ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 . Таким чином, усі вони стали співвласниками будинковолодіння в рівних частках по 1/3. Ринкова вартість будинковолодіння на даний час становить 121968 грн. 16.03.2005 батько ОСОБА_3 та мама ОСОБА_2 склали заповіти, посвідчені секретарем виконкому Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно яких все належне їм на день смерті майно заповіли позивачу. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері відкрилась спадщина на належну їй 1/3 частку спірного будинковолодіння, яку прийняв позивач як єдиний спадкоємець за заповітом у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 батька відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частину будинковолодіння, яку прийняв позивач як єдиний спадкоємець за заповітом у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України. За таких обставин позивачу належить право власності на будинковолодіння з підстав належності 1/3 частини як члену колишнього колгоспного двору, 1/3 - у порядку спадкування за заповітом після померлої матері та 1/3 - у порядку спадкування за заповітом після померлого батька. У зв`язку з тим, що спадкове майно має статус майна колгоспного двору, а в свідоцтві про право власності не зазначено всіх членів двору - співвласників майна, приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Слободян Л. відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач у поданій суду заяві просив справу розглянути в його відсутності, позов підтримав і просив його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відповідач належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не повідомив суду про причини нез`явлення свого представника, не подав відзиву.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Установлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Тисменицької районної ради народних депутатів Івано-Франківської області від 09.11.1988 № 216 виконком Черніївської сільської ради Тисменицького району 22.11.1988 видав батькові позивача ОСОБА_3 як голові колгоспного двору свідоцтво про право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 . Як свідчить реєстраційний напис на правовстановлюючому документі, Івано-Франківське ОБТІ 24.11.1988 зареєструвало право власності на будинковолодіння за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 , в реєстровій книзі № 1 за реєстровим № 177 (а.с.9).

Спірне будинковолодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 1991 р. у колгоспному дворі проживали: батько позивача ОСОБА_3 - голова двору, мати ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 (а.с.14).

Ці троє членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім`єю в даному колгоспному дворі. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/3 частині.

Ринкова вартість будинковолодіння відповідно до звіту про оцінку на даний час становить 121968 грн (а.с.27).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.5) відкрилась спадщина на належну їй 1/3 частину спірного будинковолодіння, яку прийняв позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 16.03.2005 секретарем виконкому Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.7) у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с.4) відкрилась спадщина на належну йому 1/3 частину спірного будинковолодіння, яку прийняв позивач як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 16.03.2005 секретарем виконкому Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (а.с.8) у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Майно колгоспного двору відповідно до вимог ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, який прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від спадщини.

Як передбачено ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У рамках розгляду даної справи суд установив, що позивачу належить право власності на спірне будинковолодіння з підстав належності 1/3 частини на праві спільної сумісної власності як частки в майні колишнього колгоспного двору, 1/3 - у порядку спадкування за заповітом після померлої матері та 1/3 - у порядку спадкування за заповітом після померлого батька.

З урахуванням викладеного, з огляду на те, що належність спірного будинковолодіння до колгоспного двору та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину позбавляє позивача можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку,

суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та визнання за позивачем права власності на будинковолодіння із заявлених підстав.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст. 392, 1216, 1218,1223, 1268 ЦК України, керуючись ст. 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області про визнання права власності на майнозадоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 вартістю 121968 грн з підстав належності 1/3 частини на праві спільної сумісної власності, 1/3 - у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 16.03.2005 секретарем виконкому Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлої ОСОБА_2 та 1/3 - у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 16.03.2005 секретарем виконкому Березівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлого ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Івано-Франківська міська рада, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області, .

Повне судове рішення складено 13.12.2023.

Суддя Марія ХОМИНЕЦЬ