Ухвала

Іменем України

12 червня 2023 року

м. Київ

справа № 546/291/23

провадження № 61-7800ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 21 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаш Юрія Дмитровича, треті особи: ОСОБА_2 , Решетилівська міська рада, виконавчий комітет Решетилівської міської ради, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області», Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, прокурор Полтавської обласної прокуратури, про скасування нотаріальних дій,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 13 березня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись із указаною ухвалою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року відкрито апеляційне провадження.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 21 квітня 2023 року апеляційне провадження закрито як помилково відкрите, оскільки частиною першою статті 353 ЦПК України визначено перелік ухвал, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду, і ухвала про відкриття провадження у справі у такому переліку відсутня.

26 травня 2023 року ОСОБА_1 через Електронний суд подала до Верховного Суду касаційну скаргу на вказані судові рішення. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про відкриття провадження, ухвалу суду апеляційної інстанції про відкриття апеляційного провадження та ухвалу суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження.

У клопотанні, яке міститься у касаційній скарзі, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження. Щодо підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначає, що оскаржувана ухвала апеляційного суду від 21 квітня 2023 року підписана суддями і направлена до Єдиного державного реєстру судових рішень та доставлена в Електронний кабінет 25 квітня 2023 року. На підтвердження вказаних обставин надано копію протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису стосовно підпису 25 квітня 2023 року ухвали від 21 квітня 2023 року, копію роздруківки із Електронного кабінету ОСОБА_1 про доставку 25 квітня 2023 року електронної копії ухвали від 21 квітня 2023 року, копію роздруківки із Єдиного державного реєстру судових рішень, де знаходитися інформація про направлення 25 квітня 2023 року судом апеляційної інстанції ухвали від 21 квітня 2023 року до Єдиного державного реєстру судових рішень, копію картки руху судового документу - ухвали від 21 квітня 2023 року.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 3 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений із поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Крім того, у клопотанні, яке містися у касаційні скарзі, ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору у зв`язку із скрутним майновим становищем. На підтвердження вказаних обставин надано копію трудової книжки ОСОБА_1 , копію інформації із порталів Пенсійного фонду України та Державної податкової служби України стосовно відсутності у ОСОБА_1 доходів у 2022 році.

Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Вказані ОСОБА_1 підстави для звільнення обґрунтовані та свідчать про її скрутне майнове становище, що об`єктивно перешкоджає сплаті судового збору за подання касаційної скарги. Тому клопотання про звільнення від сплати судового збору слід задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що у матеріалах справи відсутня заява про збільшення позовних вимог і таку заяву вона не подавала. Фактично суддя Романенко О. О. відкрила провадження у справі не за позовною заявою, а за заявою про збільшення позовних вимог. Для того, щоб позбавити її можливості подавати докази, суддя Романенко О. О. розглянув справу, яка повинна розглядатися в порядку загального позовного провадження, в порядку спрощеного позовного провадження. Колегія Полтавського апеляційного суду у складі суддів Карпушина Г. Л., Кузнєцової О. Ю. та Хіль Л. М. відкрили апеляційне провадження (№ у ЄДРСР - 109977562). Всупереч статті 13 ЦПК України, колегія суддів розглянула клопотання про відстрочення сплати судового збору стосовно рішення у справі, яке вона не подавала, замість того, щоб розглянути клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду. Після того як її безпідставно примусили сплатити 1 610,40 грн, замість 429,44 грн, оскільки апеляційна скарга подана через систему «Електронний суд», судді почали буквально уникати розгляду справи.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, визначено в частині першій статті 353 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, зокрема, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18), у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 522/18296/14-ц (провадження № 14-62цс19), в постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 754/7038/17 (провадження №61- 40444св18).

Апеляційний суд, встановивши після відкриття апеляційного провадження, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, дійшов правильного висновку про закриття апеляційного провадження.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦПК України скарги на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від постанови суду апеляційної інстанції, включаються до касаційної скарги на відповідну постанову.

Ураховуючи, що ухвала про відкриття апеляційного провадження є ухвалою, що оскаржується разом із постановою апеляційного суду, проте ухвала про відкриття апеляційного провадження не підлягає оскарженню окремо від постанови апеляційного суду, тому касаційна скарга в цій частині підлягає поверненню заявнику.

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 21 квітня 2023 року.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 21 квітня 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 21 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаш Юрія Дмитровича, треті особи: ОСОБА_2 , Решетилівська міська рада, виконавчий комітет Решетилівської міської ради, Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області», Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, прокурор Полтавської обласної прокуратури, про скасування нотаріальних дій.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Полтавського апеляційного суду від 03 квітня 2023 року про відкриття апеляційного провадження повернути заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук