Справа № 524/7500/23
Провадження №2-о/524/246/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Семенової Л.М.,

секретаря судового засідання Санакоєвої Н.Р.,

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

УСТАНОВИВ:

10.10.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду міста Кременчука із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заяву мотивувала тим, що вона є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Правовстановлюючими документами на квартиру є договір дарування від 27.11.1992 року. У правовстановлюючому документі на нерухоме майно її по батькові вказано як « ОСОБА_2 », а відповідно даних паспорта вона є « ОСОБА_3 ».

Ухвалою судді від 19.10.2023 року відкрито провадження у справі.

Заявник ОСОБА_1 до суду надала заяву про слухання справи без її участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримує у повному обсязі, просила задовольнити.

Заінтересована особа у судове засідання не з`явились, про дату розгляду справи повідомлені належним чином, на адресу суду направили заяви про слухання справи за їх відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно договору дарування квартира за адресою: АДРЕСА_1 подарована заявниці ОСОБА_1 . Кременчуцьким заводом білково-вітамінних концентратів, на якому вона працювала.

Договір дарування 27 листопада 1992 року посвідчувала державний нотаріус Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Харитонова А.В., але під час оформлення документів нотаріус припустила помилку у перекладі та написанні її «по-батькові» і російське слово « ОСОБА_4 » переклала на українську мову з помилкою як « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_3 », що призвело до юридичного позбавлення заявниці права власності на квартиру.

У зазначеному правовстановлюючому документі по батькові заявниці ОСОБА_1 вказано як « ОСОБА_2 », а відповідно даних паспорта вона є « ОСОБА_3 ».

Факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу договору дарування від 27.11.1992 року, підтверджується: копією паспорта серії НОМЕР_1 , копією довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт.

Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян.

Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі.

Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись викладеним, відповідно до статей 263-265 ЦПК України суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) правовстановлюючого документу договору дарування від 27.11.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Першої Кременчуцької державної нотаріальної контори Харитоновою А.В., внесеного в реєстр під № 2-5926.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Семенова