Справа № 538/1876/23
Провадження № 2/538/504/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Бондарь В.А.

за участю секретаря судового засідання Волошиної Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиця Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, -

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до Лохвицького районного суду Полтавської області із вищевказаним позовом, позовні вимоги мотивують тим, що вони починаючи з січня 2001 року мають у володінні та користуванні будинок АДРЕСА_1 . Факт належності їм будинку з 2001 року підтверджується довідками № 01.3-06/280 від 22.05.2023 року - за період з 2001 року по 2005 рік, № 01.3-06/281 від 22.05.2023 року - за період з 2006 року по 2010 рік, № 01.3-06/282 від 22.05.2023 року - за період з 2011 року по 2015 рік, № 01.3-06/283 від 22.05.2023 року - за період з 2016 року по 2020 рік, № 01.3-06/284 від 22.05.2023 року - за період з 2021 року по даний час. Довідки видані на підставі Погосподарських книг Сенчанської сільської ради, які є основним засобом обліку наявності домоволодінь та руху жителів села у відповідності до визначеного погосподарського номеру нерухомого майна. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, не приватизована.

Станом на 1985-2000 р.р. власника житлового будинку не було виявлено і право власності на нього ні за ким не було зареєстровано. З січня 2001 року позивачі почали проживати в даному будинку після проживання в ньому осіб, які вибули з території сільської ради у невідомому напрямку, який нікому не належав і власника якого вони не змогли знайти. За період їхнього проживання (володіння) даним будинком - з січня 2001 року і по даний час - ніхто не претендував на нього, ніякі власники з відповідними правовстановлюючими документами не з`являлися. Представники сільської ради бачили і знали, що позивачі відкрито володіють даним будинком, добросовісно відносяться до виконання своїх обов"язів як його господарі: своєчасно сплачують комунальні платежі, проводять ремонтні роботи. Їм сільською радою надано у користування земельну ділянку орієнтовною площею 0.17 га під житловим будинком у користування, що підтверджується довідкою сільської ради від 13.07.2023 року за № 02-10/57.

При зверненні позивачів до КП "Лубенське МБТІ" за наданням інформації про реєстрацію даного об`єкта нерухомості (житлового будинку) та власника будинку, 08.06.2023 року вони отримав Інформаційну довідку, що право власності на будинок не зареєстроване, відповідно власника будинку немає, а отже ніхто не мав ніяких майнових прав на даний об`єкт нерухомості. Технічного паспорту та інших документів чи технічної документації на житловий будинок не було, тому вони звернулися до ТОВ «Експертне бюро «Рідний дім» за виготовленням технічного паспорту. Відповідно до виготовленого технічного паспорту вбачається, що самочинне будівництво відсутнє, будинок не є аварійним та придатний до користування.

Позивачі неодноразово зверталися до Сенчанської сільської ради з клопотанням про те, щоб визнали за ними право власності на дане домоволодіння, оскільки вони понад 15 років безперервно користуються даним нерухомим майном. Сенчанська сільська рада їм відмовила, мотивуючи свою відмову тим, що якщо вони мають намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, їм необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Враховуючи викладене, позивачі просять суд винести рішення, яким визнати за кожним з них право власності на 1/2 частку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

У судове засідання позивачі не з"явилися, але подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, але направив на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує.

За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини є складовою частиною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 починаючи з січня 2001 року мають у володінні та користуванні будинок АДРЕСА_1 . Факт належності їм будинку з 2001 року підтверджується довідками № 01.3-06/280 від 22.05.2023 року - за період з 2001 року по 2005 рік, № 01.3-06/281 від 22.05.2023 року - за період з 2006 року по 2010 рік, № 01.3-06/282 від 22.05.2023 року - за період з 2011 року по 2015 рік, № 01.3-06/283 від 22.05.2023 року - за період з 2016 року по 2020 рік, № 01.3-06/284 від 22.05.2023 року - за період з 2021 року по даний час (а.с.10,11,12,13,14). Довідки видані на підставі Погосподарських книг Сенчанської сільської ради, які є основним засобом обліку наявності домоволодінь та руху жителів села у відповідності до визначеного погосподарського номеру нерухомого майна. Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, не приватизована.

