ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Пікуля В.П., Одринської Т.В.

за участю секретаря Філоненко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 квітня 2023 рокуухваленого у складі головуючого судді Блажко І.О., повний текст судового рішення складено 28 квітня 2023 року, на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2022 року постановлену у складі головуючого судді Блажко І.О., повний текст судового рішення складено 01 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Біленко Олександр Олександрович до ОСОБА_2 , в інтересах котрого діє адвокат Сеник Сергій Григорович, треті особи ОСОБА_3 , котра діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном, яке належить на праві приватної власності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Зміст позовних вимог

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном, яке належить на праві приватної власності та зобов`язання вчинити певні дії.

В позовній заяві просив усунути перешкоди, які чинить ОСОБА_2 ОСОБА_1 у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , зобов`язавши його дотримуватися в зазначеній квартирі, яка належить йому на праві приватної власності, санітарних норм допустимих рівнів шуму у денний та нічний час.

В обґрунтування позову зазначав, що згідно договору дарування від 26.03.2013 ОСОБА_1 , в ЖК «Оріон» належить двокімнатна ізольована квартира АДРЕСА_2 . Сусідом по сходовому майданчику є ОСОБА_2 , який є власником квартири АДРЕСА_3 . Квартири розділяє спільна стіна. З лютого 2019 з боку квартири відповідача переважно в нічний час, а інколи і в денний час почали виникати сторонні шуми невизначеного характеру, які позбавляють позивача можливості нормально жити та відпочивати в своєму житлі. Маючи на меті в добровільному доброзичливому порядку, по-сусідськи вирішити виниклу проблему ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача з намаганням з`ясувати природу звуків, а також з проханням припинити їх. Оскільки, ОСОБА_2 ніяким чином не реагував на спроби вирішити конфлікт без допомоги поліції та суду, 16.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 з офіційною претензією, яку переслав поштою, і в якій просив в строк до 30.12.2019 усунути шум, що доноситься з його квартири. Проте ніякої відповіді від нього не отримав. 18.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до голови правління ЖК «Оріон» з проханням створити комісію для перевірки фактів порушення громадського порядку з боку мешканців квартири АДРЕСА_3 , які б встановили вид невідомого пристрою, встановленого в зазначеному житлі, і який практично кожного дня створює сильний шум в нічний час. Проте ніякої відповіді не отримав. 19.05.2020 сусідами по будинку був складений акт на підтвердження того, що з боку квартири ОСОБА_2 доносяться незрозумілі, поодинокі, монотонні звуки невизначеного характеру. Подібні звуки фіксуються майже кожну ніч, починаючи з 22.00 години і завершуються біля 07.00 години ранку з інтервалом 10, 15, а інколи 30 хвилин. Інколи, подібні звуки фіксуються у денний час, починаючи з 10.00 години до 11.00 години та продовжуються до 13-14 години з інтервалом часу 5,15 рідко 15 хвилин. Наступного дня ОСОБА_1 звернувся до голови правління ЖК ОСОБА_6 з проханням допомоги у встановленні факту наявності шумів у квартирі, надавши зазначений акт, але і цього разу ніякої реакції на звернення не було. Крім того, з проханням створити комісію для обстеження електричного приладу, який встановлений в під`їзді будинку, ОСОБА_1 звернувся до Департаменту житлового господарства, від якого 01.11.2020 отримав відповідь про те, що оскільки будинок знаходиться в управлінні ЖК «Оріон», виниклу проблему повинні вирішувати в кооперативі. На заяву про перевірку рівня шуму при роботі електричних приборів Харківські міські електричні мережі своїм листом від 16.04.2019 повідомили, що це не входить в їхню компетенцію. Одночасно ОСОБА_1 намагався вирішити виниклу проблему за допомогою поліції. 09.01.2020 позивач офіційно звернувся до Московського відділу НП ГУНП України з проханням вжити заходів щодо усунення правопорушення з боку ОСОБА_2 . Проте, 17.02.2020 позивач отримав лист за підписом начальника поліції Дводенка С., зі змісту якого випливає, що заява ОСОБА_1 залишилась без перевірки і заходів реагування. 19.02.2020 ОСОБА_1 направив скаргу на ім`я начальника ГУНП в Харківській області на бездіяльність робітників поліції Московського району м. Харкова і небажання притягнути ОСОБА_2 на підставі ЗУ «Про поліцію» до адміністративної відповідальності за ст.182 КУпАП. 24.04.2020 ОСОБА_1 одержав листа за №12502/119-67/04 від Московського відділу НП, згідно якого у відповідь на звернення щодо порушення прав позивача, повідомлений про те, що скарга зареєстрована у встановленому порядку, а в ході доопрацювання був встановлений сусід з квартири АДРЕСА_3 та з останнім була проведена профілактична бесіда щодо недопущення скоєння правопорушень. 27.07.2020 на запит адвоката поліція Московського району м. Харкова своїм листом №161а-з/119-67/02 підтвердила факт звернення ОСОБА_1 щодо шумів з квартири відповідача, а також реєстрацію до ЖЄО за №116. Але в підсумку, крім профілактичної бесіди з відповідачем поліція нічого не з`ясувала, а отже і ніяких мір адміністративного характеру до нього не застосовувалося.

ОСОБА_1 звернувся до КП «Санепідемсервіс» Харківської міської ради, яке 03.08.2020 склало протокол визначення шумового навантаження №8189/ВВФ з датою проведення контролю з 30.07.2020 по 31.07.2020 о 02.00 годині. Відповідно до висновку виміряні еквівалентні рівні звуку у житловій кімнаті квартири АДРЕСА_4 не відповідають вимогам «Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови», затверджених наказом МОЗ України від 22.02.2019 №463 (у точці №1 еквівалентні рівні звуку 32,2 дБА, що перевищує нормативні рівні 30 дБА). Таким чином, підтверджено, що з квартири відповідача дійсно доносяться шуми від роботи невідомого пристрою, які схожі на стук та клацання. Через це позивач впродовж тривалого часу відчуває страждання через неможливість користуватися своїм житлом для нормального життя, відпочинку та спокійного нічного сну (т.1 а.с.24).

26.01.2022 до Московського районного суду м. Харкова від ОСОБА_1 надійшла заява про зміну предмету позову та про залучення до участі у справі співвідповідачів. Позивач просив залучити до участі у справі ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у якості співвідповідачів у справі.

Просив усунути перешкоди в користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_5 , які чинять ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , зобов`язавши їх дотримуватися у квартирі за адресою АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, та в якій зареєстровані та проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , санітарних норм допустимих рівнів шуму у денний та нічний час доби (т.1 а.с.178-185).

Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 №2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ, зокрема, справи підсудні Московському районному суду м. Харкова підлягають розгляду Октябрським районним судом м. Полтави.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2022 року заява адвоката Біленка Олександра Олександровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про зміну предмету позову та про залучення до участі у справі співвідповідачів у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Біленко Олександр Олександрович до ОСОБА_2 , в інтересах котрого діє адвокат Сеник Сергій Григорович, треті особи ОСОБА_3 , котра діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном, яке належить на праві приватної власності та зобов`язання вчинити певні дії повернута без розгляду.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 20 квітня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Біленко Олександр Олександрович до ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Сеник Сергій Григорович про усунення перешкод у користуванні майном, яке належить на праві приватної власності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено

Судові витрати віднесені на користь держави.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ОСОБА_1 не доведено та не надано належних доказів, що підтверджували б факт існування будь-яких перешкод у користуванні його власністю, вчинених відповідачем.

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із ухвалою та рішенням суду першої інстанції їх оскаржив ОСОБА_1 подавши апеляційну скаргу, в якій, зазначає, що оскаржувані ухвала і рішення ухвалені з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, існує невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а тому просить скасувати ухвалу та рішення місцевого суду та ухвалити нові, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції є передчасним та таким, що грунтується на припущеннях та неповному з`ясуванні всіх обставин справи.

Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Обгрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції принципу справедливості розгляду справи судом.

Крім цього зазначає, що суд першої інстанції у своєму рішенні зробив висновок, що висновком експерта встановлено, що шум, який зазначає позивач не походить з квартири АДРЕСА_6 .

Однак, такого висновку не було зроблено експертом в своєму експертному висновку за результатами експертного дослідження.

Фактично експерт дійшов висновку, що ті предмети які були наявними у суміжній квартирі АДРЕСА_3 в момент проведення дослідження не могли породжувати відповідних звуків, які за своїм рівнем перевищують встановлені рівні шуму.

Разом з тим, експертом констатовано, що відповідні звуки, які перевищують встановлені допустимі рівні шуму у нічний час доби походять саме від стіни суміжної квартири АДРЕСА_3 у трьох точках вимірювання. А тому, відсутність в суміжній квартирі в момент проведення експертного дослідження джерел шуму, враховуючи той факт, що шуми, які перевищують допустимі межі, походять саме з вказаної квартири, не може бути підставою для висновку про те, що шум не походить з зазначеної квартири, оскільки сторона відповідача була обізнана про проведення експертного дослідження та на виконання вимог чинного законодавства була завчасно, попередньо повідомлена про його проведення, у зв`язку з чим очевидним є той факт, що перед проведенням експертного дослідження власники та мешканці квартири АДРЕСА_3 прибрали відповідний пристрій, джерело шуму з приміщення квартири, який як до та в подальшому встановлювався ними в квартирі та породжував відповідні шуми, звуки. Тобто, суд знову вдався до припущень, які не підтверджується жодними доказами по справі та дійшов помилкового, безпідставного висновку, що шум не походить з квартири АДРЕСА_3 . Стосовно оскаржувавних ухвал апелянт зазначає, що судом не було розглянуто клопотання про залучення співвідповідачів по справі та заяву про зміну предмета позову, а тому, не вирішено питання щодо залучення співвідповідачів по справі, що не було здійснено судом першої інстанції внаслідок істотного порушення норм процесуального права, що також призвело до постановлення помилкових ухвал, та неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

26 липня 2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Сеник С.Г. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 квітня 2023 року,на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2022 року та на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 24.01.2022 рокузалишити без задоволення, а рішення місцевого суду залишити без змін.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 , що підтверджується копіями: договору дарування квартири від 26.03.2013 посвідченого ПН Харківського МНО Бєсєда Т.Д. та зареєстрованого в реєстрі за №525; витягом з Державного реєстру прав на нерухомого майна про реєстрацію права власності №1632243 від 26.03.2013 (т.1 а.с.8, 9).

Квартира АДРЕСА_6 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 , що підтверджується копіями: договору дарування квартири від 27.06.2018 посвідченого ПН Харківського МНО Азімовою М.Ч. та зареєстрованого в реєстрі за №716; витягом з Державного реєстру прав на нерухомого майна про реєстрацію права власності №129196243 від 27 червня 2018 року (т.1 а.с.66, 67).

Як слідує із договору дарування вищевказаної квартири від 27.06.2018 ОСОБА_2 , батько, подарував дочці ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_6 . При цьому, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та мешкає за адресою квартира АДРЕСА_6 , що слідує із : Інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міст а Харкова; листа від 27.07.2020 т.в.о.начальника Московського ВП ГУНП в Харківській області (т.1 а.с.26, 33).

Житловий будинок АДРЕСА_7 знаходиться в управлінні ЖК «Оріон», згідно листа заступника директора департаменту ЖГ Харкова (т.1 а.с.17).

