Справа № 336/2803/23
Пр. № 2-О/336/254/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту батьківства,

В С Т А Н О В И В :

31 березня 2023 року заявник звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту батьківства ОСОБА_2 , смерть якого сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо заявниці.

В заяві вказала, що її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 1986 року по 1990 рік перебували у фактичних шлюбних стосунках, проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, стали батьками заявниці. Оскільки за життя батьки заявниці, які не перебували у шлюбі між собою, не звернулися із заявою про реєстрацію батьківства ОСОБА_4 щодо заявниці, відомості про батька в свідоцтві про її народження записані зі слів матері. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер в Німеччині. Заявниця просить про встановлення його батьківства щодо неї, оскільки це їй необхідно для здійснення процесу репатріації до Німеччини як особі, що походить від етнічного німця, а встановити це у позасудовому порядку не є можливим.

У зв`язку з викладеним заявник просить про встановлення того, що її батьком є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , смерть якого сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.03.2023 року заяву передано на розгляд Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19.05.2023 року заяву залишено без руху.

На підставі ухвали судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25.06.2023 року заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження за правилами окремого провадження. До участі в справі в якості заінтересованої особи залучено Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

Заходи забезпечення заяви судом не приймалися.

В судове засідання 10 листопада 2023 року заявник не з`явилася, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення заяви та проведення судового розгляду без її участі.

З аналогічною заявою в частині прохання про вирішення справи у відсутність представника звернулась третя особа.

За вказаних обставин суд у відповідності до ст. ст. 211, 223, 294 ЦПК України постановляє про розгляд справи у відсутність її учасників.

При цьому в судовому засіданні 17 жовтня 2023 року заявниця дала пояснення, що містять доводи на користь задоволення заяви.

В цьому ж засіданні судом були допитані свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Дослідивши доводи заяви, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Траунштайн республіки Німеччина сталася смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 11-15). Главою 12 Сімейного кодексу України, завданням якого є регулювання сімейних відносин, внормовано визначення походження дитини.

Зокрема, статтею 125 СК України визначено походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері і батька дитини (1); за заявою чоловіка, який вважає себе батьком дитини (2); за рішенням суду (3), слідує із змісту вказаної статті.

Запис про батька дитини, якщо батьківство не встановлено, у відповідності до ст. 135 СК України в Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька записуються за вказівкою матері, що не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає сумісної заяви батьків, заяви батька або рішення суду.

В свідоцтві про народження ОСОБА_1 батьком зазначений ОСОБА_10 , тобто запис вчинений у відповідності до ст. 135 СК України за вказівкою матері дитини (а. с. 10).

Статтею 128 СК України врегульовано визнання батьківства за рішенням суду.

За змістом вказаної статті за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, тобто у відсутність спільної заяви жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України (ч. 2. ст. 128 СК).

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття .

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

За змістом ст. 130 СК України, яка внормовує встановлення батьківства за рішенням суду, у випадку смерті чоловіка, що не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень здійснений у відповідності до частини першої статті 135 СК України. Заяву про встановлення батьківства може бути подано особами, що зазначені в частині третій статті 128 цього Кодексу.

Із роз`яснень п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» випливає, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

З наведених роз`яснень Верховного Суду України слідує, що факт батьківства чоловіка після його смерті може бути встановлений в окремому провадженні.

Порядок розгляду справ окремого провадження, яким є вид непозовного цивільного судочинства, за процедурою якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, внормований Розділом ІУ ЦПК України.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, яка містить визначення окремого провадження, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема, фактів від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

Главою 6 Розділу ІУ ЦПК України врегульований розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Як свідчить системний аналіз наведених положень цивільного процесуального законодавства та роз`яснень Верховного Суду України у вказаній Постанові, встановлення факту, що має юридичне значення, підпорядковане меті виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З наведеного положення цивільного процесуального законодавства випливає, що неможливість встановлення факту, що породжує або змінює або припиняє особисті чи майнові права фізичних осіб, у позасудовому порядку є підставою для звернення до суду.

Як зазначено в пункті 15 вказаної Постанови Верховного Суду України, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України, що внормовувала запис батьків, які не перебувають у шлюбі між собою.

Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад , відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Таким чином, суд погоджується з законністю обраного заявницею знаряддя судового захисту.

Дослідивши надані суду документи, оцінивши показання свідків, які проживали поряд з матір`ю заявниці та працювали з нею та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ) на одному підприємстві, а саме: в державному підприємстві «Запорізьке машинобудівне конструкторське бюро «Прогрес», і розповіли суду про обставини спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_13 , народження та виховання дитини ОСОБА_1 , яку як свою біологічно доньку беззаперечно визнавав ОСОБА_14 , та оцінивши усі фактичні дані, що в розумінні ст. 128 СК України є відомостями, які засвідчують походження дитини від певної особи, суд доходить переконання в тому, що батьком заявниці є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , смерть якого сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Означений факт не пов`язаний із спором про право, разом з тим від його встановлення залежить можливість здійснення заявницею права на репатріацію як особи, що біологічно походить від етнічного німця, а встановити цей факт в позасудовому порядку не сталося можливим.

Керуючись ст. ст. 125, 128, 130, 135 СК України, ст. ст. 4, 76-80, 263, 265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

ЗаявуОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Красне Тилігуло-Березанського району Миколаївської області, смерть якого сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Щаслива