Справа № 459/84/22 Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/811/2365/22 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н. П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: О.О. Гай

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 01 вересня 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

12.01.2022 АТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути в порядку спадкування з ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах, та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 80 270,94 грн. за кредитним договором б/н від 26.03.2011, укладеним із ОСОБА_4 .

В обґрунтування своїх вимог покликалося на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.03.2011 ОСОБА_4 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, проте умов укладеного договору належним чином не виконала. У зв`язку з цим утворилася заборгованість за кредитом. Також зазначає, що при підписанні анкети-заяви ОСОБА_4 ознайомилась та погодилася із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які разом становлять між ними договір про надання банківських послуг.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Позивачем направлена претензія кредитора до Червоноградської державної нотаріальної контори. 31.08.2020 нотаріус надала відповідь, згідно з якою спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є відповідачка ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 25.10.2021 банк направив лист-претензію до спадкоємців, однак жодних дій ними вчинено не було. Відтак, просить суд стягнути з відповідача кредитну заборгованість.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором №б/н від 26.03.2011 заборгованість за тілом кредиту у розмірі 1499,35 грн. в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Стягнуто із ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 42,40 грн. судового збору.

У решті вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржило АТ КБ «ПриватБанк».

Вважає, що рішення суду в частині відмовлених позовних вимог є необґрунтованим та незаконним, ухвалене без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, з порушенням норм процесуального і матеріального права. В іншій частині рішення суду не оскаржується. Не погоджується з висновками суду щодо відмови в стягненні частини заборгованості за відсотками та пенею, оскільки умови щодо їх сплати не були доведені до відома позичальника, а тому не підлягають стягненню з його спадкоємців. Вважає, що умови кредитування щодо сплати процентів та пені були належним чином доведені до відома позичальника при укладенні договору. Зазначає, що позичальник після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору.

Вказує, що банк виконав вимоги ст. 1281 ЦК України, своєчасно пред`явивши вимоги до спадкоємців через нотаріуса, а відповідачі прийняли спадщину за померлим позичальником до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника.

Просить рішення суду в частині відмовлених позовних вимог скасувати та постановити в цій частині нове, яким позовні вимоги задоволити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник АТ КБ «Приватбанк» - Жарський І.Р. апеляційну скаргу підтримав з мотивів, викладених у скарзі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, представника АТ КБ «Приватбанк» - Жарського І.Р., перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Судом встановлено, що 26.03.2011 між банком та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № б/н від 26.03.2011 у вигляді заяви-анкети. Згідно заяви-анкети банк надав ОСОБА_4 кредит, який у подальшому був збільшений до 1500 грн у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У заяві-анкеті зазначено, що ОСОБА_4 згідна з тим, що заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

До кредитного договору позивачем додано: 1) витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»; 2) витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на сайті https://privatbank.ua. Зокрема, позивач зазначає, що вони є невід`ємними частинами спірного договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

28.07.2020 позивачем була направлена претензія кредитора до Червоноградської державної нотаріальної контори.

31.08.2020 позивач отримав відповідь нотаріуса, згідно з якою спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є відповідачка ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3

25.10.2021 банк направив лист-претензію до спадкоємців, однак жодних дій ними вчинено не було.

Зі спадкової справи вбачається, що спадкоємцями майна ОСОБА_4 (3/4 частини квартири по АДРЕСА_1 ) у розмірі по 1/3 частки є: відповідачка - мати померлої ОСОБА_1 та діти померлої - неповнолітні ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно з наданим позивачем розрахунком, станом на дату смерті борг ОСОБА_4 перед позивачем за спірним кредитним договором становив 76220 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту 1499,35 грн., 76220,06 грн. - пеня.

У заяві позичальника процентна ставка не зазначена, а також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Під час вирішення питання процесуального правонаступництва сторони у справі спадкоємцем померлого спадкодавця суди мають з`ясовувати коло спадкоємців, обсяг матеріального правонаступництва для вирішення спору. При цьому підлягають врахуванню особливості, передбачені правилами статті 1282 ЦК України щодо об`єму успадкованого майна та співмірності вимог кредитора вартості частки в успадкованому майні спадкоємця, який відповідає перед кредитором лише у межах вартості прийнятої спадщини. Спадкоємець успадковує разом з правами спадкодавця його обов`язки, а тому саме від об`єму успадкованих прав та обов`язків залежить вибір спадкоємця щодо прийняття спадщини чи відмови від неї.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 468/2121/14-ц.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача, як спадкоємця померлої ОСОБА_4 слід стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 1499,35 грн., що є в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Районним судом вірно зазначено, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Тарифів та витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_4 . Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, роздруківка із сайту не є належним доказом, оскільки в повній мірі залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Так, надані позивачем Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можуть вважати складовою кредитного договору.

Суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в «Приватбанку», не містить підпису ОСОБА_4 , а відтак їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони при укладенні такого договору обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Вище викладені висновки відповідають позиції Великої Палат Верховного Суду, що викладена у постанові від 03.07.2019 р. по справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку не повернуті, що свідчить про порушення його прав.

За таких обставин наявні правові підстави для стягнення з боржника суми непогашеного тіла кредиту, однак не вбачається правових підстав стягнення на користь позивача пені, оскільки відсутній обов`язок щодо їх сплати у анкеті-заяві.

Враховуючи, що заборгованість за кредитним договором розрахована банком з урахуванням положень, передбачених Умовами та Правилами надання банківських послуг, яких відповідач не підписувала, колегія суддів вважає, що суд підставно стягнув з відповідача в користь позивача заборгованість в розмірі 1499,35 грн., що становить прострочене тіло кредиту, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 01 вересня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 09 червня 2023 року.

Головуючий: Н.П.Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра