Єдиний унікальний номер 741/143/23
Провадження № 2/741/212/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 10 травня 2023 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Гордіної Н.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 відносився до типу колгоспних дворів. Станом на 15 квітня 1991 року членами даного колгоспного двору були ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом. Він (позивач) прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судове засідання позивач та її представник адвокат Гунько О.Ю. не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі та участі позивача.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення, просив розгляд справи проводити без їх участі.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_2 відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11; 16-17; 24-25).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.?

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належало по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , як членам колишнього колгоспного двору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

У судовому засіданні встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, в силу п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадщину прийняла дружина ОСОБА_3 , як спадкоємець першої черги за законом, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 12; 14; 42; 46).

Таким чином, ОСОБА_3 успадкувала після смерті ОСОБА_2 належну йому 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 10).

У судовому засіданні встановлено, що 18 вересня 2001 року ОСОБА_3 склала заповіт, яким належне їй право на земельну частку (пай) заповіла ОСОБА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 36).

Відповідно до ст. 1245 ЦК України частина спадщини, що не охоплена заповітом, спадкується спадкоємцями за законом на загальних підставах. До числа цих спадкоємців входять також спадкоємці за законом, яким інша частина спадщини була передана за заповітом.

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 спадкування житлового будинку АДРЕСА_1 здійснюється спадкоємцями за законом на загальних підставах.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , тобто має право на спадкування після її смерті як спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняв, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8; 35-37).

Таким чином, ОСОБА_1 успадкував після смерті ОСОБА_3 належний їй житловий будинок АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначений житловий будинок у зв`язку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 667/02-31 від 4 жовтня 2022 року (а.с. 15).

З матеріалів справи вбачається, що на житловий будинок АДРЕСА_1 виготовлена технічна документація (а.с. 20-22).

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.?

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 120, 123, 529, 548, 549 ЦК УРСР, ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 52,8 кв. м, житловою площею 14,3 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв