Справа № 566/67/23 Головуючий у 1 інстанції: Філюк Т. М.
Провадження № 22-ц/802/604/23 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Ганжа М. І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою відповідачки ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що він з 27 квітня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , у якому у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 .

Він з відповідачкою разом не проживають, шлюб існує формально, подальше спільне життя як подружжя є неможливим і таким, що суперечить його інтересам. Примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Збереження шлюбу неможливе, заходи щодо примирення подружжя є не потрібними.

Ураховуючи наведене, просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 , який зареєстровано 27.04.2011 Заборольською сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис № 04.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2023 року позов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , зареєстрований 27 квітня 2011 року Заборольською сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис № 04.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про відмову в позові. Надати сторонами 6-місячний строк для примирення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 від імені позивача ОСОБА_3 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні відповідачка апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.

Представник позивача апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що сторонами зареєстровано шлюб 27.04.2011 у Заборольській сільській раді Луцького району Волинської області, актовий запис № 04 і у шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_6 (а.с.4, 5).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України).

Проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими.

У позовній заяві позивач стверджував про проживання сторін окремо, неможливість їх спільного проживання як подружжя, його небажання збереження сім`ї та відсутність потреби вжиття заходів для примирення (а.с.1-2).

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися у цій сім`ї та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивача щодо збереження сім`ї, з урахуванням вимог ст. ст. 24, 55, 56 СК України суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимоги ОСОБА_3 ..

Посилання в апеляційній скарзі на неврахування інтересів малолітнього сина та неприйняття мір до збереження сім`ї відхиляються апеляційним судом з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Також, суд вживає заходи до збереження сім`ї лише за наявності відповідного клопотання будь-кого із сторін.

Клопотання про надання шестимісячного строку для примирення заявлено відповідачкою у відзиві на позовну заяву, поданому 08.02.2023 Млинівському районному суду Рівненської області, у провадженні якого перебувала ця справа (а.с.27-32).

Прийнявши справу до провадження, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.03.2023 призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10 годину 06 квітня 2023 року, про що сторін повідомлено належним чином (а.с.52-58).

05 квітня 2023 року на електронну адресу суду надійшла заява відповідачки ОСОБА_2 , подана від її імені представником адвокатом Польовою Е. М. про розгляд справи без участі відповідачки та її представника, за наявними у справі матеріалами. Зазначено, що відповідачка не заперечує щодо розірвання шлюбу (а.с.59-61).

06 квітня 2023 року до суду надійшло письмове клопотання позивача ОСОБА_3 , подане від його імені представником адвокатом Наумчуком І. П. про розгляд справи без участі позивача та його представника. Зазначено, що позовні вимоги підтримують повністю, просять їх задовольнити і термін на примирення не надавати (а.с.62).

Ураховуючи наведені обставини, зміст поданої 05.04.2023 відповідачкою заяви, у суду були відсутні підстави для надання сторонам будь-якого терміну для примирення.

Відсутні такі підстави і у апеляційного суду, який перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції на дату його ухвалення.

Крім того, не дивлячись на тривалий період знаходження цієї справи в суді (з січня 2023 року), ОСОБА_2 не вдалося примиритися із позивачем. При цьому апеляційний суд вважає безпідставною наведену відповідачкою причину неможливості примирення, як введення в країні воєнного стану.

Сторони не позбавлені можливості (при спільному бажанні) з`ясовувати питання щодо подальшого продовження їх стосунків через особисте спілкування, у тому числі із застосуванням засобів телефонного або інтернет зв`язку.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу позивач категорично заперечив щодо можливості їх з відповідачкою подальшого спільного проживання та щодо надання терміну на примирення.

Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді