Справа № 404/8383/21
Номер провадження 2/404/2240/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Юлія Володимирівна, Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому, про захист прав споживачів

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Юлія Володимирівна, Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому, про захист прав споживачів, просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В. від 21 червня 2019 року за № 806 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс» заборгованості за період з 17 вересня 2008 року по 15 травня 2019 року та витрат за вчинення виконавчого напису нотаріуса у сумі 11 227,53 грн.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що 03 листопада 2021 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 66283747 стало відомо, що вказане виконавче провадження відкрито 27 липня 2021 року на підставі виконавчого напису № 806 від 21 червня 2019 року приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованості.

Вважає, що виконавчий напис приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В. від 21 червня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованості за період з 17 вересня 2008 року по 15 травня 2019 року та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 11227,53 грн. є таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав.

14 грудня 2007 року між позивачем та ЗАТ «Альфа Банк» укладено кредитний договір для споживчих цілей строком дії до 15 червня 2010 року, тобто на 30 місяців, позивачу надано кредит шляхом часткової оплати вартості товару продавця ТОВ «Ельдорадо-Кір».

Протягом строку дії договору від 14 грудня 2007 року позивачем було погашено заборгованість за кредитом та проценти за користування кредитом. Претензій до позивача ЗАТ «Альфа-Банк» не пред`являв.

Матеріали виконавчого провадження містять копію кредитного договору від 14 грудня 2007 року.

Зі змісту виконавчого напису стало також відомо про кредитний договір № 400485208 від 15 грудня 2007 року, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 . Правонаступником всіх прав та обов`язків за кредитним договором № 400485208 від 15 грудня 2007 року, укладеним з ПАТ «Альфа-Банк» на підставі договору відступлення права вимоги від 30 вересня 2009 року є ТОВ «Кредитні Ініціативи», яке претензій до позивача не пред`являло.

В подальшому ТОВ «Кредитні Ініціативи» на підставі договору факторингу № 2012-2-1/1 від 18 грудня 2012 року право вимоги за кредитним договором № 400485208 від 15 грудня 2007 року відступило ТОВ «Купер Прайс».

Згідно договору факторингу № 0104/2019 від 01 квітня 2019 року, укладеним між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платинум Фінанс», право вимоги за кредитним договором № 400485208 від 15 грудня 2007 року, було відступлено ТОВ «Платинум Фінанс».

З вищевикладеного вбачається, що було тричі переуступлено право вимоги за невідомим договором від 15 грудня 2007 року, копії якого не міститься в матеріалах виконавчого провадження.

Зазначає, що вказаний виконавчий напис вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат», положень актів цивільного законодавства України, якими врегульовані питання про вчинення виконавчих написів нотаріусами, а відтак є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2021 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом.

18 січня 2022 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу внаслідок не співмірності. Вважає, заявлений розмір витрат на правничу допомогу адвоката є завищеними та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката. На думку відповідача, розмір таких витрат має бути зменшено. Просив суд розгляд ати справу за відсутності представника відповідача.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20 січня 2022 року витребувано у приватного нотаріуса Куба Ю.В. копію виконавчого напису нотаріуса та документи на підставі, яких вчинено виконавчий напис. Підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні.

05 липня 2022 року від представника позивача, адвоката Усатенка Ю.Ю. надійшла заява, відповідно якої він просив суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4600 грн.

В судове засідання від представника позивача, адвоката Усатенка Ю.Ю. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс» у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надав.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Ю.В. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином.

Від представника третьої особи, Фортечного відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 21 червня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куба Юлією Володимирівною було чинено виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі за № 806, про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором № 400485208 від 15 грудня 2007 року, укладеним з ПАТ «Альфа-Банк». 30 вересня 2009 року, згідно договору відступлення права вимоги боргу, право вимоги боргу було відступлено ТОВ «Кредитні ініціативи». Згідно договору факторингу № 2012-2-1/1 від 18 грудня 2012 року, укладеному між ТОВ «Кредитні ініціативи» та ТОВ «Купер Прайс», право вимоги за кредитним договором відступлено ТОВ «Купер Прайс». Згідно договору факторингу № 0104/2019, укладеним між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платинум Фінанс», право вимоги за кредитним договором відступлено ТОВ «Платинум Фінанс», на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованості в сумі 11 227,53 грн. Строк за який проводиться стягнення 17 вересня 2008 року по 15 травня 2019 року.

27 липня 2021 року держаним виконавцем Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 806, виданого 21 червня 2019 року.

Постановою від 14 вересня 2021 року державним виконавцем Фортечного ВДВС у м. Кропивницькому накладено арешт коштів боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 2, ч. 6 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно зі ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Так, відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог заставодержателя. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

Як роз`яснено у п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

У вчиненому спірному виконавчому написі не вказано на підставі яких документів останній було вчинено. При цьому, загальна сума заборгованості у вчиненому спірному виконавчому написі вказана у розмірі 11 227,53 грн.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Отже, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису заборгованість повинна бути безспірною.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на викладене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Правову позицію з цього питання з аналогічними висновками висловлено Верховним Судом України у Постанові від 23.01.2018 року у справі № 310/9293/15, яка в силу Закону є обов`язковою до застосування цій справі, оскільки мають місце аналогічні по своїй суті фактичні обставини справи та відповідно правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було перевірено безспірність наявної суми заборгованості, а також те, що виконавчий напис нотаріуса не містить відомостей на підставі яких документів вчинено даний виконавчий напис, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.

Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), п. 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), п. 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Якщо суд під час розгляду клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу) визначить, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат, суд має дійти висновку про зменшення заявлених до стягнення з іншої сторони судових витрат на професійну правничу допомогу. (Постанови ВС від 24.01.2019 року у справі № 910/15944/17, від 19.02.2019 року у справі № 917/1071/18).

Так позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 4 600 грн., на підтвердження понесених ним витрат надано договір про надання правничої (правової) допомоги, додаткову угоду, акт наданих послуг, квитанцію.

Керуючись однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства - відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, проаналізувавши опис наданих послуг, час, витрачений, на їх надання, та перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи складність справи, виходячи з критерію розумності та співмірності, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в даній справі в сумі 2 000 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 12,76,77,78,79,80,81, 141, 263,265,354 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Юлія Володимирівна, Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому, про захист прав споживачів, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Куба Юлії Володимирівни від 21 червня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за №806 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс», заборгованості за період з 17 вересня 2008 року по 15 травня 2019 року в сумі 11 227,53 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 454 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 2 000 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс» на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Платинум Фінанс», місцезнаходження: м. Київ, вул. Лариси Руденко, 6 А, оф. 525, .

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Юлія Володимирівна, місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому, місцезнаходження: м. Кропивницький, вул. Театральна, буд. 32/29.

Повний текст судового рішення складено 13.12.2023 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда