КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Поліщук Н.В., Соколової В.В,

секретар - Кролівець О.В.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня2023 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», Державного підприємства «Сетам», приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Пишного Артема Володимировича, ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, державний реєстратор приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Василенко Олег Анатолійович, Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, визнання недійсним електронних торгів, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень.

Заслухав доповідь судді апеляційного суду, дослідив матеріали справи, перевірив доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до АТ «Альфа-Банк», ДП «Сетам», ПВВО міста Києва Пишного А.В., ОСОБА_1 , треті особи: ПНКМНО Чуловський В.А. , державний реєстратор ПНКМНО Василенко О.А., Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, визнання недійсним електронних торгів, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень.

Позивачка просить суд:

визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №14655 вчинений приватним нотаріусом Чуловським В.А. від 09 жовтня 2018 року;

визнати недійсними електронні торги з реалізації арештованого нерухомого майна (лот №332215);

визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Василенка О.А.про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46306753 від 04.04.2019;

скасувати запис приватного нотаріуса від 04.04.2019 Василенк а О.А. про право власності: № 31024549 квартири;

скасувати свідоцтво про право власності квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;

припинити право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;

поновити запис про реєстрацію права власності квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .

В подальшому, 23.06.2023 року до суду надійшла заява позивачкипро забезпечення позову, в якій вона просила:

накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 49,8 кв.м.;

накласти заборону органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 49,8 кв.м.;

заборонити спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання будь-яких третіх осіб, знімати з реєстрації вже зареєстрованих осіб та реєструвати нових осіб за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,8 кв.м.;

заборонити будь-яким третім особам користуватися, розпоряджатися, проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,8 кв.м.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що підставою для звернення до суду є протиправність проведення прилюдних торів, незаконність нотаріальних дій щодо видачі виконавчого напису та неправомірна реєстрація права власності на квартиру.

На даний час ОСОБА_1 вживаються дії спрямовані на виселення осіб, які зареєстровані та проживають у спірній квартирі та інші дії спрямовані на відчуження квартири.

Заявниця вважає, що існує загроза незаконного виселення позивача або її дітей зі спірного майна, здійснення перереєстрації права власності, реєстрації інших осіб у квартирі, що значно ускладнить виконання рішення суду в даній справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня2023 року заяву про забезпечення позову задоволено частково.

З метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 .

Не погоджуючись з ухвалою суду, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня2023 року скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права. В апеляційній скарзі зазначає, що позивачка не надала суду жодних доказів на підтвердження можливих недобросовісних дій відповідача, які в подальшому унеможливлять чи утруднять виконання рішення суду. Тому ОСОБА_1 вважає, що суд не мав підстав накладати арешт на квартиру.

Позивачка ОСОБА_2 також подала апеляційну скаргу на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року. Вказує, що ухвалу постановлено без урахування усіх фактичних обставин, що мають значення для вирішення питання про забезпечення позову, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У апеляційній скарзі зазначає, що існує реальна загроза виселення її та дітей зі спірної квартири, здійснення перереєстрації права власності на квартиру, реєстрації у квартирі інших осіб. Вважає, що накладення арешту на спірну квартиру є недостатнім заходом для забезпечення позову у даній справі. Тому просить суд скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2023 року в частині відмови у задоволенні заяви та постановити нове судове рішення, яким заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст.ст. 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 30 листопада 2023 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи, Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило. Представники ОСОБА_2 та ОСОБА_1 брали участь у судовому засіданні в апеляційному суді.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка звернулась до суду із позовом, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, визнання недійсним електронних торгів, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень.

При цьому, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_2 просить суд:

накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 49,8 кв.м.;

накласти заборону органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, вчиняти будь-які реєстраційні дії стосовно квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 49,8 кв.м.;

заборонити спеціально уповноваженому органу вносити до реєстраційного обліку відомості про реєстрацію місця проживання будь-яких третіх осіб, знімати з реєстрації вже зареєстрованих осіб та реєструвати нових осіб за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,8 кв.м.;

заборонити будь-яким третім особам користуватися, розпоряджатися, проводити ремонтні роботи, реконструкцію, перепланування, здавати в оренду, найм, піднайм, безоплатне користування, укладати договори застави (іпотеки) або іншим способом передавати третім особам у платне або безоплатне користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,8 кв.м.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачка вказує, що відповідач ОСОБА_1 вчиняє дії, спрямовані на виселення позивачки та її сім'ї із спірної квартири, а також може вчинити дії щодо перереєстрації права власності на спірну квартиру, тому виконання ймовірного рішення суду у випадку задоволення позову буде утруднене.

Як видно зі змісту позовної заяви, між сторонами виник спір щодо права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 49,8 кв.м.

У заяві позивачки про забезпечення позову вказано причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та обґрунтовано необхідність їх вжиття, як це передбачено ст. 151 ЦПК України.

Як передбачено ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 129-1 Конституція України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вказане свідчить, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

При цьому сторона, яка звертається з заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 149 ЦПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вивчивши матеріали справи, враховуючи підстави та предмет позовної заяви,колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню, а саме - сліднакласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , оскільки невжиття таких заходів забезпечення може утруднити чи призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до АТ «Альфа-Банк», ДП «Сетам», ПВВО міста Києва Пишного А.В., ОСОБА_1 , треті особи: ПНКМНО Чуловський В.А. , державний реєстратор ПНКМНО Василенко О.А., Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, визнання недійсним електронних торгів, визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію права та їх обтяжень.

Праавильним є також висновок суду про відсутність підстав для задоволення заяви в іншій частині, оскільки такі заходи забезпечення не є співмірними із заявленими вимогами.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Згідно ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Судовий захист повинен бути ефективним, що вимагає ст.13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, суд вірно вважав, що є підстави для забезпечення позову і обраний вид забезпечення буде співмірним із заявленими позовними вимогами та достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Накладення арешту на майно не порушує права ОСОБА_1 . При цьому слід зазначити, що таке втручання є не тільки виправданим, але й необхідним, оскільки воно спрямовано на забезпечення виконання рішення суду. Такий вид забезпечення щодо майна відповідає ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та не порушує ч.1 ст.1 Першого протоколу до цієї Конвенції.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування та додані до неї матеріали у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням підстав ризиків невжиття заходів забезпечення позову та їх доказів, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вид пропонованого забезпечення позову, вірно дійшов висновку за необхідне задовольнити заяву і вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 365, 367, 369, 374, 379, 381 - 384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 12 грудня 2023 року.

Головуючий:

Судді: