печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2023 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі судових засідань Ємець Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу 757/44995/18-ц за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київ ЗНІДЕП» про зміну формулювання запсу в трудовій книжці та визнання звільнення з роботи за власним бажанням з поважних причин, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київ ЗНІДЕП» про зміну формулювання запсу в трудовій книжці та визнання звільнення з роботи за власним бажанням з поважних причин.

Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_2. від 16 січня 2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

20 грудня 2021 року здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи, у зв`язку зі смертю судді ОСОБА_2.

Ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва Ільєвої Т.Г. від 22 грудня 2021 року справа прийнята до провадження та призначений розгляд справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою судді Ільєвої Т.Г. від 22.12.2021 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження.

12.09.2022 ухвалою суду позовну заяву було залишено без розгляду.

28.06.2023 постановою Київського апеляційного суду було скасовано ухвалу від 12.09.2023 та направлено для продовження розгляду.

Так, після надходження справи для розгляду, позивач та його представник у судові засідання призначені на 31.10.2023 та 05.12.2023 не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Представник позивача повідомлявся під розписку на судове засідання 31.10.2023, на судове засідання 05.12.2023 судом направлялись повістки про судове засідання шляхом поштового, мобільного зв`язку та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва.

Представник відповідача подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з неявкою позивача.

З врахуванням зазначеного, суд прийшов до до наступного висновку.

Так, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його незявлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд вважає, що позивач в судове засідання не з`явився без поважних причин, у зв`язку з цим приходить до висновку про залишення позову без розгляду, так як така процесуальна поведінка свідчить про не зацікавленість в розгляді справи.

Відповідно до частини другої статті 2 ЦПК України, суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Відповідно до принципу 2 Рекомендацій № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо принципів цивільного судочинства, спрямованих на вдосконалення функціонування правосуддя, ухвалених Комітетом Міністрів Ради Європи на 367 засіданні заступників міністрів 28 лютого 1984 року, коли в ході судового провадження сторона поводиться недобросовісно і явно зловживає процедурою з очевидною метою затягти провадження, суд має бути наділений повноваженнями або невідкладно винести рішення по суті справи, або застосувати санкції, такі як накладення штрафу, відшкодування завданих збитків або позбавлення права на процесуальну дію; в особливих випадках суд має бути у змозі стягнути судові витрати з адвоката.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Зацікавлена особа має лише демонструвати належне виконання всіх процесуальних заходів, які її стосуються з метою запобігання затримок, і отримання доступу до заходів національного законодавства щодо скорочення проваджень (рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07 липня 1989 року, заява № 11681/85, § 35).

За приписами пункту 5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі № 36655/02 «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі № 30979/96 «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. France)). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З врахуванням зазначених обставин справи, на позивача окрім прав покладені обов`язки, а оскільки позивач не з`являється в судове засідання, не подає актуальних клопотань про розгляд справи за його відсутності або ж не повідомляє причини поважності неявки в судове засідання, суд прийшов до висновку про залишення без розгляду позовної заяви.

Окрім цього, суд звертає увагу, що позивачу було забезпечено достатньо можливостей для подання всіх необхідних документів, клопотань, які би забезпечили належне використання свої процесуальних прав та доведення своєї позиції щодо позовних вимог.

Також, варто зазначити, що судовою системою забезпечені можливості повідомлення суду про причини неявки в судові засідання, а саме електронною поштою, шляхом направлення документів поштовим зв`язком або ж особистою подачею через канцелярію суду.

Позовна заява перебуває у провадженні суду з вересня 2018 року, за такий період позивач мав достатньо можливостей реалізувати свої права. Однак, своєю процесуальною поведінкою лише приводить суд до висновку, що позовна заява є для позивача не важливою та спрямованою на затягування розгляду справи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачу неактуальна позовна заява, оскільки позивач жодним чином не проявляє своєї зацікавленості в розгляді справи та доведення правомірності позовних вимог.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київ ЗНІДЕП» про зміну формулювання запсу в трудовій книжці та визнання звільнення з роботи за власним бажанням з поважних причин, - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА