Справа 206/1342/23
Провадження 2/206/536/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Малихіна В.В., при секретареві Масюковій К.А. розглянувши в судовому засіданні матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори про встановлення факту прийняття спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації на частину квартири та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця,

за участю:

представник позивача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

28.03.2023 року представник позивачки звернулася до суду із позовом про встановлення факту прийняття спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації на частину квартири та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця.

Позов обґрунтовано тим, що позивачка по справі є рідною донькою ОСОБА_5 . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 15.10.2001 року батькові позивачки та відповідачці-1 на праві спільної сумісної власності належала трьохкімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивачки помер. Після його смерті через повномасштабне вторгнення РФ в Україну 05.03.2022 року позивачка змушена була разом з дитиною виїхати до Польщі, рятуючи своє життя та життя своєї дитини, де позивачка перебуває до сьогоднішнього дня.

На початку квітня 2022 року позивачка проконсультувалась з нотаріусом, який повідомив, що у зв`язку з військовими діями вчинення нотаріальних дій не проводяться, прийняття та оформлення спадщини буде проводитися після закінчення військового стану. Через деякий час ОСОБА_1 звернулася до Консульства України в Польщі із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак позивачка не знала, що на той час відповідач-2 нотаріус вже видала відповідачці-1 ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину від 16.08.2022 року.

Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями є позивачка його рідна донька та його дружина ОСОБА_2 відповідачка-1. Інших спадкоємців першої та другої черги немає.

Позивачка вважає, що їй після смерті батька повинно належати частини квартири АДРЕСА_2 , а свідоцтво про право на спадщину від 16.08.2022 року, за яким вся спадщина у вигляді частини вищевказаної квартири перейшла до відповідачки-1, видане незаконно, а тому повинно бути скасовано, у зв`язку з чим ОСОБА_1 змушена звернутися до суду із позовом.

Ухвалою суду від 29.03.2023 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

24.04.2023 року на адресу суду надійшов відзив від відповідача-2 завідувача Шостої дніпровської державної нотаріальної контори, де зазначено, що 06.04.2022 року надано відповідь про те, що за наявними даними картотеки з питань реєстрації фізичних осіб склад зареєстрованих осіб на день смерті ОСОБА_5 становить одна особа ОСОБА_2 . Станом на 16.08.2022 року будь-які інші заяви про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 до нотаріальної контори не надходило, тому на підставі заяви спадкоємця, яким прийнято спадщину в установленому законом порядку та строки нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на право у спільній сумісній власності на квартиру, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 01.03.2023 року до нотаріальної контори надано заяву від позивача ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті її батька. Вказану заяву подано із порушенням строку для прийняття спадщини, а також позивачкою не надано доказів, які б свідчили про факт прийняття нею спадщини, у зв`язку з чим відповідач-2 просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Від відповідачки-1 ОСОБА_2 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, де вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з тим, що позивачка ніколи не проживала з батьком та повинна була подати заяву на прийняття спадщини після відкриття спадщини, в строк у шість місяців.

30.10.2023 року на адресу суду надійшла уточнена позовна заява, де в мотивувальній частина зазначено, що відповідачка-1 не повідомила про смерть батька, а також про дату його поховання.

В судовому засідання представник позивачки просила встановити факт прийняття спадщини та визнати за позивачкою право власності на частину квартири.

Представник відповідача у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні повідомила, що з померлим ОСОБА_5 вони були знайомі з 1983 року, а в 1992 року вони зареєстрували шлюб. ОСОБА_2 повідовила, що вона є шостою і останньою дружиною ОСОБА_5 , а також те, що її чоловік мав двох дочок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від двох різних шлюбів. Чоловік відповідачки-1 ОСОБА_5 захворів на ковід, у зв`язку з чим його поклали у лікарню. В цей час відповідачка також хворіла. Про смерть чоловіка дізналася 15.10.2022 року від своєї сестри, яка зателефонувала з ОСОБА_8 та повідомила, що дізналася від доньки померлого ОСОБА_7 , що ОСОБА_5 помер. Також відповідачка-1 повідомила суду, що її чоловік залишив двокімнатну квартиру колишній дружині і доньці ОСОБА_7 . Також ОСОБА_2 повідомила, що донька ОСОБА_7 з`явилася в їх житті коли позивачці було 33 роки, до цього часу спілкування між нею та померлим ОСОБА_5 не було.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомив, що давно був знайомий з ОСОБА_5 та провідував його в лікарні, коли останній захворів. ОСОБА_5 повідомляв ОСОБА_9 , що до нього в лікарню приходила його донька ОСОБА_7 , проте померлий ОСОБА_5 не був їй радий, так як не визнавав її. Про смерть ОСОБА_5 дізвався від відповідачки ОСОБА_2 . Свідок повідомив, що ОСОБА_5 мав дві доньки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , яких не було на похованні ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_10 повідомила суду, що ОСОБА_5 знає з народження, а відповідачку-1 узнала після того як вони з ОСОБА_5 розписалися. Свідок також зазначила, що знала лише про доньку ОСОБА_6 . Про смерть ОСОБА_5 дізналася від сусідки.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засідання повідомила, що знайома з сім`єю ОСОБА_12 з 1997 року, коли переїхала проживати до будинку, в якому вони проживали. ОСОБА_11 також зазначила, що ніколи не бачила дітей ОСОБА_5 , а бачила тільки відповідачку-1 та ОСОБА_5 як подружню пару. Про смерть ОСОБА_5 дізналася від ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_13 пояснила суду, що більше 40 років знає ОСОБА_2 , коли познайомилася з нею на похованні батька ОСОБА_5 .

