У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючої судді Гринчак О.І.

за участю секретаря судових засідань Чехун Ю.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

стягувача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Деснянського районного суду міста Києва від 29.08.2023 у справі № 754/11807/23 за нововиявленими обставинами про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу Деснянського районного суду міста Києва від 29.08.2023 за нововиявленими обставинами у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить суд переглянути судовий наказ від 29.08.2023 у справі № 754/11807/23, виданий Деснянським районним судом м. Києва; скасувати судовий наказ від 29.08.2023 у справі № 754/11807/23, виданий Деснянським районним судом м. Києва; відмовити ОСОБА_3 у видачі судового наказу про стягнення зі ОСОБА_1 аліментів на утримання спільної дитини - ОСОБА_4 .

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 28.09.2023 у справі № 754/13530/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини було відкрито провадження у справі. Зазначена ухвала, на думку ОСОБА_1 , є нововиявленою обставиною, яка не була відома під час прийняття рішення про видачу судового наказу. На час розгляду справи № 754/11807/23 щодо видачі судового наказу, судом не було встановлено обставину, що фактичне місце проживання дитини не визначене, що квартира, яка зазначена фактичним місцем проживання дитини є власністю ОСОБА_1 та не було відомо факт того, що він продовжує повністю забезпечувати потреби дитини.

Ухвалою суду від 16.10.2023 вказану заяву залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Від боржника надійшло клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 23.10.2023 відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Деснянського районного суду міста Києва від 29.08.2023.

06.11.2023 від ОСОБА_3 надійшли письмові заперечення, в яких вона просить суд відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , оскільки спільний син проживає з нею та перебуває на її утриманні; квартира, де проживає боржник є спільною власністю подружжя; квартира, де проживає на даний час вона з сином є її особистою власністю.

У судовому засіданні 04.12.2023 боржник та його представник просили суд задовольнити заяву, стягувач просила суд відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

29.08.2023 Деснянським районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 28 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 268,40 грн.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною першою статті 170 ЦПК України визначено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною восьмою статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною першою статті 423 ЦПК України передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 919/11027/18, провадження № 12-7звг22, пункт 5.3).

Нововиявленими є обставини, які: входять до предмета доказування у відповідній справі; обґрунтовують вимоги або заперечення сторін; можуть вплинути на висновки суду про права й обов`язки її учасників або мають інше істотне значення для правильного вирішення спору; існували на час розгляду справи, рішення в якій переглядається; спростовують фактичні дані, покладені в основу такого рішення; не були встановлені, коли суд ухвалював це рішення; не були та не могли бути відомі на час розгляду справи особі, яка звертається із заявою про перегляд рішення; стали відомими тільки після його ухвалення (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункт 26).

Обставини, які могли бути встановлені при розгляді справи в разі виконання учасниками справи та судом вимог процесуального закону (змагальність, диспозитивність тощо), не можуть визнаватися нововиявленими (постанова Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 345/1362/20, провадження № 61-8675св21).

Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019 року у справі № 127/10129/17, провадження № 14-549зц18, пункти 27, 28).

Не належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, доказ, який підтверджує обставини, що виникли після рішення, або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову; не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися судами у процесі розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 9901/819/18, провадження № 11-430заі20, пункт 6.38).

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження для виправлення помилок правосуддя, як така, не суперечить положенням Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) за умови відсутності зловживання. У цьому контексті ЄСПЛ неодноразово наголошував, що сама по собі наявність у національних законодавствах процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами не суперечить праву на справедливий судовий розгляд та принципу правової визначеності, якщо зазначений вид перегляду використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення ЄСПЛ від 18 листопада 2004 року у справі «Правєдная проти росії», від 06 грудня 2005 року у справі «Попов проти Молдови» № 2).

Процедура поновлення розгляду справи за нововиявленими обставинами має бути використана у спосіб, сумісний із пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Тлумачення пункту 1 частини другої статті 423 глави 3 розділу V ЦПК України з метою перегляду за нововиявленими обставинами судового наказу про стягнення аліментів дає підстави для висновку, що такими нововиявленими обставинами є юридичні факти, які існували на час видачі судового наказу, є істотними для розгляду заяви про його видачу, тобто могли вплинути на висновки суду про права та обов`язки заявника і боржника. Нововиявлені обставини є також обставини, які виникли після набрання судовим наказом законної сили, але віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами (постанова Верховного Суду від 30 серпня 2021 року у справі № 461/1229/20, провадження № 61-15179св20).

Ключовим для розуміння природи зазначеного виду перегляду судових рішень є тлумачення поняття «нововиявлені обставини». ЄСПЛ зауважує, що процедура скасування судового рішення за нововиявленими обставинами передбачає, що віднайдено докази, які раніше не були об`єктивно доступними та які можуть призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка вимагає скасування судового рішення, має довести, що вона не мала можливості надати суду докази до закінчення судового розгляду і що такі докази мають вирішальне значення для справи.

Системний аналіз практики ЄСПЛ щодо перегляду судових рішень дозволяє зробити висновок, що нововиявленими обставинами можуть бути визнані обставини, які: а) існували під час розгляду справи судом; б) не були відомими суду та учасникам справи під час розгляду справи судом; в) мають істотне значення для справи і можуть призвести до іншого результату судового розгляду (тобто, коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте) (рішення ЄСПЛ від 26 червня 2018 року у справі «Industrial Financial Consortium Investment Metallurgical Union проти України», від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України»).

Враховуючи викладене, як за чинним процесуальним законодавством, так і за сталою практикою ЄСПЛ, до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору.

Визначені законодавчо як нововиявлені, ці обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Такі обставини мають бути відповідним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 03 серпня 2022 року у справі № 910/11027/18, провадження № 12-7звг22).

ОСОБА_1 мотивує вимоги про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами наявністю судового спору з приводу визначення місця проживання дитини, який виник після звернення ОСОБА_3 до суду з питанням про видачу судового наказу, а також вказує, що він продовжує повністю забезпечувати потреби дитини.

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і станом на день видачі судового наказу йому виповнилося 14 років.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Доказів того, що станом на день видачі судового наказу про стягнення аліментів існувало судове рішення, яким би було визначено місце проживання дитини з батьком, немає.

Тому, наявність судового спору про визначення місця проживання дитини сама по собі не є нововиявленою обставиною відповідно до положень пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Вказаний висновок кореспондується з правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 17 березня 2023 року у справі № 761/36042/20.

Окрім того, із наданих заявником фіскальних чеків до заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами вбачається, що лише один із таких чеків існував на момент видачі судового наказу, а саме за 12.07.2023 і стосувався подарунку до дня народження, інші фіскальні чеки від 31.08.2023, від 08.09.2023, від 14.09.2023, від 30.09.2023 не існували станом на момент видачі судового наказу, і вони не доводять того, що заявник постійно, щомісячно надавав кошти на утримання дитини, які б можна було спрямувати на забезпечення дитини відповідно до її віку продуктами харчування, одягом та на інші побутові потреби.

Отже, обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленими обставинами в розумінні положень пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

У зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Деснянського районного суду міста Києва від 29.08.2023 у справі № 754/11807/23 не підлягає задоволенню.

Слід зауважити, що у випадку незгоди з судовим наказом боржник вправі захистити своє право шляхом подачі позову про зменшення розміру аліментів (припинення стягнення, тощо) (частина сьома статті 170 ЦПК України).

Керуючись, ст. 4, 12, 13, 263-265, 268, 354, 423-429 ЦПК України,суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового наказу Деснянського районного суду міста Києва від 29.08.2023 у справі № 754/11807/23 за нововиявленими обставинами про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити.

Судовий наказ Деснянського районного суду міста Києва від 29.08.2023 у справі № 754/11807/23 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 11.12.2023.

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак