ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 702/17/23
Провадження № 22-ц/821/892/23
категорія: 351000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова Група «ТАС»,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» на додаткове рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 03 квітня 2023 року про стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, у складі головуючої судді Нейло І. М.,

в с т а н о в и в :

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до АТ «Страхова Група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, задоволено.

Стягнуто з АТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, заподіяну смертю чоловіка ОСОБА_4 - у розмірі 14892 грн.

Стягнуто з АТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, заподіяну смертю сина ОСОБА_4 - у розмірі 14892 грн, та страхове відшкодування витрат на поховання у сумі 44676 грн.

Стягнуто з АТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, заподіяну смертю сина ОСОБА_4 у розмірі 14892 грн.

Роз`яснено позивачам, що докази про витрати на професійну правничу допомогу, які заявлені до стягнення, необхідно подати до суду протягом 5 днів з дня проголошення рішення, в іншому разі - заява про розподіл судових витрат буде залишена без розгляду.

Стягнуто з відповідача, АТ «Страхова група «ТАС» на користь держави судові витрати у розмірі 1073,60 грн.

22.03.2023 представник позивачів адвокат Лабик Р. Р. подав до суду клопотання про стягнення судових витрат, яке мотивував тим, що 06.11.2020 та 12.11.2020 між АО «Автопоміч Україна» та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно були укладені договори про надання професійної правничої допомоги № 303, 304 та 302, згідно з яким Адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання за відповідну плату надавати клієнтам правничу допомогу по дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 15.11.2018 в обсязі та на умовах, передбачених договорами.

Зазначає, що вартість правничої допомоги згідно з договорами становить 30 % від суми отриманих виплат, які клієнти зобов`язані оплатити протягом п`яти робочих днів з дня отримання ними грошової компенсації за спричинену шкоду.

На підтвердження витрат на оплату послуг адвоката, Лабиком Р. Р. надано суду опис робіт та розрахунок, виходячи з вартості однієї години 3000 грн та 30% від задоволеної суми кожному з позивачів, а також копії договорів, які були укладені ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з адвокатським об`єднанням «Автопоміч Україна» про надання професійної правничої допомоги.

Додатковим рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 2023 року поновлено представнику позивачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - адвокату Лабику Р. Р. строк подання клопотання з доказами розміру витрат на правничу допомогу.

Клопотання представника позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 - адвоката Лабика Р. Р. про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 702/17/23, задоволено.

Стягнуто з АТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу - у розмірі 4467, 60 грн.

Стягнути з АТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу - у розмірі 17870, 40 грн.

Стягнути з АТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_3 судові витрати на професійну правничу допомогу - у розмірі 4467, 60 грн.

Додаткове рішення суду мотивоване тим, що перевіривши наданий представником позивачів детальний опис робіт, оцінивши співмірність витрат зі складністю справи та витраченого адвокатом часу, суд дійшов висновку обґрунтованості заявлених позивачами витрат на правову допомогу.

Водночас суд дійшов висновку, що представником відповідача не доведено неспівмірність витрат, оскільки детальний опис робіт (надання послуг) узгоджується з матеріалами справи, відповідає критерію реальності адвокатських витрат та умовам укладених договорів.

Крім того, суд дійшов висновку про необхідність поновити представнику позивачів, адвокату Лабику Р. Р., строк подання клопотання з доказами розміру витрат на правничу допомогу, оскільки він пропущений з поважних причин, а саме у зв`язку із тим, що він не був присутній під час оголошення вступної та резолютивної частини рішення, а копію рішення отримав 17.03.2023.

Не погоджуючись із додатковим рішенням суду, АТ «СГ «ТАС» оскаржила його в апеляційному порядку.

Зазначає, що скаржник не погоджується із здійсненим судом розрахунком витрат на правничу допомогу у розмірі 26805,60 грн, вважає його безпідставним та необґрунтованим.

Вказує, що позивачами не надано видаткових касових ордерів або платіжних доручень про передачу коштів адвокату та не встановлено й не зазначено, якими доказами підтверджується фактичне понесення позивачами витрати на правову допомогу (їх оплати). В договорах про надання професійної правничої допомоги не зазначено порядок сплати правової допомоги та замовлення про надання професійної правничої допомоги підписане повіреними між собою.

Просило скасувати додаткове рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 03.04.2023 та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачам у задоволення позовних вимог до АТ «СГ «ТАС».

Відповідно до положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційній скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Підстав для застосування положень ч. 3 ст. 369 ЦПК України встановлено не було.

Виходячи з положень ч. 13 ст. 7, ч. 6 ст. 19, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, враховуючи ціну позову, суд проводить розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд виходив із наявності передбачених ст. 270 ЦПК України підстав щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу.

При цьому суд виходив із доведеності факту понесення таких витрат позивачами по справі на правничу допомогу та необхідністю їх відшкодування з урахуванням складності справи та обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання таких робіт, а також з урахуванням вимог співмірності.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Частиною 1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У п. 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Тлумачення наведеної норми права дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу у відповідній інстанції, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи у конкретній інстанції.

Зокрема докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу у суді першої інстанції подаються до закінчення судових дебатів у справі саме в суд першої інстанції, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом першої інстанції за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Таку правову позицію Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 03 червня 2020 року у справі №211/1674/19.

На ряду з цим Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі №317/1209/19 (провадження №61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18) висловлена позиція, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Закон ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі N 755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі N 910/12876/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно із ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок спростування співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Таким чином, зменшення судових витрат судом можливо лише за клопотанням іншої сторони.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зазначено, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Схожі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20, від 08 червня 2021 року у справі 550/936/18.

Встановлено, що у позовній заяві сторона позивача заявляла про необхідність стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

16 березня 2023 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області, яким позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до АТ «Страхова Група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної смертю фізичної особи, задоволено.

Згідно довідки Монастирищенського районного суду Черкаської області під час оголошення короткого тексту рішення від 16.06.2023 повне фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, так як відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України особи, які беруть участь у справі присутні при проголошення не були.

Повний текст рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16 березня 2023 року виготовлено 24.03.2023.

22.03.2023 представник позивачів адвокат Лабик Р. Р. подав до суду клопотання про стягнення судових витрат та просив суд поновити строк подання клопотання з доказами розміру витрат на правничу допомогу, у зв`язку із тим, що він не був присутній під час оголошення вступної та резолютивної частини рішення, а копію рішення отримав 17.03.2023.

На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду першої інстанції надано наступні докази.

06.11.2020 та 12.11.2020 між АО «Автопоміч Україна» та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідно були укладені договори про надання професійної правничої допомоги № 303, 304 та 302, згідно з яким Адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання за відповідну плату надавати клієнтам правничу допомогу по дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 15.11.2018 в обсязі та на умовах, передбачених договорами.

Згідно з додатком № 1 від 06.11.2020 до договорів про надання професійної правничої допомоги № 303, 304 та 302 від 06.11.2020, вартість правничої допомоги згідно з договорами становить 30 % від суми отриманих виплат, які клієнти зобов`язані оплатити протягом п`яти робочих днів з дня отримання ними грошової компенсації за спричинену шкоду (а.с. 14-28).

Відповідно до ордерів на надання правничої допомоги від 06.01.2023 № 1098389, 1098390,1098391, видані адвокатським об`єднанням Автопоміч Україна, інтереси ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно представляє адвокат Шаровський С. А. (а.с. 9-10).

Згідно з ордерами на надання правничої допомоги від 07.03.2023 № 1360822, 1360823, 1360824, видані адвокатським об`єднанням Автопоміч Україна, інтереси ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно представляє адвокат Лабик Р. Р.

Відповідно до детального опису робіт та розрахунку, вартість однієї години роботи адвоката становить 3000 грн та 30% від задоволеної суми кожному з позивачів (погоджена вартість). Всього адвокатом витрачено 10 годин роботи, що становить 30000 грн. Проте, враховуючи, що позивачі та адвокатське об`єднання Автопоміч Україна дійшли згоди щодо вартості послуг у розмірі 30% від суми отриманих виплат, розмір витрат на правничу допомогу склав 26805,60 грн.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що представником позивачів надано докази на підтвердження витрат на правничу допомогу у розмірі 26805,60 грн.

З матеріалів також вбачається, що не погоджуючись із заявленим розміром витрат, АТ «Страхова Група «ТАС» подавало до суду першої інстанції клопотання про зменшення витрат відповідача, де викладено заперечення щодо витрат, зокрема, щодо стягнення витрат на правничу допомогу у повному обсязі, чим скористалось своїм процесуальним правом на звернення до суду із запереченнями, які були розглянуті та враховані судом першої інстанції при ухваленні додаткового рішення.

Доводи скаржника, що позивачами не надано видаткових касових ордерів або платіжних доручень про передачу коштів адвокату та не встановлено й не зазначено, якими доказами підтверджується фактичне понесення позивачами витрати на правову допомогу (їх оплати) та відсутність в договорах про надання професійної правничої допомоги порядку сплати правової допомоги не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

В додатках № 1 від 06.11.2020 до договорів про надання професійної правничої допомоги № 303, 304 та 302 від 06.11.2020, чітко визначено, що оплата послуг адвоката здійснюється протягом п`яти днів після отримання ними грошової компенсації за спричинену шкоду.

Тобто сторонами узгоджена оплата послуг після розгляду справи, що узгоджується із позицією Верховного Суду.

За таких обставин, з урахуванням змісту заявлених позовних вимог та підстав задоволення позову, доведеності розміру витрат на правничу допомогу, а також враховуючи співмірність заявлених витрат із складністю справи та обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), у тому числі з урахуванням заявленого АТ «Страхова Група «ТАС» клопотання про зменшення розміру витрат у зв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву позивачів, стягнувши з АТ «Страхова Група «ТАС» на їх користь витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 26805,60 грн.

Інших доводів щодо стягнення витрат на правничу допомогу та їх розміру скаржником в апеляційній скарзі не наведено.

Даючи оцінку доводам скаржника, викладеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 та ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС» - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 03 квітня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 13 червня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко