Справа № 577/6180/23
Провадження № 2/577/1393/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Рідзевської І.О.,

з участю секретаря Олійник В.П.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Конотоп цивільну справу за позовною заявою ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_1 28200,00 грн. заборгованості за договором позики. Вимоги обґрунтовані тим, що 05.01.2022 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №03641-01/2022. 13.01.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено Договір факторингу № 13012023, відповідно до умов якого право вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників. Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 13012023 від 13.01.2023 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №03641-01/2022. в сумі 28200,00 грн., з яких: 12000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 16200,00 грн. - заборгованість за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 13.01.2023 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, всупереч умовам кредитного договору незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодних платежів для погашення кредитних заборгованостей ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Загальна заборгованість за кредитними договорами становить у розмірі 28200,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути понесені позивачем судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.44).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково, а саме тіло кредиту в розмірі 12000,00 грн., відсотків в розмірі 4500,00 грн., розподіл витрат здійснити відповідно задоволених вимог, також прохає стягнути з позивача на її користь всі понесені судові витрати (а.с.46-55).

Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що 05.01.2022 між ТОВ ФК «Інвеструм» та відповідачем укладено договір про надання фінансового кредиту №03641-01/2022. Відповідно до умов договору товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 12000 грн. на 30 днів, тобто до 03.02.2022 року зі сплатою 456,25% (процентів) річних від суми кредиту з розрахунку1,25% (процентів) на добу. Для клієнта, якому товариство вперше надає кредит, діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється в розрахунку 0,5% на добу за умови повного повернення кредиту протягом 30 днів. Договір підписано за допомогою одноразового цифрового ідентифікатора (а.с. 6-7).

Додатком до договору визначено суму тіла кредиту 12000 грн. та процентів4500 грн.(а.с.8)

13.01.2023 між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ ФК «Інвеструм» укладено договір факторингу №13012023, яким відступлено факторові право грошової вимоги до третіх осіб боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід?ємною частиною договору (а.с. 11-13).

Згідно акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 13012023 від 13.01.2023 року, ТОВ «ФК «Інвеструм» передало ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» реєстр Боржників кількістю 10683 (а.с.14).

Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу відступлено право вимоги до відповідача за договором №03641-01/2022 на суму 12000 грн. за основною сумою боргу та 16200 грн. за відсотками (а.с. 15).

Як вбачається з наданого розрахунку за період з 13.01.2023 по 30.09.2023 на погашення боргу позичальником сума боргу після відступлення права вимоги не змінювалась (а.с. 16).

З матеріалів справи вбачається, що договори укладені в електронній формі.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору, належними сторонами.

За частиною 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог статей 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, тому позичальник зобов`язаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором установлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому.

Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (стаття 1078 ЦК України). Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Згідно з вимогами статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням частини 2 статті 516 ЦК України.

Відносно договору, який був укладений з ТОВ «Інвеструм» суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Матеріалами справи у їх сукупності підтверджується перерахування позичальнику коштів в сумі 12000 грн. за кредитним договором, укладеним з ТОВ «ФК «Інвеструм». Також матеріали справи не містять доказів того, що ці кошти були відповідачем повернуті. Відтак, кошти, надані відповідачу як тіло кредиту підлягають поверненню.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені нормою частини другої статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постанові від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12.

За умовами договору між відповідачем та ТОВ «Інвеструм» сторони погодили сплату процентів 1, 25% на добу та строк, на який надається кредит 30 днів зі строком повернення до 03.02.2022. Відтак, у межах строку кредитування відповідач мав повернути позивачеві кредит і сплачувати проценти. Починаючи з 05.01.2022 відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором.

Тобто, право кредитора нараховувати відсотки за користування кредитними коштами припинилося зі спливом строку дії договору, тому, починаючи із 03.02.2022 товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитними коштами. Відповідно, таке право відсутнє і у позивача.

Таким чином, правомірно були нараховані та підлягали сплаті відповідачем відсотки, нараховані за період з 05.01.2022 по 03.02.2022 (30 днів) в сумі 4500,00 грн.

Враховуючи викладене, правомірно нарахована сума заборгованості за вказаним кредитним договором становила 16500 грн. (12000 грн. тіло кредиту, 4500,00 грн. - проценти).

Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума відсотків за користування кредитними коштами за договором позики № 03641-01/2022 від 05.01.2022 за період з 05.01.2022 року (дата укладання договору) до 03.02.2022 року (дата повернення відповідно договору) в розмірі 4500,00 грн. та заборгованість за тілом кредиту в сумі 12000 гривень, що підтверджується графіком розрахунків, який є додатком до кредитного договору.

Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3) ч.2 ст .141 ЦПК України).

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу відповідачем надано копію договору про надання правової допомоги № 810 від 25.11.2023 року, укладеного з адвокатом Цокало Т.М. (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2424 від 23.10.2018 (а.с. 59-61), копію акту наданої правничої допомоги (а.с.57), копію детального опису наданих послуг (а.с. 58), копії квитанції № 810 від 30.11.2023 про сплату витрат за правничу допомогу в сумі 11500 грн. (а.с. 56 зворот).

На думку суду, заявлений до суду розмір витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000 грн. відповідає критеріям їх дійсності, необхідності та розумності їх розміру та пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підлягає стягненню з позивача.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн. який підлягає до стягнення з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При розподілі судових витрат, суд враховує , що позов заявлено з ціною 28200,00 грн., а задоволено на суму 16500,00 грн.. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1570,42 грн. (2684х16500/28200).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 258, 259, 264, 265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, 01032, IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк»), заборгованість за Кредитним договором № 03641-01/2022 в розмірі 16500 (шістнадцять тисяч п`ятсот) грн. та судовий збір в розмірі 1570 (одна тисяча п`ятсот сімдесят) грн. 42 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, юридична адреса: вул. Симона Петлюри, 30 м. Київ, 01032, IBAN № НОМЕР_2 у АТ «ТАСкомбанк») на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Суддя Рідзевська І. О.