В судовому засіданні також досліджено наступні докази.

Копія свідоцтва серії НОМЕР_1 , що видано 25.01.1977 року РАЦС Індустріального району м. Дніпропетровська про те, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

Лист Дніпровського міського бюро технічної інвентаризації від 15.12.2022 року, де зазначено, що станом на 31.12.2012 року містяться відомості про право спільної сумісної власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.7).

Копія свідоцтва серії НОМЕР_2 , що видано повторно 28.12.2021 року про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Заява ОСОБА_1 до компетентних органів України, від 20.10.2022 року де вона повідомляє, що її батько ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та вона приймає спадщину (а.с.9).

Копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, де зазначено, що квартира за адресою АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 (а.с.10).

Постанова державного нотаріуса від 01.03.2023 року, якій представнику ОСОБА_1 адвокату Скочко О.А. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру по АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Заява ОСОБА_2 від 14.02.2022 року до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори про те, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 після чого все спадкове майно, що залишилося після його смерті вона за законом приймає (а.с.55).

Копія свідоцтва серії НОМЕР_3 , що видано 19.10.2021 року Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі про те, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (зворот а.с.55).

Копія свідоцтва серії НОМЕР_4 , що видано 10.07.1992 року про те, що ОСОБА_5 10.07.1992 року уклав шлюб з ОСОБА_14 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на прізвище чоловіка - ОСОБА_15 (а.с.57).

Свідоцтво Державного підприємства Придніпровська залізниця від 15.10.2001 року, що посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 на праві сумісної власності належить ОСОБА_5 та членам його сім`ї ОСОБА_2 (зворот а.с.57).

Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру значиться, що 14.02.2022 року відкрито спадкову справу за параметрами ОСОБА_5 (зворот а.с.58).

Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 14.02.2022 року спадковій справі присвоєно номер 69135950, на ім`я ОСОБА_5 , за вказаними параметрами запиту у спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.59).

Лист Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 06.04.2022 року, де зазначено, що за наявними даними картотеки з питань реєстрації фізичних осіб ОСОБА_5 був зареєстрований з 11.03.1982 року по 04.11.2021 року за адресою АДРЕСА_1 , склад зареєстрованих осіб на день смерті ОСОБА_5 становить одна особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за вказаною адресою з 15.10.1996 року по теперішній час (зворот а.с.60).

Лист Дніпровського міського бюро технічної інвентаризації від 10.03.2022 року, де вказано, що за адресою АДРЕСА_1 , містяться відомості про право власності за ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності (зворот а.с.61).

Заява ОСОБА_2 від 16.08.2022 року до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори, якою ОСОБА_2 прийняла спадкове майно, яке лишилося на день смерті ОСОБА_5 , а саме квартира за адресою АДРЕСА_1 та транспортний засіб марки ВАЗ, модель 21053, реєстраційний номер НОМЕР_5 (зворот а.с.62-63).

Копія свідоцтва серії НОМЕР_6 , в якому зазначено, що власником транспортного засобу ВАЗ 21053, 1996 року випуску, темно-червоного кольору є ОСОБА_5 (зворот а.с.63).

Інформаційною довідкою від 16.08.2022 року зі Спадкового реєстру встановлено, що ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , а також перебував у шлюбі з ОСОБА_16 (а.с.68-71).

Свідоцтво про право на спадщину, яким встановлено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Державним підприємством Придніпровська залізниця від 15.10.2001 року, згідно з розпорядженням № 7879, зареєстрованого Комунальним підприємством «/Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 194п-44-87 (зворот а.с.71).

Свідоцтво про право власності від 16.08.2022 року, яким встановлено, що ОСОБА_2 належить частина у праві спільної сумісної власності на майно набуте подружжям за час шлюбу, а саме транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21053, рік випуску 1996, реєстраційний номер НОМЕР_5 (а.с.72).

Свідоцтво про право на спадщину за законом від 16.08.2022 року, вказано, що спадкоємцем майна, а саме частки транспортного засобу марки ВАЗ, модель 21053, реєстраційний номер НОМЕР_5 , що належало ОСОБА_5 є його дружина ОСОБА_2 (зворот а.с.72).

Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі №69769105 від 16.08.2022 року містить інформацію про те, що спадкодавцем є ОСОБА_5 , а спадкоємцем є ОСОБА_2 , ступінь спорідненості між ними перший член подружжя, дружина, що пережив спадкодавця, де спадковим майном є: нерухоме майно, а саме квартира, за адресою АДРЕСА_1 , а також на рухоме майно - транспортний засіб ВАЗ, модель 21053, 1996 року випуску, номер державної реєстрації НОМЕР_5 (а.с.73-74).

Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши думку сторін по справі, а також пояснення свідків, суд приходить до переконання про необхідність відмови в задоволенні позову з наступних підстав.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 20.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи, що позивачка мала достатній час для того, щоб звернутися до нотаріальної контроли до її від`їзду до Польщі, проте не скористувалася цим правом, внаслідок чого ОСОБА_1 пропущено строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, а за таких обставин сплив строку "присікає" право на прийняття спадщини, а також враховуючи те, що постанову нотаріуса про відмову у здійсненні нотаріальної дії винесено згідно чинних вимог, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної заяви слід відмовити в повному обсязі

Керуючись вищевикладеним, ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 259, 263-268, 279 ЦПК України , суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації на частину квартири та визнання права власності на частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.В. Малихіна