ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.,

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

за участі секретаря судового засідання Драгомерецької А.О.,

розглянувши відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича, заінтересована особа Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича закінчити виконавче провадження № 71561591.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 15 грудня 2015 року видано виконавчий лист № 0417/9215/2012. На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження № 69979823.

26 грудня 2022 року державним виконавцем Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпою А.А. винесено постанову у виконавчому провадженні № 69979823 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Після винесення зазначеної постанови, стягувач повторно звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В., яким відкрито виконавче провадження № 71561591 з примусового виконання виконавчого листа № 0417/9215/2012.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року у цивільній справі № 202/7598/23 визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпи А.А. від 26 грудня 2022 року про повернення виконавчого листа № 0417/9215/2012, виданого 15 грудня 2015 року стягувачу АТ КБ «ПриватБанк» у виконавчому провадженні № 69979823 на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник зазначав, що про даний факт держаному виконавцю було відомо, копію відповідної ухвали отримано за допомогою підсистеми «Електронний суд», а також через канцелярію 29 серпня 2023 року. Вважав, що виконавче провадження № 69979823 у відповідності до статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає відновленню у Стрийському відділі державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Представник заявника звертався до приватного виконавця з проханням закінчити виконавче провадження № 71561591, оскільки повинно бути відновлено виконавче провадження № 6997982 у Стрийському відділі державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Вважав, що виконання одночасно двома органами виконавчої служби одного й того самого виконавчого документу являється незаконним, не передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», а також спричиняє подвійне стягнення з боржника виконавчого збору.

26 серпня 2023 року у відповідь на вказану заяву від приватного виконавця отримано лист № 4528, яким приватним виконавцем відмовлено у закінченні виконавчого провадження № 71561591.

Скаржник вважав такі дії приватного виконавця незаконними.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, виклав вимогу про скасування ухвали та задоволення скарги.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що судом першої інстанції не враховано, що після скасування ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року у справі № 202/7598/23 постанови державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 26 грудня 2022 року про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 69979823, у приватного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження № 71561591, а тому дії приватного виконавця є незаконними, оскільки виконання одночасно двома органами виконавчої служби одного й того самого виконавчого документу являється незаконним, не передбаченим Законом України «Про виконавче провадження», а також спричиняє подвійне стягнення з боржника виконавчого збору.

У відзиві на апеляційну скаргу, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Маковецький З.В. заперечував проти задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , просив її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідкою про доставку електронного листа і смс-повідомлення.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту ухвали, яка оскаржена, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватися перевірка ухвали, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська 15 грудня 2015 року видано виконавчий лист № 0417/9215/2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості: за кредитною угодою № Е/У 2791 від 20 липня 2007 року та договору про видачу траншу № Е/У 2791/1 від 26 липня 2007 року в розмірі 595 539,27 доларів США, що за курсом 7,003 відповідно до курсу валют встановлених НБУ на 28 серпня 2012 року становило 4 170 561,50 грн та складалося із: 313 458,71 доларів США заборгованість за кредитом; 282 080,56 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 904 040,87 грн пеня; заборгованості за кредитною угодою № Е/У 2791 від 20 липня 2007 року та договору про видачу траншу № Е/У 2791/2 від 14 квітня 2008 року в розмірі 259 022,19 доларів США, що за курсом 7,003 відповідно до курсу валют встановлених НБУ на 28 серпня 2012 року становило 1 813 932,30 грн та складалося із: 140 363,85 доларів США заборгованість за кредитом; 118 685,34 доларів США заборгованість за процентами за користування кредитом; 358 136,22 грн пеня. Стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ПАТ «Акцент-Банк» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 10 000,00 грн. Стягнення з ОСОБА_1 та ПАТ «Акцент-Банк» на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» судових витрат в розмірі 2 523,00 грн з кожного.

На підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відкрито виконавче провадження № 69979823.

26 грудня 2022 року державним виконавцем Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпою А.А. винесено постанову у виконавчому провадженні № 69979823 про повернення виконавчого документу стягувачу.

Після винесення зазначеної постанови, стягувач повторно звернувся до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В., яким відкрито виконавче провадження № 71561591 з примусового виконання виконавчого листа № 0417/9215/2012.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року у цивільній справі № 202/7598/23 визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Стрийського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Мацюпи А.А. від 26 грудня 2022 року про повернення виконавчого листа № 0417/9215/2012, виданого 15 грудня 2015 року стягувачу АТ КБ «ПриватБанк» у виконавчому провадженні № 69979823 на підставі пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Представник заявника звернувся до приватного виконавця з проханням закінчити виконавче провадження № 71561591, оскільки вважав, що повинно бути відновлено виконавче провадження № 6997982 у Стрийському відділі державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

26 серпня 2023 року у відповідь на вказану заяву від приватного виконавця отримано лист № 4528, яким приватним виконавцем відмовлено у закінченні виконавчого провадження № 71561591.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що права заявника не були порушені, оскільки в діях приватного виконавця відсутні порушення норм Закону України «Про виконавче провадження».

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Виконавче провадження може бути завершене виключно у випадках, що передбачені статтями 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачу та для закінчення виконавчого провадження, що передбачені статтями 37, 39 Закону України «Про виконавче провадження», є вичерпним.

Суд звертає увагу, що ані стаття 37 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено підстави для повернення виконавчого документа стягувачу, ані стаття 39 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено підстави для закінчення виконавчого провадження, не містить підстави для завершення виконавчого провадження у випадку скасування судом постанови виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу при попередньому виконанні виконавчого документа.

Відсутність в законі норми, яка зобов`язує виконавця вчинити ту чи іншу дію, виключає можливість визнання його дій неправомірними.

Таким чином, встановивши, що права боржника в межах виконавчого провадження № 71561591 не були порушені, а в діях приватного виконавця відсутні порушення норм Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні скарги.

На момент прийняття рішення приватним виконавцем про відкриття виконавчого провадження № 71561591, підстав для повернення виконавчого документа стягувачу не було, не було й інших обставин, що унеможливлювали відкриття виконавчого провадження, оскільки ухвала Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року у цивільній справі № 202/7598/23 постановлена судом вже після відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем.

Доводи скаржника щодо можливого подвійного виконання рішення суду, яке призведе до подвійного стягнення за одним й тим же виконавчим документом, є безпідставними з огляду на наступне.

Статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Пунктом 13 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону.

Таким чином, у разі відновлення виконавчого провадження Стрийським відділом державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) на виконання ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року у справі № 202/7598/23, виконавчий документ не буде пред`явлений до виконання державному виконавцю відповідно до вимог статті 41 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки такий виконавчий лист перебуває у приватного виконавця, що потягне за собою наслідки, передбачені пунктом 13 частини першої статті 39 Закону закінчення виконавчого провадження у зв`язку з непред`явленням виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, а тому заходи примусового виконання рішення можуть вчинятися державним чи приватним виконавцем виключно у разі наявності у виконавчому провадженні оригіналу виконавчого листа.

Таким чином, подвійне стягнення за виконавчим документом є неможливим, що також свідчить про відсутність факту порушення прав боржника.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статтями 259,268,374,375,381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 грудня 2023 року.

Судді: