Справа № 639/4304/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бугаєнко І.В.,

за участі секретаря Сургай М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт Краснокутськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини

ВСТАНОВИВ:

27.01.2023 року до Краснокутського районного суду Харківської за підсудністю з Жовтневого районного суду м.Харкова надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини.

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: 1)стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, у зв`язку з доглядом за дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи стягнення з моменту подачі до суду позовної заяви та до досягнення дитиною трьох років; 2) рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Позовні вимоги мотивує тим, що 05.09.2020 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Новобаварському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 180. Від шлюбу у них народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач зазначає, що з січня 2022 року з відповідачем стали мешкати окремо, оскільки спільне життя не склалося. Спільного господарства з цього часу не ведуть. Відповідач постійно при дитині сварився, погрожував фізичною розправою, неодноразово штовхав позивачку із сином на руках, у зв`язку з чим вона вимушена була разом з дитиною поїхати від нього. На даний час сторони проживають окремо, син проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Відповідач в утриманні дитини участі не бере, усі спроби домовитися стосовно його матеріальної допомоги закінчуються сварками.

Позивач зазначає, що 17.10.2022 року звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини (справа №639/3094/22).

Зазначає, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги, позивач в минулому році віддала йому усі зароблені нею закордоном кошти, на які він придбав майно, яке оформив на своїх родичів. Позивач зазначає, що зараз не може працювати, оскільки доглядає за 1,5 річним сином, і у такому віці не може його залишати на сторонніх людей, та шукати роботу в період воєнного стану. Джерел доходу, крім соціальних виплат по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не має. Позивач самостійно утримує їх спільного сина, проте матеріально для неї це дуже важко. Коштів, що надає держава у вигляді соціальних виплат, недостатньо для нормального проживання та лікування дитини, на існування позивачки грошей не залишається. Оскільки на теперішній час позивач постійно займається доглядом за дитиною, і не має змоги працювати та заробити будь-які кошти щоб сплачувати комунальні послуги, придбавати харчі, речі чи ліки, позивач намагалася домовитись з відповідачем про допомогу з його боку, однак він робити цього не бажає. У зв`язку з чим, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Позивач ОСОБА_1 у відкрите судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена, в матеріалах справи міститься її заява, у якій позивач просить проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 будучи присутніми у судовому засіданні в режимі відеоконференції, позов не визнав, просив відмовити у його задоволення. Зазначив, що підтримує уточнений відзив від 10.04.2023 року, а відзив від 28.02.2023 року не підтримує та просив його не розглядати.

В уточненому відзиві від 10.04.2023 року зареєстрованому у суді 13.04.2023 року, відповідач зазначив, що категорично заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 в будь якому розмірі. Вказав, що він випадково дізнався про те, що позивачка ОСОБА_1 разом з їх спільним малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наприкінці лютого 2023 року виїхала в Норвегію, де зараз і перебуває. Вважає, що позивачка не потребує аліментів, оскільки отримує соціальну допомогу в Норвегії, де вже навіть створила, за інформацією відповідача, нову сім`ю.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 05.09.2020 року Новобаварським районним у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було зареєстровано шлюб /а.с.5/.

У шлюбі у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 13.04.2021 року Холодногірським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), актовий запис №196 /а.с.6/.

Відповідно до копії довідки № 17-01-09/117 від 27.10.2022 року виданої виконавчим комітетом Краснкоутської селищної ради Богодухівського району Харківської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно проживає без реєстрації з 18.08.2022 року разом зі своїм сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вказаною адресою не проживає /а.с.10/.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 24.11.2022 року (справа №639/3094/22) шлюб між сторонами розірвано. Цим же рішенням ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17 жовтня 2022 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.92-95/.

Як вбачається з копії Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України сформованого на ім`я ОСОБА_1 , доходи останньої за 2022 рік відсутні /а.с.13-17/.

Відповідно до копії Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальних відомостей про застраховану особу Пенсійного фонду України сформованого на ім`я ОСОБА_2 , доходи останнього за 2022 рік склали 36724 грн. 15 коп. /а.с.96,97/.

Крім того, з довідки виданої Товариством з обмеженою відповідальність «ТСФ» від 21.10.2022 року № 49 вбачається, що ОСОБА_2 працював в ТОВ «ТСФ» з 07.09.2021 року по 21.07.2022 року на посаді монтажника. Дохід за період з 01.01.2022 року по 22.07.2022 року склав 33646,37 грн./а.с.98/.

Положеннями статей 75, 80, 84 СК України передбачено, що право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 79 СК України аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Частиною другою статті 80 СК України, передбачено, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно із положеннями частин другої, четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і у разі розірвання шлюбу.

Визначальним на підставі цієї норми закону є наявність у дружини права на утримання, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища. Розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до положень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Верховний Суд у своїй постанові, справа № 750/9224/16-ц (провадження № 61-16837св18) від 13 червня 2018 року, звернув увагу на те, що відповідно до частин другої та шостої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років і в разі розірвання шлюбу. Згідно з частиною четвертою статті 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. А подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

При винесенні рішення, суд враховує наступні обставини: матеріальне становище сторін, той факт, що позивач не працює, оскільки доглядає за дитиною до досягнення дитиною трьох років, малолітня дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідач є працездатною особою та сплачує аліменти на утримання спільного з позивачем сина у розмірі частини з усіх видів доходів, доказів про незадовільний стан здоров`я відповідача, наявність у нього інвалідності чи наявності на його утриманні інших дітей чи непрацездатних членів сім`ї, матеріали справи не містять.

Згідно із ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доказів на спростування того, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині, суду не надано.

Посилання відповідача на те, що позивачка перебуває разом з дитиною закордоном, не потребує аліментів та не зможе їх отримувати від нього, суд вважає недоведеним, оскільки відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на те. Більш того, перебування позивачки закордоном разом з їх спільною дитиною, не позбавляє відповідача обов`язку утримувати дружину до досягнення дитиною трьох років.

Крім того, з дослідженої в судовому засіданні довідки про отриману відповідачем заробітну плату вбачається, що розмір заробітної плати відповідача є достатнім для виплати аліментів на утримання позивачки до досягнення їх дитиною трьох років.

Також, судом враховується, що відповідно до приписів ст. 128 КЗпП України та ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти відсотків заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні із заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Аналогічні роз`яснення містить п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, згідно з яким максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Отже, виходячи зі встановлених обставин справи, та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, суд доходить висновку, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку, тому вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів щомісячно, задовольнивши таким чином позовні вимоги частково.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 22 грудня 2022 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судовий збір в дохід держави (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувач Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) у розмірі 992,40 грн. (дев`ятсот дев`яносто дві гривні 40 копійок).

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Бугаєнко І. В.