Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 758/567/23
Номер провадження 22-ц/824/13926/2023
Головуючий у суді першої інстанції В.В. Гребенюк
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
12 грудня 2023 року місто Київ

Номер справи 758/567/23

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого Поливач Л. Д. (суддя - доповідач),

суддів Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І.

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури

розглянув у приміщенні Київського апеляційного суду у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи (їх представників) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 червня 2023 року, ухвалене у складі судді Гребенюка В.В. в приміщенні Подільського районного суду м. Києва,

у с т а н о в и в :

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури про стягнення моральної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що має статус адвоката, отримав свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. 23 червня 2020 дисциплінарною палатою Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області (надалі за текстом - КДКА Одеської області) за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 , було прийнято рішення про притягнення його до дисциплінарної відповідальності з накладенням дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом про визнання цього рішення протиправним та скасування. За позовом було відкрито провадження у справі № 420/6727/20.

В цей же час, не погоджуючись із вищевказаним рішенням КДКА Одеської області, ОСОБА_2 звернувся до відповідача зі скаргою на рішення КДКА Одеської області від 23.06.2020. На початку січня 2021 позивачу стало відомо проте що відповідачем було прийнято рішення про зупинення його права на зайняття адвокатською діяльністю. 04.02.2021 позивач отримав рішення відповідача № ІХ-016/2020 від 30.09.2020, відповідно до якого було скасовано рішення КДКА Одеської області від 23.06.2020, а його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці. У зв`язку з цим, позивач звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із позовом про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 30.09.2020. За позовом було відкрито провадження у справі № 420/2828/21. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 у справі № 420/2828/21 позов було задоволено повністю. Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2022 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 змінено, з виключенням мотивів, з яких виходив суд першої інстанції, та визначено мотиви за цією постановою, які викладені у рішенні суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 року, залишено без змін.

Позивач зазначив, що незаконним притягненням до дисциплінарної відповідальності було порушене його право на доступ до професії, яке є складовою права на повагу до приватного життя, також, під впливом опинилась і професійна репутація позивача. Прийняття відповідачем рішення про накладення дисциплінарного стягнення спричинило йому душевні страждання, психологічне напруження, переживання, розчарування, психологічний стрес та відчуття невизначеності, порушення нормальних життєвих зв`язків, тобто заподіяли йому моральну шкоду. На момент ухвалення відповідачем рішення у провадженні позивача перебувало близько 80 справ, які зазнали значних незручностей та колізій, через зупинення його права на зайняття адвокатською діяльністю, протягом періоду оскарження рішення відповідача, а саме, з 25.02.2021 по 17.02.2022, позивач був змушений витрачати значний час ведення спору, а не на представництво інтересів клієнтів. Весь зазначений період часу інформація про зупинення права позивача на зайняття адвокатською діяльністю значилась в Реєстрі адвокатів України, що завдало позивачу репутаційної шкоди. У зв`язку з цим, позивач вважає, що діями відповідача йому було завдано моральної шкоди, яку він визначив у розмірі 100 000 гривень.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29.06.2023 позов ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, треті особи без самостійних вимог: недержавна некомерційна професійна організація «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України, Ради адвокатів Одеської області, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Одеської області, про стягнення моральної шкоди, залишено без задоволення.

Не погодившись із рішенням суду ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, які мають істотне значення для вирішення спору, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Апелянт зазначає, що має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 2463, видане відповідно до рішення КДКА в Одеській області № 2/199 від 26.10.2012. Перебіг адвокатської діяльності адвоката ОСОБА_1 не зупинявся, не припинявся та не переривався. Протягом усього строку адвокатської діяльності, а саме більше ніж 10 років, адвоката ОСОБА_1 жодного разу не було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Адвокат ОСОБА_1 має бездоганну адвокатську репутацію, що підтверджується значною кількістю справ та клієнтів.

Зауважує, що замість захисту прав та законних інтересів адвоката - ВКДКА прийняла щодо адвоката ОСОБА_1 протиправне рішення вийшовши за межі скарги ОСОБА_2 , на підставі якої було порушено дисциплінарну справу. Тобто ВКДКА притягнула адвоката ОСОБА_1 на підставі сторонніх доводів, що не відносились по суті дисциплінарної справи. Більше того, адвоката ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності за обставини, які виникли вже після порушення дисциплінарної справи. Окрім того, ухваливши протиправне рішення - ВКДКА порушила строк (триденний) сповіщення КДКА Одеської області та адвоката ОСОБА_1 , а саме в порушення ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № IX-016/2020 від 30.09.2020 було надіслано КДКА Одеської області лише 23 жовтня 2020 року та отримано КДКА Одеської області лише 04 листопада 2020 року, що в свою чергу призвело до того, що відомості про зупинення права адвоката ОСОБА_1 на здійснення адвокатської діяльності було відображено в Реєстрі адвокатів України значно пізніше, що фактично призвело до того, що адвокат ОСОБА_1 здійснював адвокатську діяльність в той час, як його право на здійснення адвокатської діяльності було зупинене. Процес оскарження протиправного рішення ВКДКА зайняв період часу з 25.02.2021 по 17.02.2022, протягом якого адвокат ОСОБА_1 буз змушений витрачати значний час саме на ведення свого спору з ВКДКА а не на представництво інтересів клієнтів. Через наявність відомостей в реєстрі адвокатів України про зупинення права на здійснення адвокатської діяльності, адвокат ОСОБА_1 втратив двох клієнтів та не залучив нових. Рішення відповідача призвело до моральних страждань та створило певний психологічний дискомфорт, у тому числі і з тих підстав, що рішення ВКДКА було несвоєчасно викладено в Реєстрі адвокатів України. На думку апелянта, прийняте відповідачем рішення, яким накладено на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю терміном на 3 місяці визнано судом протиправним, тобто незаконним та скасовано, що у даному випадку вважається доведеною вина відповідача та наявність передбачених законом підстав для відшкодування відповідачем позивачу моральної шкоди.

Головою Вищою кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури подано відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що рішення Подільського районного суду м. Києва від 29.06.2023, є законним мотивованим та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню. Апеляційна скарга ОСОБА_1 , в свою чергу є необґрунтованою, безпідставною та не підлягає задоволенню. Так, позивач висловлюючи свої доводи щодо відшкодування йому моральної шкоди, завданої протиправним рішенням ВКДКА, належним чином не обґрунтував та не довів жодними належними та допустимими доказами самого факту заподіяння йому такої шкоди, протиправності дій ВКДКА щодо несвоєчасної публікації в ЄРАУ інформації про зупинення рішенням ВКДКА його права на заняття адвокатською діяльністю, наявності не тільки причинного зв`язку між шкодою і рішенням ВКДКА, а взагалі - будь-якої моральної шкоди, а також не зазначив, чим він керувався при визначенні розміру завданої йому моральної шкоди.

Звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що відповідно до п. п. 3.1.5 п.3.1. Порядку ведення ЄРАУ інформація про зупинення, поновлення права на заняття адвокатською діяльністю зазначається у хронологічній послідовності. Інформація відносно дисциплінарної відповідальності адвоката (вид дисциплінарного стягнення, строк застосування, підстави) у відповідному профайлі в Єдиному реєстрі адвокатів України обліковується в загальнодоступному вигляді протягом строку застосування дисциплінарного стягнення та 1 (один) рік після спливу його строку.

Отже, після внесення до ЄРАУ 16.11.2020 відомостей про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 (з 20.09.2020 по 30.12.2020) зазначені відомості з 30.12.2021 перестали обліковуватися в загальнодоступному вигляді відповідно до п.п. 3.1.5 п. 3.1 Порядку ведення ЄРАУ.

На думку відповідача Подільський районний суд м. Києва дійшов правильного висновку щодо того, що винуватість адвоката встановлена рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області. Разом з тим, суд наголосив, що рішення КДКА Одеської області залишається чинним, яким адвоката було притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Треті особи: недержавна некомерційна професійна організація «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України, Ради адвокатів Одеської області, Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури Одеської областісвоїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

У відповідності до вимог п. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України розгляд апеляційної скарги здійснюється апеляційним судом у письмовому провадженні, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, оскільки ціна позову у даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи предмет та підставу заявленого позову, ціну позову, суд дійшов висновку про те, що дана справа не відноситься до тих справ, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд перевірив доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилом частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону ухвалене у справі судове рішення відповідає.

Так, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

За загальними положеннями ЦПК України обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Важливим також є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин (стаття 264 ЦПК України).

З урахуванням наведеного, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми.

Так, статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, зокрема, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання цього принципу є гарантією того, що учасник справи, незалежно від рівня фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, має можливість забезпечити захист своїх прав та інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції врахував, що рішенням КДКА Одеської області від 23.06.2020 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження, тобто, встановлена його винуватість у вчиненні дисциплінарного проступку. Рішенням відповідача № ІХ-016/2020 від 30.09.2020 було скасовано рішення КДКА Одеської області від 23.06.2020. Проте, в подальшому рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 у справі № 420/2828/21 рішення № ІХ-016/2020 від 30.09.2020 було скасовано, а постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2022 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2021 залишено без змін в частині скасування рішення № ІХ-016/2020 від 30.09.2020.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що залишається чинним рішення КДКА Одеської області від 23.06.2020, яким позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та яким було застосовано до нього дисциплінарне стягнення у вигляді попередження.

Окрім того, судом зазначено, що позивачем не надано будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження обставин завдання йому моральної шкоди у зв`язку із порушенням його права на доступ до професії.

З таким висновком суду, погоджується і суд апеляційної інстанції.

Судом встановлено, 23 червня 2020 дисциплінарною палатою КДКА Одеської області за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 , було прийнято рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження (а.с. 28-34).

30.09.2020, за результатами розгляду скарги ОСОБА_2 на рішення КДКА Одеської області від 23.06.2020, відповідачем було прийняте рішення № ІХ-016/2020, яким скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, рішення дисциплінарної палати КДКА Одеської області від 23.06.2020 про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді попередження скасовано, ухвалено нове рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та застосовано до нього біль суворе дисциплінарне стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на три місяці (а.с. 35-53).

07 вересня 2021 року у справі № 420/2828/21 Одеським окружним адміністративним судом ухвалено рішення, яким позов ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури № ІХ-016/2020 від 30 вересня 2020 року задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури №ІХ-016/2020 від 30 вересня 2020 року.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2022 року у справі № 420/2828/21 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, апеляційну скаргу Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури задоволено частково, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року змінено, виключено мотиви, з яких виходив суд першої інстанції, та визначено мотиви за цією постановою, які викладені у рішенні суду апеляційної інстанції, в іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 вересня 2021 року, залишено без змін (а.с. 61-70).

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини першої та пункту 1 частини другої статті 23 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав (ч. 1 ст. 23 ЦК України).

Частинами 2, 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із протиправною поведінкою щодо неї самої та у зв`язку із приниженням її честі, гідності, а також ділової репутації; моральна шкода відшкодовується грішми, а розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом з урахуванням вимог розумності і справедливості.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 5 постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Отже, наявність шкоди ще не породжує абсолютного права на її відшкодування будь-якою особою, так як необхідно довести наявність усіх складових цивільно-правової відповідальності: неправомірні дії, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, кожен з цих елементів повинен окремо належними та допустимими доказами довести позивач.

ОСОБА_1 у апеляційній скарзі зазначає, що протиправним рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури йому була заподіяна моральна шкода.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано будь-яких належних, допустимих та достатніх доказів як на підтвердження зазначених обставин, так і на підтвердження моральних та фізичних страждань або втрат немайнового характеру, що знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з діями відповідача. Також, судом зазначено, що позивачем не доведено, чим він керувався визначаючи розмір моральної шкоди.

З таким твердженням погоджується і суд апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 не доведено факту заподіяння йому моральних страждань, суду не надано належних та допустимих доказів, які б доводили, що рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури йому були заподіяні такі моральні страждання.

Щодо посилання апелянта в апеляційній скарзі на ту обставину, що в період оскарження рішення Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, інформація про зупинення права адвоката ОСОБА_1 на зайняття адвокатською діяльністю значилась а реєстрі адвокатів України, що безумовно завдало адвокату ОСОБА_1 репутаційної шкоди, колегія суддів уважає за необхідне зазначити наступне.

Вища кваліфікаційно-дисциплінарна комісія адвокатури не є суб`єктом, уповноваженим на ведення єдиного реєстру адвокатів України.

Відповідно до п. 2.1 Порядку ведення Єдиного реєстру адвокатів України, затвердженого Рішенням РАУ № 26 від 17.12.2012 (далі - порядок ведення ЄРАУ) та чинного станом на час прийняття рішення ВКДКА, відомості до ЄРАУ вносяться за дворівневим принципом. Перший рівень внесення відомостей до ЄРАУ забезпечується радами адвокатів регіонів, другий рівень внесення відомостей до ЄРАУ забезпечується Радою адвокатів України.

Ст. 38 Положення про порядок прийняття та розгляду скарг щодо неналежної поведінки адвоката, яка може мати наслідком його дисциплінарну відповідальність, затвердженого Рішення РАУ від 30.08.2014 № 120 (далі - Положення № 120) КДКА, після отримання рішення ВКДКА, яке підлягає внесенню до Єдиного реєстру адвокатів України, не пізніше наступного робочого дня передає відповідній Раді адвокатів регіону необхідну інформацію для внесення до Єдиного реєстру адвокатів України відомостей про прийняте рішення.

Відповідно до п.п. 3.1.5 п.3.1 Порядку ведення ЄРАУ інформація про зупинення, поновлення права на заняття адвокатською діяльністю зазначається у хронологічній послідовності. Інформація відносно дисциплінарної відповідальності адвоката (вид дисциплінарного стягнення, строк застосування, підстава) у відповідному профайлі в Єдиному реєстрі адвокатів України обліковується в загальнодоступному вигляді протягом строку застосування дисциплінарного стягнення та 1 рік після спливу його строку.

Отже, з наведеного слідує, що після внесення до ЄРАУ 16.11.2020 відомостей про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю ОСОБА_1 зазначені відомості з 30.12.2021 перестали обліковуватись в загальнодоступному вигляді відповідно до п.п. 3.1.5 п. 3.1. Порядку ведення ЄРАУ.

Апелянт належним чином не доводить, що рішенням ВКДКА завдано шкоди його професійній репутації серед колег - адвокатів та у потенційних клієнтів у м. Одеса та в чому полягала така шкода.

Згідно з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 20.04.2021 по адміністративній справі № 640/17351/19 зазначено «….Стосовно доводу, що факт застосування дисциплінарного стягнення вливає на ділову репутацію позивача, Верховний Суд уважає за необхідне наголосити, що дисциплінарна відповідальність завжди носить негативний характер щодо особи, до якої вона застосовується, з огляду на її характер, як захід примусу…..».

На думку колегії суддів, твердження апелянта, що судом було протиправно відмовлено в задоволенні позову у безспірному процесі стягнення моральної шкоди спричиненої протиправним рішенням Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури є безпідставними, адже на підставі одних лише доводів апелянта, не підтверджених будь-якими доказами, про завдання йому моральних страждань, неможливо надати об`єктивну оцінку його моральному стану та факту наявності шкоди, спричиненої рішенням ВКДКА, її розміру.

Постановою п`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2022 не встановлювалося факту відсутності в діях адвоката дисциплінарного проступку, а зазначено про факт порушення процедури розгляду скарги, з виходом ВКДКА за межі доводів скарги.

Так, П`ятий апеляційний адміністративний суд погодився з рішенням ВКДКА в частині неможливості притягнення адвоката до дисциплінарної відповідальності за скаргою ОСОБА_2 у зв`язку з витіканням, на момент прийняття рішення ВКДКА, річного строку, встановленого ч. 2 ст. 35 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» для притягнення його до відповідальності. Тобто, адвоката неможливо було притягнути до дисциплінарної відповідальності не у зв`язку з відсутністю в його поведінці складу дисциплінарного проступку, а через витікання строку притягнення його до такої відповідальності.

Після скасування рішенням П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17.02.2022 у справі № 420/2828/21 рішення ВКДКА, яким було частково задоволено скаргу ОСОБА_2 , скасовано рішення дисциплінарної палати КДКА Одеської області від 23.06.2020 і ухвалено нове рішення про притягнення апелянта до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення права на заняття адвокатською діяльністю строком на 3 місяці - фактично залишилося чинним рішення КДКА Одеської області від 23.06.2020 про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23.09.2022, яке набрало законної сили 25.10.2022, відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області, за участю третьої особи ОСОБА_2 , про визнання протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Одеської області від 23 червня 2020 року щодо притягнення адвоката ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження.

Таким чином апеляційний суд вважає, що оскільки рішення КДКА Одеської області від 23.06.2020, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та яким накладено до нього дисциплінарне стягнення у вигляді попередження, не скасовано, а навпаки свідчить про вчинення адвокатом ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, то позивачем не доведено суду факту спричинення йому моральної шкоди рішенням відповідача, не дивлячись на його скасування рішенням суду.

Отже суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права. Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування ухваленого у справі рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачає.

З огляду на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 25.09.2023 про відстрочку ОСОБА_1 сплати судового збору за подання апеляційної скарги до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення по суті спору, суд стягує з позивача на користь держави судовий збір за подання до суду апеляційної скарги у розмірі 1610,40 грн. (1073,60 х 150%=1610,40 грн.)

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Подільськогорайонного суду м. Києва від 29 червня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце здійснення адвокатської діяльності: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1610,40 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна