П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ДОДАТКОВА)

29 листопада 2023 року м. Київ

Справа №369/16432/21

Провадження № 22-/824/1415/2023

Резолютивна частина постанови оголошена 29 листопада 2023 року

Повний текст постанови складено 05 грудня 2023 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Мандрики О.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , подану адвокатом Ліпінським Єгором Вікторовичем про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за порушення умов попереднього договору купівлі-продажу нерухомості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за порушення умов попереднього договору купівлі-продажу нерухомості від 15 травня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 15 травня 2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено попередній договір купівлі-продажу нерухомості, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Бадрудіновою Н.О.

В підтвердження наміру придбати нерухоме майно позивач та відповідач підписали попередній договір, а відповідач прийняв в якості гарантійних забезпечувальних коштів грошову суму в розмірі 265000,00 гривень, що еквівалентно 10000,00 доларів США.

Відповідно до пункту 1.1. попереднього договору, відповідач та позивач зобов`язалися в майбутньому в строк не пізніше 15 вересня 2019 року, на умовах та в порядку визначених попереднім договором, укласти і належним чином нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу нерухомості, а саме житлового будинку та земельної ділянки.

У пункті 5.9 попереднього договору зазначається, що особи, які підписали цей договір, стверджують один одному та повідомляють усім заінтересованим у тому особам, що при укладенні договору відсутній будь-який обман чи інше приховування фактів, які б мали істотне значення та були свідомо приховані ними.

09 вересня 2019 року у відділенні Укрпошти, позивач отримав пропозицію про укладення основних договорів, в якій зазначалося, що «я, ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ), адресую вам - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пропозицію укласти: основні договори купівлі-продажу нерухомості, а саме: житлового будинку (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0562 га з кадастровим номером - :007:5096, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 224. Для того щоб укласти основні договори, ОСОБА_3 необхідно з`явитися 13.09.2019 року о 14 год 00 хв до приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Калинушки О.О. для нотаріального посвідчення основних договорів».

Проте позивач вказує, що ОСОБА_2 на укладення основних договорів купівлі-продажу не з`явився, про причини неявки та відмову від укладення основних договорів не повідомив.

Відповідно до п. 5 попереднього договору, у разі односторонньої відмови ОСОБА_4 від укладання основних договорів та/або невиконання умов договору, ОСОБА_2 повертає ОСОБА_1 отриманні гарантійні забезпечувальні кошти та сплачує ОСОБА_1 штрафні санкції у розмірі 100 % суми гарантійних забезпечувальних коштів, а також відшкодовує ОСОБА_1 понесені витрати у зв`язку з проведенням ремонтних робіт об`єктів.

Тобто, ОСОБА_2 відмовився в односторонньому порядку від укладення основних договорів та за невиконання умов договору, на переконання позивача, повинен, на підставі п. 5.5 попереднього договору, повернути ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 530000,00 гривень з урахуванням штрафних санкцій.

На підставі вище наведеного, позивач просив суд, стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошові кошти у сумі 530000,00 гривень та понесені судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за порушення умов попереднього договору купівлі-продажу нерухомості від 15.05.2019 року - задовольнити повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) грошові кошти у сумі 530000 (п`ятсот тридцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 5300 (п`ять тисяч триста) гривень 00 копійок.

Додатковим рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 березня 2023 року стягнуто з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23000 (двадцять три тисячі) гривень 00 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду, представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Глухеньким В.О. подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на необґрунтованість рішення суду, суд першої інстанції не дослідив належним чином надані сторонами докази.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 листопада2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , подану адвокатом Глухеньким Володимиром Олександровичем задоволено частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 березня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аванс в сумі 362800 грн, що еквівалентно 10000 доларів США за офіційним курсом НБУ на час ухвалення рішення.

Стянуто з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 3628 грн. за подання позову.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 2508,23 грн. за подання апеляційної скарги.

29 листопада 2029 року до Київського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_1 - Ліпінського Є. В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у зазначеній вище справі по судовим витратам на правничу допомогу.

При цьому, представник ОСОБА_1 адвокат Ліпінський Є.В. вказує, що у відзиві на апеляційну скаргу сторона позивача подала клопотання про розподіл судових витрат, у якому було заявлено, що усі докази здійснених судових витрат та підтвердження їх розміру будуть подані після ухвалення судового рішення.

У заяві про розподіл судових витрат представник ОСОБА_1 адвокат Ліпінський Є.В. долучає до матеріалів справи: копію договору про надання правової допомоги № б/нвід 22.12.2022, копію додаткової угоди від 05.10.2023, копію акту наданих послуг від 02.11.2023 та просить ухвалити додаткове рішення, яким покласти витрати за надання правової допомоги, понесені стороною позивача під час апеляційного перегляду справи на відповідача ОСОБА_2 .

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість доводів заяви про ухвалення додаткового рішення,дослідивши надані адвокатом докази, зіставивши їх з матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріалами справи встановлено, що копію постанови суду апеляційної інстанції від 01.11.2022 представник ОСОБА_1 адвокат Ліпінський Є.В. отримав на електронну адресу 08.11.2023, що підтверджено довідкою про направлення електронного листа.

Заява про ухвалення додаткового рішення направлено засобами електронного зв`язку 07.11.2023, отже стороною позивача дотримано вимоги ч.8 ст.141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження понесених судових витрат.

Згідно ст.ст.15, 133 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження понесених стороною відповідача витрат на правову допомогу під час апеляційного перегляду справи, адвокатом Ліпінським Є.В. суду апеляційної інстанції подано: Договір про надання правової допомоги № б/н від 22 грудня 2022 року укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Ліпінським Є.В.; Додаткова угода від 05 жовтня 2023 року до Договору про надання правової допомоги від 22 грудня 2022 року, якою визначено вартість оплати послуг адвоката в суді другої інстанції; Акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), яким встановлено, що загальна вартість послуг складає 46 000 грн. та загальна кількість часу, витраченого на надання правових послуг складає 8 годин; Рахунок на оплату послуг адвоката від 02 листопада 2023 року на суму 46 000 грн. за надання правової допомоги згідно договору про надання правової допомоги від 22грудня 2022 року та додаткової угоди від 05 жовтня 2023 року.

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заперечень щодо стягнення витрат на правничу допомогу не надходило.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

За змістом п.п.1-3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні ОСОБА_1 до суду з позовом до ОСОБА_2 , ціна позову становила 530 000 грн..

Суд апеляційної інстанції, частково задовольнив скаргу ОСОБА_2 , рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 березня 2023 року скасував та ухвалив нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково.Стягнув з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аванс в сумі 362800 грн, що еквівалентно 10000 доларів США за офіційним курсом НБУ на час ухвалення рішення.

Таким чином, постановою Київського апеляційного суду від 01 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені на 68,45 % від заявленої ним суми 530 000грн.

З урахуванням наведеного вище, беручи до уваги, що понесені стороною позивача витрати на правничу допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, колегія суддів, керуючись нормами ст.141 ЦПК України, вважає можливим частково задовольнити заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ліпінського Є.В. та стягнути з відповідача ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу, понесені під час апеляційного розгляду, стягнувши їх пропорційно до задоволеним позовним вимогам, тобто поклавши на сторону відповідача68,45 % витратна правничу допомогу.

Отже, витрати на правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача складають 31 487 грн.(46000грн. х 68,45 % /100 = 31 487грн.).

Керуючись ст.ст.137, 141, 270, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Ліпінського Єгора Вікторовича про розподіл судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 31 487 грн., понесені у суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна