Справа № 366/3545/23
Провадження № 2/366/648/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 смт. Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі головуючої судді Слободян Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі - Позивач 1) та ОСОБА_2 (далі - Позивач 2) звернулись в суд з позовом до Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області (далі - Відповідач), у якому просять визнати за ними в рівних частках, право спільної сумісної власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з наступних будівель і споруд:

-житловий будинок загальною площею 44,6 кв. м, з них жилої площі 28,9 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «А»;

-прибудова площею 2,7 кв. м, зазначена в технічному плані домоволодіння під літерою «а»;

-сарай (хлів) перший, площею 64, 5 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «Б»;

-сарай (хлів) другий, площею 11, 6 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «Д»;

-літня кухня площею 17,3 кв. м, зазначена в технічному плані домоволодіння під літерою «В»;

-гараж площею 15,4 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «Г»;

-прибудова площею 7,0 кв. м, зазначена в технічному плані домоволодіння під літерою «Е»;

-навіс площею 17,0 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «Ж»;

-вбиральня площею 2,4 кв. м, зазначена в технічному плані домоволодіння під літерою «З»;

-огорожа, зазначена в технічному плані домоволодіння під цифрою «2»;

-ворота/хвіртка, зазначена в технічному плані домоволодіння під цифрою «№1»;

Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Макарівка Вишгородського району Київської області помер батько Позивачів, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6. Окрім Позивачів, рідних та близьких після смерті ОСОБА_3 немає. Матір Позивачів, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в спадщину після смерті чоловіка не вступала та на неї не претендувала.

За життя ОСОБА_3 мав у своїй приватній власності домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , але не мав належних правовстановлюючих документів і такі ніколи не видавались. Крім цього, він мав у власності присадибну ділянку розміром 0, 2500 га. Іншого майна не мав.

Після смерті ОСОБА_3 . Позивачі у 2017 році прийняли частину спадщини, а саме земельну ділянку, однак прийняти спадщину на зазначений будинок Позивачі не можуть через відсутність правовстановлюючих документів, а тому, просять визнати за ними право спільної сумісної власності на спадкове домоволодіння.

Рух справи

21.11.2023 позовна заяву надійшла до суду.

23.11.2023 відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 11.12.2023.

Позивачі у судове засідання не з`явились. Подали до суду заяви, у яких просили провести розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився. Направив до суду клопотання, у якому просив проводити розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує.

Відсутність заперечень проти задоволення позовних вимог суд розцінює як визнання позову.

Керуючись ч.3 ст.211, ст. 223 ЦПК України, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлені судом обставини справи та застосовані норми права

Згідно з ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено таке.

Позивач 1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 28.03.1969. Згідно з цим свідоцтвом, її батька ми є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5 Т.1).

24.01.1987 Позивач 1 уклала шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та їй присвоєно прізвище ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 24.01.1987 (а.с. 5 Т. 1).

Позивач 2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 25.05.1956. Згідно з цим свідоцтвом, його батька ми є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 4 Т.1).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Макарівка Іванківського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 27.07.2016 (а.с. 6 Т. 1)

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Макарівка Іванківського району Київської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 01.02.2019 (а.с. 7 Т. 1)

Згідно з копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.04.2017, виданого приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Біланом Є.Г., на підставі заповіту, посвідченого Макарівською сільською радою Іванківського району Київської області 27.03.2013, за реєстром № 03, спадкоємцями зазначеного у заповіті майна ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6. є Позивачі в рівних частках, по частки кожному.

Спадщина в зазначених частках складається із земельної ділянки розміром 0.2500 га (кадастровий номер :01:002:0029), склад угідь: малоповерхова забудова - 0,2500 га. цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 , що належала гр. ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії -КВ N?113871, виданого Макарівською сільською Радою народних депутатів Іванківського району Київської області 12 липня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за N? 1632. (а.с. 14 Т. 1)

Відповідно до довідки Іванківської селищної ради Вишгородського району Київської області від 06.11.2023 № 391, згідно запису в погосподарській книзі № 2, особових рахунок № НОМЕР_6 за померлим ОСОБА_3 значиться жилий будинок в АДРЕСА_1 . (а.с. 17 Т. 1).

Згідно з копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовлений ФОП « ОСОБА_7 » станом на 27.02.2017, цей будинок має такі характеристики: : житловий будинок загальною площею 44,6 кв. м, з них жилої площі 28,9 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «А»; прибудова площею 18,4 кв. м, зазначена в технічному плані домоволодіння під літерою «а»; сарай (хлів) перший, площею 64, 5 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «Б»; сарай (хлів) другий, площею 11, 6 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «Д»; літня кухня площею 17,3 кв. м, зазначена в технічному плані домоволодіння під літерою «В»; гараж площею 15,4 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «Г»; прибудова площею 7,0 кв. м, зазначена в технічному плані домоволодіння під літерою «Е»; навіс площею 17,0 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «Ж»; вбиральня площею 2,4 кв. м, зазначена в технічному плані домоволодіння під літерою «З»; огорожа, зазначена в технічному плані домоволодіння під цифрою «2»; ворота/хвіртка, зазначена в технічному плані домоволодіння під цифрою «№1».

Житловий будинок «А», прибудова «а» виготовлені у 1968 році, сарай «В» у 1972 році, літня кухня «В» у 1981 році, гараж «Г» у 1991 році, сарай «Д», прибудова «Е», навіс «Ж», вбиральня «З», огорожа «№2» у 1975 році, ворота/хвіртка «№1» у 1991 році. (а.с. 8-12 Т. 1).

У позовній заяві Позивачі зазначили площу прибудови (у технічному плані під літерою «а») як 2,7 кв. м, тоді як згідно з технічним планом така площа становить 18,4 кв.м.

Такі розбіжності суд розцінює як описку при підготовці позовної заяви та бере до уваги площу у розмірі 18, 4 кв.м, яка зазначена у технічному плані.

Ринкова вартість домоволодіння станом на 15.11.2023 становить 73627, 25 грн. (а.с.13 Т. 1)

Відповідно до копії постанови приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Білана Є.Г. від 15.11.2023, Позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на цей будинок.

Разом з цим, у постанові зазначено, що спадщину після смерті ОСОБА_8 прийняли Позивачі заявами від 11.01.2017. Інших спадкоємців, які претендують на спадщину, немає. (а.с. 16 Т. 1)

Таким чином, Позивачі не можуть оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього.

З огляду на встановлені обставини справи, застосовуючи їм відповідні правовідносини, суд приходить до такого.

Відповідно до ст. 41 Конституції України «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю».

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1235 ЦК України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст. 1268 ЦК України). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

У відповідності до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України).

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності.

Єдиними спадкоємцями за заповітом, відповідно до ст. 1234, 1235 ЦК України, які прийняли спадщину та претендують на спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями після смерті ОСОБА_3 , є Позивачі 1 та 2. Інших спадкоємців немає.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.

Перший власник не оформляв документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому, спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, тобто до 03.08.2004, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, яке не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї Інструкції до 13.12.1995, державна реєстрація нерухомого майна у сільській місцевості не проводилася.

Таким чином, на переконання суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, це право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому, після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, з огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що вимоги Позивачів про визнання права власності на житловий будинок з господарськими споруди підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 200, 211, 223, 247, 259, 263 - 265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом в рівних частках, право спільної сумісної власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке складається з наступних будівель і споруд: житловий будинок загальною площею 44,6 кв. м, з них жилої площі 28,9 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «А»; прибудова площею 18,4 кв. м, зазначена в технічному плані домоволодіння під літерою «а»; сарай (хлів) перший, площею 64, 5 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «Б»; сарай (хлів) другий, площею 11, 6 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «Д»; літня кухня площею 17,3 кв. м, зазначена в технічному плані домоволодіння під літерою «В»; гараж площею 15,4 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «Г»; прибудова площею 7,0 кв. м, зазначена в технічному плані домоволодіння під літерою «Е»; навіс площею 17,0 кв. м, зазначений в технічному плані домоволодіння під літерою «Ж»; вбиральня площею 2,4 кв. м, зазначена в технічному плані домоволодіння під літерою «З»; огорожа, зазначена в технічному плані домоволодіння під цифрою «2»; ворота/хвіртка, зазначена в технічному плані домоволодіння під цифрою «№1».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 12.12.2023.

Повне найменування сторін

Позивачі:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_7 );

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_8 )

Відповідач:

Іванківська селищна рада Вишгородського району Київської області (Код , адреса: Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. І. Проскури, 47).

Суддя Н.П. Слободян