Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/1048/23
№ провадження 2/624/274/23
РІШЕННЯ

іменем України

смт. Кегичівка 12 грудня 2023 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Куст Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Легостаєвої К.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №624/1048/23,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

представник позивача: ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

суть вимог: про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/4 від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання до суду позовної заяви та до досягнення повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач має батька ОСОБА_4 , матір ОСОБА_3 , старшу сестру ОСОБА_5 та бабусю ОСОБА_6 . Позивач є неповнолітнім та на час подання цієї заяви, його вік становить 15 років.

07 грудня 2021 року заочним рішенням Кегичівського районного суду Харківської області розірвано шлюб між батьками позивача.

Після розірвання шлюбу батьків, ОСОБА_1 перебуває на утриманні батька, проживав з ним та бабусею не за адресою своєї реєстрації. З 12 травня 2023 року батько позивача є військовослужбовцем ЗСУ.

З 2023 року позивач навчається в «Полтавському фаховому коледжі нафти та газу НУ «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка» за спеціальністю гірництво та починаючи з 30 серпня 2023 року самостійно проживає у студентському гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 .

01 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адвоката з заявою, в якій просив останнього звернутися до суду з позовом про стягнення з його матері аліментів. В усній розмові пояснив, що матеріальної допомоги від матері не отримує, перебуває лише на утримання батька.

Враховуючи позицію ВС України, зазначають, що оскільки позивачу виповнилось 14 років, останній має право на самостійне звернення, з цими вимогами.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

03 листопада 2023 року позивач в особі представника звернувся до суду з позовом.

Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 27 листопада 2023 року.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, належно повідомлені про його місце, дату і час, натомість надали заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність, окрім того:

- позивач через представника подав заяву, в якій зазначив, що з відповідачкою протягом тривалого часу не проживає, матеріальної допомоги не отримує, перебуває на повному утриманні батька. Проживає у гуртожитку за місцем навчання або у бабусі. Позовну заяву підтримує та просить задовольнити;

- представник позивача - позовні вимоги підтримує повністю;

- відповідачка просить винести рішення на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сином ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Згідно копії довідки від 11 липня 2023 року виданої Кегичівською селищною радою Харківської області, вбачається, що діти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживали (без реєстрації місця проживання) в своєї бабусі, ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_2 . На даний час ОСОБА_5 проживає разом зі своєю матір`ю, ОСОБА_1 разом з бабусею (копія, а.с. 6 зворотної сторінки).

Відповідно довідки виданої Міністерством оборони України від 24 травня 2023 року № 708 батько позивача ОСОБА_4 перебуває на військовій службі з 12 травня 2023 року (копія, а.с.7).

ОСОБА_1 дійсно є студентом І курсу денної форми навчання Відокремленого структурного підрозділу «Полтавський фаховий коледж нафти і газу Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», термін навчання з 01 вересня 2023 року (наказ від 01 серпня 2023 року № 340) до 30 червня 2027 року. Не зареєстрований в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , але проживає в гуртожитку за цією адресою тимчасово, вказане підтверджується копією довідки від 02 листопада 2023 року № 890 (а.с.20).

Відповідно договору про надання платної освітньої послуги № БН-28, також вбачається навчання ОСОБА_1 у відокремленому структурному підрозділу «Полтавський фаховий коледж нафти і газу Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», замовником якого є бабуся ОСОБА_6 для здобувача ОСОБА_1 (копія, а.с. 21).

Згідно рішення Кегичівського районного суду від 27 листопада 2023 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів або звільнення від їх сплати - задоволено. Звільнено ОСОБА_4 , починаючи з 03 липня 2023 року від сплати аліментів присуджених судовим наказом Кегичівського районного суду Харківської області від 05 липня 2023 року у справі №624/552/23, провадження №2-н/624/81/23 на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_4 за судовим наказом Кегичівського районного суду Харківської області від 05 липня 2023 року на користь ОСОБА_3 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановити їх у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи стягнення з 03 липня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття (копія, а.с. 34-35).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Статтею 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, що ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також особи, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом (частина друга статті 47 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Частиною четвертою статті 152 СК України дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.

Особа, якій виповнилось 14 років, може сама звернутись до суду із заявою, зокрема про стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Статтею 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 180 СК України).

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до положень ст. 182 СК України, судом при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За таких обставин, враховуючи, що позовні вимоги неповнолітнього ОСОБА_1 , стосуються його майнових прав, на момент подачі позову досяг 15 річного віку, самостійно проживає в студентському гуртожитку за місцем навчання, матеріальної допомоги добровільно відповідачка не надає, та відповідачем не спростовано даний факт, суд приходить до висновку, що позивач має право на самостійне одержання і розпорядження аліментами від матері.

В порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити рішення в частині стягнення аліментів - до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, у зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 5 Закону України "Про судовий збір", судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Відповідно до ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду приймаються, складаються і підписуються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Керуючись ст. 179, 180, 182 СК України, ст. 141, 263-265, 279, 354, 430 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 листопада 2023 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір на користь держави (розрахунковий рахунок UA0026001, банк отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код класифікації доходів: 22030106, , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)) у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України або через Кегичівський районний суд Харківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець смт Кегичівка Кегичівського району Харківської області, ІПН НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ,

представник позивача: Індутний-Шматько Станіслав Миколайович, адреса: 61007, м. Харків, просп. Архітектора Альошина, буд. 6, оф. 212,

відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Антонівка Кегичівського району Харківської області, ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Суддя Н.М. Куст