16.09.2019 листом за №54ь-01/56к/09-667 за підписом першого заступника директора технічного директора міських електричних мереж АТ «Харківобленерго» Гармаш С.М., повідомлено ОСОБА_1 про те, що за адресою: АДРЕСА_5 , особовий рахунок № НОМЕР_1 відкрито на ім`я ОСОБА_1 на підставі договору про користування електричною енергією від 27.03.2013.

04.04.2019 персоналом Салтівського районного відділення проведено планову заміну електролічильника. Лічильник електричної енергії типу СО-2 №12161428 замінено на новий типу НІК 2102-02Е2 №9096655. Стосовно визначення рівня шуму при роботі електричних приборів, повідомлено, що вказане питання не відноситься до компетенції АТ «Харківобленерго» (т.1 а.с.18).

Листом за №3320/119-67/01 від 03.02.2020 за підписом начальника Московського ВП ГУНП в Харківській області Дводненка С.В., повідомлено ОСОБА_1 про те, що звернення ОСОБА_1 від 09.01.2020, в якому останній прохав вжити заходів відносно сусідів з квартири АДРЕСА_3 , які порушували громадський порядок у нічний та денний час, у встановленому законом порядку зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Московського ВП ГУНП в Харківській області за №1165 від 09.01.2020. У зв`язку з відсутністю ознак кримінального правопорушення перевірка викладених у заяві відомостей була проведена в порядку ЗУ «Про звернення громадян». За фактами викладеними у заяві проведено перевірку, за результатами якої встановити мешканців квартири АДРЕСА_3 та опитати за фактом не виявилося можливим, внаслідок чого перевірку припинено. У разі встановлення останніх буде вирішено питання згідно чинного законодавства, про що буде сповіщено додатково (т.1 а.с.14).

18.02.2020 ОСОБА_1 звернувся з заявою до голови правління ЖК «Оріон» Кондратьєвої Н.О., в якій прохав: направити комісію, яка складається з членів правління ЖК «Оріон» для перевірки фактів порушення громадського порядку мешканцями квартири АДРЕСА_6 , які встановили невідомий пристрій в квартирі, який створює сильний шум в нічний час, а також часто в денний час (т.1 а.с.21).

Листом за №12502/119-67/04 від 24.04.2020 за підписом заступника начальника Московського ВП ГУНП в Харківській області Кривченка В.П., повідомлено ОСОБА_1 про те, що до Московського ВП ГУНП в Харківській області надійшов на доопрацювання матеріал, який був зареєстрований в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інших подій Московського ВП ГУНП в Харківській області за №1165 в якому ОСОБА_1 прохав вжити заходів відносно сусідів з квартири АДРЕСА_3 , які порушували громадський порядок у нічний та денний час, у встановленому законом порядку зареєстровано вх.1629/119/20 від 27.03.2020. В ході доопрацювання був встановлений сусід з квартири АДРЕСА_3 та з останнім була проведена профілактична бесіда, щодо недопущення скоєння правопорушень (т.1 а.с.16).

19.05.2020 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 склали акт про те, що в результаті огляду квартири АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_1 , в період часу з 11.00 години до 13.00 години 19.05.2020 зі сторони квартири АДРЕСА_3 (схоже зі сторони кухні), власником якої являється ОСОБА_2 доносяться незрозумілі поодинокі звуки невідомого походження, нібито щось клацає та стукає. Це продовжується з лютого 2019 року по теперішній час. Схожі звуки фіксуються майже кожну ніч, починаючи близько 22.00 години вечора (буває початок близько 18.00 години) і закінчуються близько 07.00 ранку, з інтервалом часу приблизно в 10, 15 хвилин, а рідше близько 30 хвилин. Також звуки фіксуються періодами в денний час (не кожного дня, але часто), починаючи з 10.00, 11.00 годин та продовжуються до 13.00, 14.00 години дня, з інтервалом часу приблизно в 5, 10 хвилин, а рідше близько 15.00 хвилин, що слідує із акту від 19.05.2020 (т.1 а.с.12).

