Провадження № 22-ц/812/1127/23 Головуючий суду першої інстанції Нікітін Д.Г.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року м. Миколаїв Справа № 487/3769/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 серпня 2023 року, постановлену під головуванням судді Нікітіна Д.Г., в залі судового засідання в м. Миколаїв, за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Миколаївська обласна друкарня» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної та майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В:

27 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунального підприємства «Миколаївська обласна друкарня» (далі КП «Миколаївська обласна друкарня») про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної та майнову шкоди.

Вимоги позову мотивував тим, що 19 грудня 2016 року замовив у відповідача 50 штук брошур з його віршами.

Забираючи своє замовлення він побачив, що у брошурі замість 24 віршів міститься 23 вірші, та в багатьох віршах не вистачає речень.

Він звертався до відповідача з проханням переробити замовлення, проте відповідач відмовився це робити.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд зобов`язати КП «Миколаївська обласна друкарня» передрукувати його брошури та відшкодувати йому майнову та моральну шкоду.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 червня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю нею вимогам частини 3 статті 175 ЦПК України.

02 серпня 2023 року ОСОБА_1 на виконання вимог вищезазначеної ухвали надав до суду першої інстанції позовну заяву в новій редакції.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 серпня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до КП «Миколаївська обласна друкарня» було повернуто позивачу на підставі частини 3 статті 185 ЦПК України.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де просив ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 серпня 2023 року скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до КП «Миколаївська обласна друкарня») в новій редакції, де просив суд зобов`язати обласну типографію передрукувати його брошури 50 шт., відшкодувати майнову шкоду 10 000 грн та моральну шкоду 100 000 грн.

Позивач неодноразово звертався з заявами до дирекції обласної друкарні, до поліції, комітету по захисту прав споживачів, відповідно до роз`яснень яких йому рекомендовано звернутися до суду.

Відзиву на апеляційну скаргу на час розгляду справи не надходило.

За приписами частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідач правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористався.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд вважав, що є підстави, визначені частиною 3 статтею 185 ЦПК України, для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , оскільки позивачем не виконані вимоги, викладені судом в ухвалі від 28 червня 2023 року.

Колегія суддів вважає такий висновок помилковим.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд включає, насамперед, принцип доступу до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

За приписами частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів-зміст позовних вимог що до кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частинами 1, 3, 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

У разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про звільнення (відстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів тощо.

До позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд в ухвалі від 28 червня 2023 року зазначив недолік, а саме процитувавши приписи пунктів 2-7, 9,10 частини 3 статті 175 ЦПК України.

На виконання вимог зазначеної ухвали суду ОСОБА_1 через канцелярію суду надав позовну заяву в новій редакції, де зазначив найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування відповідача - юридичної особи, її місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

Постановляючи оскаржувану ухвалу та повертаючи позовну заяву як неподану, суд виходив з того, що позивачем не виконано вимоги ухвали від 28 червня 2023 року.

Вирішуючи питання відповідності оскаржуваної ухвали вимогам закону, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з положеннями абзацу 2 частини 6 статті 185 ЦПК України у разі скасування ухвали про повернення позовної заяви та направлення справи для продовження розгляду суд не має права повторно повертати позовну заяву.

За змістом статей 12, 13, 81, 175 ЦПК України позивач самостійно визначає зміст позовних вимог, зазначає сторони та інших учасників спору, викладає зміст обставин, якими обґрунтовуються вимоги, та зазначає докази на підтвердження цих обставин.

Суддя згідно з вимогами статей 175, 177, 185-187 ЦПК України перевіряє, чи має особа відповідно до статті 4 ЦПК України право на звернення до суду за захистом відповідного права чи інтересу, чи відповідає форма та зміст заяви вимогам закону, чи дотримані правила підсудності та чи немає інших установлених законом перешкод для відкриття провадження у справі.

Виходячи з аналізу наведених норм процесуального права, суддя при вирішенні питання щодо прийняття заяви (скарги) не має права давати оцінку зазначеному позивачем складу осіб, які братимуть участь у справі, наведеним доказам, їх достатності, вимагати надання доказів, встановлювати наявність чи відсутність обставин, якими обґрунтовуються вимоги, і ставити залежно від цього вирішення питання про прийняття позовної заяви.

Згідно із частиною 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 , вона за змістом та формою цілком відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, зокрема, в ній позивач, на власний розсуд визначив учасників справи, виклав зміст позовних вимог, спосіб захисту порушених прав, обставини, якими обґрунтовує свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, та додав їх до заяви.

Отже подана ОСОБА_1 позовна заява відповідає вимогам статей 175, 177 ЦПК України, а тому підстави для її повернення заявнику були відсутні.

Між тим, суд першої інстанції, дійшовши висновку, що позивачем не виконані недоліки зазначені в ухвалі про залишення позову без руху, взагалі не зазначив які ж саме недоліки не усунуті позивачем, що перешкоджають суду відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

Таким чином суд в порушення викладених вище положень процесуального закону залишив позовну заяву без руху, а в подальшому повернув її позивачеві, не вдавшись при цьому до оцінки наданого позивачем позову в новій редакції, поданого на усунення недоліків, визначених судом.

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно з частиною 5 статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість керує ходом судового процесу, сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (частина 1 статті 196 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є, зокрема, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів.

Відповідно до пунктів 3, 5, 7, 8 частини 2 статті 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд може у разі необхідності уточнити позовні вимоги та заперечення проти них; роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Колегія суддів вважає, що особа, яка подає позовну заяву, вправі очікувати від суду застосування вказаних норм процесуального законодавства, які надають їй право звернення з позовом з можливістю подальшого вирішення процесуальних питань щодо визначення предмета доказування, надання та витребування доказів в установленому порядку.

Застосування принципу пропорційності при здійсненні судочинства вимагає такого тлумачення процесуального закону, яке б гарантувало особі право на судовий захист, зокрема звернення з позовною заявою до суду відповідно до приписів частини 1 статті 4 ЦПК України, оскільки держава не вправі обмежувати права особи, не маючи на меті захист суспільних інтересів.

У зв`язку з наведеним колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву без розгляду, виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права особи на судовий захист.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала судді є незаконною, оскільки суд припустився порушення норм процесуального права, й підлягає відповідно до вимог пункту 4 статті 379 ЦПК України скасуванню, а справа поверненню до суду для продовження розгляду.

З огляду на положення статті 141 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги, за якою апеляційним судом нове рішення по справі не приймалось та не змінювалось відсутні підстави для розподілу судових витрат, який слід провести за наслідками розгляду справи по суті.

Керуючись статтями 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 серпня 2023 року скасувати.

Справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Миколаївська обласна друкарня» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної та майнової шкоди повернути до того ж суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 12 грудня 2023 року.