РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: головуючого судді Лєдньова Д.М.

при секретарі - Заріцькому О.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського професійного політехнічного ліцею про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

встановив:

Позивач звернувся в суд із позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати наказ Житомирського професійного політехнічного ліцею від 08.11.2021 року № 101к «Про відсторонення від роботи», поновити на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.

В обгрунтування вимог зазначає, що відсторонення від роботи відбулось у зв`язку із ухиленням від щеплення та відсутністю медичної інформації з приводу вакцинації позивача від респіраторної хвороби COVID 19.

При цьому, в підставу прийняття наказу № 101к від 08.11.2021 року покладено винесення наказу від 25.10.2021 року за № 168 «Про попередження працівників про відсторонення від роботи».

Позивач звертає увагу, що відповідний наказ не отримував, з його змістом не ознайомлювався.

Крім того, зауважує на принципах та гарантіях прав громадян на працю, порушення таких прав з боку відповідача.

Так, зокрема, положення Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачають необхідність обов`язкового щеплення від інфекційних хвороб, перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Вимогами Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» не передбачено потребу обов`язкового щеплення від COVID 19.

Позивач також наводить положення ст. 43 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я", згідно якої для застосування методів діагностики, профілактики та лікування необхідна згода пацієнта.

Вказуючи на те, що проведення щеплення від обумовленої хвороби є виключеною добровільним, позивач просить задовольнити позов.

У поданій заві сторона просить справу розглянути у її відсутності.

Відповідачем надано відзив на позову заяву, в якому зазначено, що у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 року № 1236 в редакції з урахуванням змін, внесеними постановами Кабінету міністрів України від 04.10.2021 року № 981 та від 11.10.2021 року № 1066, наказу МОЗ від 04.10.2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», Житомирським професійним політехнічним ліцеєм видано наказ № 168 від 25.10.2021 року про попередження працівників ліцею про відсторонення віл роботи без збереження заробітної плати.

Позивач ОСОБА_1 для підписання відповідного наказу не з`явився, внаслідок чого адміністрацією ліцею складено акти з фіксацією даної обставини.

На підставі п.41-б постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 08.11.2021 року видано наказ № 101-к про відсторонення викладача ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з відмовою та ухиленням від щеплення та ненаданням довідки про протипоказання щодо проведення щеплення.

Відповідач додає, що наказом від 18.03.2022 року № 27-к працівників ліцею, у тому числі позивача ОСОБА_1 , поновлено на роботі, позивачу виплачено заробітну плату в повному обсязі відповідно до виконаної роботи.

З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Судом встановлено наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 працює викладачем в Житомирському професійному політехнічному ліцеї.

Наказом Житомирського професійного політехнічного ліцею від 25.10.2021 року № 168 прийнято рішення попередити окремих працівників (за списком, що додається) про відсторонення від роботи без збереження заробітної плати з 08.11.2021 року на період дії карантину в разі відсутності у них обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19.

Працівникам, які мають абсолютні протипоказання до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 надати медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я до 08.11.2021 року.

Наказом № 101-к від 08.11.2021 року викладача ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з відмовою та ухиленням від щеплення та ненаданням довідки про протипоказання щодо проведення щеплення.

Відповідно до ст. 46 КЗпП України допускається відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з наказом МОЗ від 04.10.2021 року № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники: закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.

Редакція постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 09.12.2020 року № 1236, станом на день винесення оскаржуваного наказу про відсторонення від 08.11.2021 року покладала в обов`язок керівників державних органів (державної служби), керівників підприємств, установ та організацій забезпечення:

1) контролю за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153 (далі - перелік);

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб та частини третьої статті 5 Закону України Про державну службу, крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я.

За змістом ст.117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Згідно зі ст. 8 Конституції України Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Статтею 4 ЦПК України визначено, що актами цивільного законодавства є також постанови Кабінету Міністрів України.

Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст. 2 ЦПК України). Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є. крім іншого, верховенство права (ч.3 ст.2 ЦПК України).

Визначення терміна "верховенства права" викладено в абзаці другому підпункту 4.1 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року N 15-рп/2004 ( v015p710-04 ): "Верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Як зазначалось вище, Кабінетом Міністрів України в грудні 2020 року прийнято постанову із запровадженням обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, яка містила вимоги про забезпечення контролю за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень, відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 затверджено відповідний перелік працівників, що підлягають обов`язковому профілактичному щепленню проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження (ст. 49 Закону України «Про Кабінет Міністрів України»)

Згідно з п.1 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 267, Міністерство охорони здоров`я України (МОЗ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

На час вирішення спору у суду відсутні підстави вбачати невідповідність виданих у межах владних повноважень вищим органом виконавчої влади, а також центральним органом виконавчої влади в сфері охорони здоров`я, постанови та наказу на врегулювання трудових відносин під час дії запровадженого карантину, вимогам Конституції України, Кодексу про працю України, іншим законам.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб…

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом…

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Суд зазначає, що характер положень Конституції України як норм прямої дії не породжує абсолютно безступеневий та неврегульований порядок доступу до визначених нормами основного Закону прав особи. Маючи на меті закріплення основного погляду та водночас правового скерування відносин у сфері загальних засад функціонування держави, прав і свобод людини і громадянина, органів влади, їх діяльності тощо, Конституція України не лише не виключає, але прямо передбачає механізм реалізації, зокрема шляхом визначення повноважень Верховної Ради України як єдиного органу законодавчої влади в Україні, Кабінету Міністрів України - вищого органу у системі органів виконавчої влади, з наданою можливістю нормотворчої діяльності в забезпечення проведення, зокрема, фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; політики у сферах праці й зайнятості населення, соціального захисту, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

У рішенні Конституційного суду України від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 зазначено: із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування в правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Зміст постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236, наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 в частині умов відсторонення від роботи, категорій працівників відносно яких запроваджуються заходи обмеження, є чітким та зрозумілим за виконанням, передбачуваним за правовими наслідками.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень.

Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» групи населення та категорії працівників, які підлягають профілактичним щепленням, у тому числі обов`язковим, а також порядок і терміни їх проведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Контроль за відповідністю імунобіологічних препаратів, що застосовуються в медичній практиці, вимогам нормативно-правових актів і міжнародних стандартів та забезпечення ними закладів охорони здоров`я здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері контролю якості та безпеки лікарських засобів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Наведені нормативні акти у взаємному зв`язку з положеннями ст. 46 КЗпП України, постановою КМУ від 09.12.2021 року № 1236, Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 вказують на обґрунтованість рішення працедавця щодо відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19.

Зауваження позивача про відсутність визначеного законом порядку відсторонення від роботи, переліку окремих професій/організацій та особливостей виробництва, які можуть створювати ризики поширення інфекції, виявляє собою несистемне тлумачення, надмірну формалізацію та заміщення нормативних актів, що покладаються позивачем в підтримку власної позиції.

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу». Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

В розрізі балансу інтересів суд не отримав даних про порушення права особи винесеним наказом про відсторонення від роботи.

Право на життя, охорону здоров`я, право на пов`язаний із цим вибір безпечної поведінки та діяльності, що, за спеціальної оцінки виду професії, піддається одночасному суб`єктивному аналізу в конкретних умовах, є невід`ємними правами кожної особи без виключення.

Право однієї особи не може мати своєю реалізацією та продовженням ризик завдання шкоди іншій особі, яка здійснює оцінку існуючої для неї загрози за притаманними їй суб`єктивними критеріями та доступними для неї та суспільства відомостями про ступень відповідного ризику.

Кожна людина в умовах соціального співіснування повинна мати чітке уявлення про оточуюче її середовище в розрізі можливих для її життя та здоров`я ризиків.

Судове рішення, засноване не лише на регулюючих відповідні правовідносини нормативних актах, але й на внутрішньому переконанні, що відіграє особливу роль при вирішенні питання співвідношення взаєморівних запитів, відтворює справедливий баланс інтересів саме на відповідному етапі соціального розвитку суспільства в умовах існуючого інформаційного сповіщення.

Від кожного перебуваючого у суспільстві кожен інший повинен мати виправдане сподівання на відсутність будь-якого ризику, в тому числі через зараження інфекційними хворобами, що, за своєю суттю являє право на безпеку життя та безпечне середовище.

Саме на таке суспільне закріплення направлено вимоги досліджених нормативних актів.

У спірних відносинах є очевидним факт відмови позивача надати інформацію про проведення щеплення, що, за вищенаведеного нормативного врегулювання фактично виявляє ухилення особи від такої процедури.

З приводу зауважень позивача про неотримання наказу роботодавця від 25.10.2021 року про попередження щодо відсторонення працівників ліцею, суд, керуючись внутрішнім переконанням, надаючи оцінку доказам за їх окремим, а також взаємним тлумаченням, вважає необхідним звернути увагу на таке.

В судовому засіданні представник відповідача повідомила про те, що інформацію щодо необхідності ознайомлення із наказам про попередження працівників доводилось до відома колективу на зборах.

Судом досліджено аркуш ознайомлення з наказом від 25.10.2021 року за № 168, зі змісту якого слідує, що позивач ОСОБА_1 є єдиною особо, яка фактично не з`явилась для ознайомлення із наказом.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.ст. 139-140 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю.

У необхідних випадках заходи дисциплінарного впливу застосовуються стосовно окремих несумлінних працівників.

Вказуючи на обставини не доведення змісту наказу до відома позивача відповідний учасник не вказує, за якими саме критеріями умов праці, а також пов`язаною із цим необхідністю перебування на роботі, в тому числі для викладення погодинних лекцій, є відмінними відносно працівників аналогічних посад, тобто викладачів, прізвища яких наводяться у аркуші ознайомлення.

Тобто, сторона не доводить обставини, що дійсно могли би перешкоджати у звичайних обставинах належного дотримання трудової дисципліни та зрозумілої соціальної взаємодії колективу, добросовісного відношення з`явитись для підписання наказу.

Позивач не зазначає, чи був позбавлений такої можливості внаслідок тимчасової втрати працездатності або інших суттєвих об`єктивних причин.

Суд звертає увагу, що сам по собі предмет спору полягає у незгоді позивача з підставами винесення наказу про відсторонення, а саме, у зв`язку із відмовою проведення щеплення, що, за логічного осмислення, не виявляє за дійсним правовим запереченням саму можливість виконання зазначених у наказі про попередження дій.

Судом досліджено акти № 1, 2 про відмову від підпису наказу про попередження, за змістом яких позивача проінформовано про необхідність з`явитись для підписання наказу, зокрема у телефонному режимі в присутності головного бухгалтера ОСОБА_2 та юрисконсульта ОСОБА_3 , коли наказ було оголошено, що підвереджує фактичну обізнаність працівника зі змістом наказу та відмову останнього від наміру з`явитись для поставлення підпису на наказі про попередження.

Встановлені судом обставини не свідчать про порушення трудових прав позивача, а тому у задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-279 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Житомирського професійного політехнічного ліцею про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення суду може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду буде виготовлено 13.06.2023 року.

Суддя: Д.М.Лєдньов