Згідно протоколу визначення шумового навантаження №8189/ВФФ від 03.08.2020 виготовленого КП «Санепідсервіс», виміряні еквівалентні рівні звуку у житловій кімнаті квартири АДРЕСА_1 не відповідають вимогам «Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків на території житлової забудови», затверджених наказом МОЗ України від 22.02.2019 №463 (у точці №1 еквівалентні рівні звуку 32,2дБА, що перевищує нормативні рівні 30 дБА) (т.1 а.с.24, 25).

Відповідно до технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 виготовленого 01.04.2013 Харківським МБТІ, квартира розташована на 4 поверсі 5 поверхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 30,3 кв.м., у тому числі 1-а кімната 13,3 кв.м., 2-а кімната 17,0 кв.м., кухні площею 5,6 кв.м., вбиральні площею 1,1 кв.м., ванної кімнати площею 2,0 кв.м., коридору 5,3 кі.м., вбудованої шафи 2,5 кв.м. Квартира обладнана балконом 3,0 кв.м. Загальна площа квартири 47,7 кв.м. (т.1 а.с.10, 11).

З наданого технічного паспорту вбачається, що квартира складається з двох кімнат, кухні, ванної кімнати, коридору та шафи, а тому точки вимірювання шуму мали бути розташовані по всіх приміщеннях рівномірно.

Разом з тим згідно протоколу визначення шумового навантаження, вимірювання КП «Санепідемсервіс» в квартирі АДРЕСА_4 проводилися в трьох точках однієї кімнати на висоті 1,2 м від рівня підлоги за однією траєкторією та в одній площині. Із трьох точок, де робилися виміри, лише в першій точці шум перевищив норму. Точка №1 розташована біля вікна, тому звук може походити з вулиці.

Відповідно до п.2.8. ГОСТу 2337-78 «Шум. Методы измерения шума на селитебной территории и в помещениях жилых и общественных зданий», на який посилається КП «Санепідемсервіс», вимірювання шуму в приміщеннях житлових та громадських будівлях необхідно проводити не менше як в трьох точках, що рівномірно розподілені по приміщеннях не ближче 1 м.

Згідно висновку експерта №5717/18698 за результатами проведення судової з безпеки життєдіяльності експертизи від 29.07.2021 складеного провідним судовим експертом ННЦ «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Дмитрієвим В.О. встановлено, що з проведених вимірювань та їх аналізу слідує, що рівні звуку у житловій кімнаті квартири АДРЕСА_1 у денний час доби дорівнює:

- максимальний еквівалентний рівень звуку (у точці вимірювання №1) 31,3 дБА, що не перевищує допустимий рівень звуку у 40 дБА для денного часу доби;

- максимальний рівень звуку (також у точці вимірювання №1) 31,8 дБА, що не перевищує допустимий максимальний рівень звуку у 55 дБА.

У нічний час доби дорівнює :

- еквівалентний рівень звуку (у точках вимірювання №1, №2, №3) 31,5 дБА, 30,6 дБА, 30,1 дБА, що перевищує допустимий рівень звуку у 30 дБА для нічного часу доби, що визначений для житлових приміщень «Державними санітарними нормами допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови»;

- максимальні рівні звуку у цих точках вимірювання 31,9 дБА, 31,3 дБА, 30,5 дБА, відповідно, не перевищують допустимий максимальний рівень звуку у 45 дБА.

Еквівалентні рівні звуку, що має імпульсивний характер, від стіни суміжної квартири АДРЕСА_6 у трьох точках вимірювання дорівнює 30,5 дБА, 30,6 дБА, 30,1 дБА, що перевищує допустимий рівень звуку у 30 дБА для нічного часу доби, норма яка зафіксована у додатку 1 до «Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови».

У квартирі АДРЕСА_6 у тому числі у приміщеннях кухні, ванної та туалеті, відсутнє джерело шуму, вібрації, що може бути причетним до прояву рівнів імпульсивних звуків у житловому приміщенні «6» квартири АДРЕСА_4 . Єдине джерело шуму на кухні квартири АДРЕСА_3 , що визначено шляхом проведення експертного дослідження безпосередньо у вказаній квартирі холодильник « ОСОБА_10 ».

За характеристиками шуму при роботі холодильника « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що є постійним шумом, такий шум не відповідає характеру виміряного в квартирі АДРЕСА_4 непостійному (імпульсному) шуму, а наявність видимого зазору між компресором холодильника та стіною, що примикає до квартири АДРЕСА_3 , виключає можливість передачі вібраційного поштовху у стіні кухні квартири АДРЕСА_3 , що дозволяє зробити висновок про не причетність шуму роботи холодильника « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до прояву вимірювальних рівнів імпульсних звуків у житловому приміщенні «6» квартири АДРЕСА_4 , які перевищують допустимий рівень звуку у 30 дБА для нічного часу доби (т.1 а.с.113-123).

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що ОСОБА_1 не доведено та не надано належних доказів, що підтверджували б факт існування будь-яких перешкод у користуванні його власністю, вчинених ОСОБА_2 .

Колегія суддів вважає такий висновок суду вірним з огляду на наступне.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

У статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно вимог статті 275 ЦК України фізична особа має право на захист свого особистого немайнового права від протиправних посягань інших осіб.

За змістом частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Статтею 150 ЖК УРСР закріплено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 обґрунтовує свої вимоги тим, що з лютого 2019 з боку квартири відповідача переважно в нічний час, а інколи і в денний час почали виникати сторонні шуми невизначеного характеру, які позбавляють позивача можливості нормально жити та відпочивати в своєму житлі

Відносини, які виникають у сфері забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя, визначає відповідні права і обов`язки державних органів, підприємств, установ, організацій та громадян, встановлює порядок організації державної санітарно-епідеміологічної служби і здійснення державного санітарно-епідеміологічного нагляду в Україні регулюються Законом України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення».

Зі змісту статті 1 вказаного Закону вбачається, що шум відноситься до фізичних факторів середовища життєдіяльності, що впливають або можуть впливати на здоров`я людини чи на здоров`я майбутніх поколінь.

Відповідно до частини 1 статті 4 цього ж Закону громадяни мають право, зокрема, на безпечні для здоров`я і життя умови побуту.

Статтею 5 Закону на громадян покладений обов`язок, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені законодавством про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя.

Стаття 24 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» визначає, що жилі будинки і прибудинкові території є захищеними об`єктами, на яких шум при здійсненні будь-яких видів діяльності (у тому числі побутової) не повинен перевищувати рівнів, установлених санітарними нормами для відповідного часу доби.

Державні санітарні норми допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови, затверджені наказом МОЗ України від 22 лютого 2019 року № 463, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20 березня 2019 року за №281/33252, встановлюють допустимі рівні шуму, який проникає в приміщення житлових i громадських будинків від зовнішніх та внутрішніх джерел, i допустимі piвнi шуму на території житлової забудови. Цими нормами рівні шуму диференційовані залежно від призначення приміщення/території та часу доби (день (08:00-22:00), ніч (22:00-08:00)).

З висновку експерта №5717/18698 вбачається, що єдиним джерелом шуму на кухні квартири АДРЕСА_3 , що визначено шляхом проведення експертного дослідження безпосередньо у вказаній квартирі є холодильник « ОСОБА_10 ». За характеристиками шуму при роботі холодильника « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що є постійним шумом, такий шум не відповідає характеру виміряного в квартирі АДРЕСА_4 непостійному (імпульсному) шуму, а наявність видимого зазору між компресором холодильника та стіною, що примикає до квартири АДРЕСА_3 , виключає можливість передачі вібраційного поштовху у стіні кухні квартир АДРЕСА_3 , що дозволяє зробити висновок про не причетність шуму роботи холодильника « ІНФОРМАЦІЯ_2 » до прояву вимірювальних рівнів імпульсних звуків у житловому приміщенні «6» квартири АДРЕСА_4 , які перевищують допустимий рівень звуку у 30 дБА для нічного часу доби.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, належним чином дослідивши та давши оцінку поданим сторонами доказам, дійшов правильного висновку про те, що позивачем не надано доказів щодо збільшення шуму у його квартирі у зв`язку з протиправними діями відповідача, а висновком експерта №5717/18698 за результатами проведення судової з безпеки життєдіяльності експертизи від 29.07.2021 встановлено лише наявність перевищень звуку у квартирі позивача, джерело їх походження не зазначено.

Крім того, колегія суддів зазначає про нечіткість заявлених вимог, а саме, які конкретно перешкоди необхідно усунути відповідачу у випадку порушення прав позивача, висновок експерта з цього приводу також відсутній.

Відтак, відсутні підстави для покладення на відповідача зобов`язання здійснити усунення перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 , оскільки позивачем не доведено належними та допустимим доказами порушення його прав, що є його процесуальним обов`язком (статті 81 ЦПК України).

З акту від 19.05.2020 який складений ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вбачається, що в період часу з 11.00 годин до 13.00 години 19.05.2020 зі сторони квартири АДРЕСА_3 (схоже зі сторони кухні), власником якої являється ОСОБА_2 доносяться незрозумілі поодинокі звуки невідомого походження, нібито щось клацає та стукає. Це продовжується з лютого 2019 року по теперішній час. Схожі звуки фіксуються майже кожну ніч, починаючи близько 22.00 години вечора (буває початок близько 18.00 години) і закінчуються близько 07.00 ранку, з інтервалом часу приблизно в 10, 15 хвилин, а рідше близько 30 хвилин. Також звуки фіксуються періодами в денний час (не кожного дня, але часто), починаючи з 10.00, 11.00 годин та продовжуються до 13.00, 14.00 години дня, з інтервалом часу приблизно в 5, 10 хвилин, а рідше близько 15.00 хвилин, що слідує із акту від 19.05.2020 (т.1 а.с.12).

Зазначений вище акт ґрунтується лише на припущеннях, щодо можливості порушення вимог допустимих шумових навантажень у житлових приміщеннях та не містить будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про перевищення гранично-допустимого рівня шуму у квартирі позивача.

Посилання апелянта на протокол визначення шумового навантаження № 8189/ВФФ від 03.08.2020 виготовленого КП «Санепідсервіс», відповідно до висновку якого, виміряні еквівалентні рівні звуку у житловій кімнаті квартири АДРЕСА_1 не відповідають вимогам «Державних санітарних норм допустимих рівнів шуму в приміщеннях житлових та громадських будинків і на території житлової забудови», затверджених наказом МОЗ України від 22.02.2019 р. № 463 ( у точці № 1 еквівалентні рівні звуку 32,2 дБА, що перевищує нормативні рівні 30 дБА) є безпідставними з огляду на те, що позивачем не надано доказів щодо збільшення шуму у його квартирі у зв`язку з протиправними діями відповідача. Зазначеним протоколом лише встановлено наявність перевищень звуку у квартирі позивача лише в одній точці № 1 яка розміщена біля вікна, джерело їх походження не зазначено.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, щодо недоведеності доводів позивача, що рівень шуму саме від квартири відповідача перевищує допустимий рівень шуму, встановлений санітарними нормами.

Стосовно доводів апелянта щодо невмотивованості та безпідставності ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 01.12.2022 року колегія суддів зазначає, що постановляючи оскаржувану ухвалу судом першої інстанції виконано вимоги ч. 4 ст. 183 ЦПК України, а саме, суд встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, до яких суд дійшов шляхом повного та всебічного з`ясування обставин справи. Рішення та ухвали суду першої інстанції є законними та обґрунтованими, ухваленими з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 20 квітня 2023 рокута ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 01 грудня 2022 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 грудня 2023 року.

Головуючий О.О.Панченко

Судді В.П. Пікуль

Т.В.Одринська