Станом на 1985-2000 р.р. власника житлового будинку не було виявлено і право власності на нього ні за ким не було зареєстровано.

З січня 2001 року позивачі почали проживати в даному будинку після проживання в ньому осіб, які вибули з території сільської ради у невідомому напрямку, який нікому не належав і власника якого вони не змогли знайти. За період їхнього проживання (володіння) даним будинком - з січня 2001 року і по даний час - ніхто не претендував на нього, ніякі власники з відповідними правовстановлюючими документами не з`являлися. Представники сільської ради бачили і знали, що позивачі відкрито володіють даним будинком, добросовісно відносяться до виконання своїх обов"язів як його господарі: своєчасно сплачують комунальні платежі, проводять ремонтні роботи.

Позивачам сільською радою надано у користування земельну ділянку орієнтовною площею 0.17 га під житловим будинком у користування, що підтверджується довідкою сільської ради від 13.07.2023 року за № 02-10/57 (а.с.16). На даний час право власності на землю позивачі не можуть оформити, так як житловий будинок, який на ній знаходиться, не належить їм на праві власності.

При зверненні позивачів до КП "Лубенське МБТІ" за наданням інформації про реєстрацію даного об`єкта нерухомості (житлового будинку) та власника будинку, 08.06.2023 року вони отримали Інформаційну довідку, що право власності на будинок не зареєстроване, відповідно власника немає, а отже ніхто не має ніяких майнових прав на даний об`єкт нерухомості (а.с.17). Позивачі звернулися до ТОВ «Експертне бюро «Рідний дім» за виготовленням технічного паспорту. Відповідно до виготовленого технічного паспорту вбачається, що самочинне будівництво відсутнє, будинок не є аварійним та придатний до користування, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 149,3 кв.м, житловою площею - 54,1 кв.м (а.с.19-24).

Позивачі неодноразово зверталися до Сенчанської сільської ради з клопотанням про те, щоб визнали за ними право власності на дане домоволодіння, оскільки вони понад 15 років безперервно користуються даним нерухомим майном. Сенчанська сільська рада їм відмовила, мотивуючи свою відмову тим, що якщо вони мають намір володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним нерухомим майном, їм необхідно звернутися до суду із позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю.

Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіла чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п"яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. У розумінні цієї статті володілець має бути визнаний таким, що добросовісно заволодів нерухомим майном, якщо не буде доведено, що він, набуваючи майно у володіння, знав або повинен був знати про незаконність такого набуття, зокрема про те, що особа, у якої він придбав майно, не мала права його відчужувати: тобто якщо не спростовується факт його добросовісності як обов`язкової умови володіння з метою набуття права власності.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України визначено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе. Фактичне володіння майном вважається правомірним, якщо інше не випливає із закону або не встановлено рішенням суду.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року можливість пред"явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статтей 15, 16 ЦК України, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв"язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Як встановлено судом, з 2001 року позивачі користуються вказаним майном, ніхто не звертався до них з вимогою залишити житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачі використовують будинок для постійного місця проживання, регулярно сплачують комунальні платежі, утримують будинок та прибудинкову територію в належному санітарно-технічному стані.

З огляду на вказані обставини, а саме факт добросовісного і відкритого користування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 з січня 2001 року, а також на те, що визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси осіб, є всі підстави для визнання права приватної власності за набувальною давністю за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вказаний будинок, а тому суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 328, 344, 397 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 206, 258, 263, 265, 354 ЦПК України, Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" № 5 від 07.02.2014 року, суд,-

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Сенчанської сільської ради Миргородського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності за набувальною давністю на 1/2 частку житлового будинку (А-1), 1935 року побудови, загальною площею 149,3 кв.м., житловою площею 54,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: сарай (літ.Б), погріб (літ.В), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) право власності за набувальною давністю на 1/2 частку житлового будинку (А-1), 1935 року побудови, загальною площею 149,3 кв.м., житловою площею 54,1 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами: сарай (літ.Б), погріб (літ.В), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене на підставі ч. 1 ст. 354 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області В.А. Бондарь