Ухвала

14 червня 2023 року

м. Київ

справа № 759/1534/18

провадження № 61-8473ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Хрещатик», товариства з обмеженою відповідальністю «Проект К», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Локо», державного реєстратора комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» Дмитренко Анастасії Володимирівни, державного реєстратора Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницького Сергія Юрійовича, акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», ОСОБА_3 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Форум-Інвест», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Роман Петрович, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, державне підприємство «Житлоінвест», про визнання правочинів недійсними та відновлення становища, яке існувало до порушення, витребування квартири у власність,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик», ТОВ «Проект К», ТОВ «Фінансова компанія «Локо», державного реєстратора Філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» у м. Києві Дмитренко А. В., державного реєстратора Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницького С.Ю., Фаренюка О. А. та АТ Комерційний банк «Приватбанк», треті особи: ТОВ «Форум-Інвест», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мельник Р. П., Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Державне підприємство «Житлоінбуд», про визнання недійсними договорів іпотеки та купівлі-продажу квартири, про визнання правочинів недійсними та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено:

визнано недійсним договір іпотеки від 19 квітня 2011 року, укладений між ПАТ КБ «Хрещатик» та ТОВ «Проект К», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мельником Р. П. в частині передачі в іпотеку ПАТ КБ «Хрещатик» майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 ;

скасовано рішення про державного реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розподілу)? індексний номер 38897873 від 21 грудня 2017 року державного реєстратора Філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» у власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Локо».

скасовано запис про право власності номер 24093924 від 21 грудня 2017 року державного реєстратора Філії Комунального підприємства Мирнопільської сільської ради «Результат» у м. Києві Дмитренко А. В. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Локо»;

скасовано рішення про державну реєстрацію прав їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 39244723 від 17 січня 2018 року державного реєстратора Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м.Києві Хмельницького С. Ю. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Локо»;

скасовано запис про право власності номер 24424510 від 17 січня 2018 року державного реєстратора Філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницького С. Ю. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Локо»;

скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям індексу), індексний номер 39244874 від 17 січня 2018 року державного реєстратора Філії Комунального підприємства Главанської Сільської ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницького С. Ю. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Локо»;

скасовано запис про право власності номер 24424604 від 17 січня 2018 року державного реєстратора Філії Комунального підприємства Главанської сілької ради «Абсолют» у м. Києві Хмельницького С. Ю. про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Фінансова компанія «Локо»;

визнано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 158,8 кв. м, житловою площею 98,9 кв. м за ОСОБА_1 ;

визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири від 25 вересня 2018 року укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Локо» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р. Т. та зареєстрованою в реєстрі за № 984;

визнано недійсним договір іпотеки від 25 вересня 2018 року, укладений між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотарісом Київського міського нотаріального округу Гречаною Р. Т. та зареєстрованою в реєстрі за № 986;

витребувано у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 від ОСОБА_3 .

Постановою Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 серпня 2022 року скасовано та ухвалено у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 05 червня 2023 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року (повне судове рішення складено 08 травня 2023 року), у якій просить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 однією з підстав касаційного оскарження судового рішення зазначає пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного, зокрема, в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року у справі № 6-14420св15.

Касаційна скарга підлягає поверненню у цій частині з таких мотивів.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала (частина шоста статті 393 ЦПК України).

Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року у справі № 6-14420св15 не є постановою Верховного Суду в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах. Тому посилання на указану ухвалу не може бути підставою касаційного оскарження судового рішення і згідно пункту 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України, касаційна скарга у цій частині підлягає поверненню.

Керуючись статтями 260, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року в частині посилання у касаційній скарзі на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 липня 2015 року у справі № 6-14420св15 повернути.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат