Справа №463/9394/23
Провадження №2-зз/463/29/23
Ухвала

про скасування заходів забезпечення позову

23 листопада 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Нора Н.В.

за участю секретаря Заверуха О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Личаківського місцевого суду м.Львова від 21.03.2002 року.

Заяву обґрунтовує тим, що на підставі даної ухвали державний виконавець ВДВС Галицького районного управління юстиції 08.04.2002 року виніс постанову, якою в порядку забезпечення позовних вимог постановив накласти арешт та оголосив заборону на відчуження кв. АДРЕСА_1 та майно, яке знаходиться в квартирі, автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 . Як стало відомо заявнику, виконавчі документи, на підставі яких було накладено арешт на майно, станом на 10.07.2023 року у відділі на виконанні не перебувають. Незважаючи на те, що в єдиному реєстрі боржників інформація про відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 відсутня, заходи забезпечення позову не скасовувалися та діють на даний час. Також зазначає, що зі всіх матеріалів справи, в якій він був відповідачем за рішенням Личаківського місцевого суду м.Львова від 11.06.2002 року №2-1555/01, станом на сьогодні залишилося лише саме рішення про стягнення з нього суми майнової та моральної шкоди в розмірі 2161, 15 грн. Вважає, що наявність протягом тривалого часу, понад 20 років, нескасованого арешту на майно, за умови відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Додатково вказує на те, що кв. АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності іншим громадянам, право яких на мирне володіння своїм майном також порушується.

В судове засідання заявник та його представник не з`явилися. Остання подала до суду заяву про розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити з таких підстав.

Згідно з ч.ч. 1, 9, 10 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Судом встановлено, що в провадженні Личаківського місцевого суду м.Львова перебувала цивільна справа №2-1555/01 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Згідно з постановою державного виконавця ВДВС Галицького районного управління юстиції від 08.04.2002 року, відповідно до ухвали Личаківського місцевого суду м.Львова від 21.03.2002 року, в порядку забезпечення позовних вимог було постановлено накласти арешт та оголошено заборону на відчуження кв. АДРЕСА_1 та майно, яке знаходиться в квартирі, автомобіль ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Рішенням Личаківського місцевого суду м.Львова від 11.06.2002 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми майнової та моральної шкоди в розмірі 2161,15 грн.

Згідно з наявною в матеріалах справи відповіддю від 10.07.2023 року на запит адвоката Підгайної Н.Й. Галицький ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління МЮ повідомив, що відповідно до бази даних АСВП та журналу загальної вхідної кореспонденції виконавчі документи,на підставі яких було накладено арешт на майно, станом на 10.07.2023 року, у відділі на виконанні не перебувають. В єдиному реєстрі боржників інформація про відкриті виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 відсутня.

Як вбачається зі Свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_2 від 25.02.2008 року, кв. АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , така була приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» до винесення постанови державного виконавця ВДВС Галицького районного управління юстиції від 08.04.2002 року.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування і розпорядженням своїм майном. Згідно з ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З урахуванням наведеного, заслуговують на увагу доводи заявника про те, що наявність протягом тривалого часу, понад 20 років, нескасованого арешту на майно, за умови відсутності виконавчого провадження, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. Дане обтяження впливає на оформлення заявником спадщини, відкритої після смерті його батька.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Личаківського місцевого суду м.Львова від 21.03.2002 року, підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 259, 260, 261 ЦПК України, на підставі ст.ст. 317, 321 ЦК України, суд -

п о с т а н о в и в:

клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою Личаківського місцевого суду м.Львова від 21.03.2002 року у цивільній справі №2-1555/01 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, у вигляді накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, яке належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 28.11.2023 року.

Суддя Н.В. Нор