Справа № 201/3720/23
Провадження № 2/201/1736/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши матеріали цивільної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечення представника відповідача

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 28 березня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди. У якій просить стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 5000,00 грн. у рахунок компенсації моральної шкоди. Судовий збір покласти на відповідача.

В обґрунтування доводів позову позивач посилається на те, що 06 листопада 2022 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 у справі № 201/8859/22 за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Енгельс Юлії Юріївни, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, вимоги позивача задоволено. Постанову скасовано, справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 127 КпАП України у відношенні до позивача закрито.

У зв`язку з чим, незаконними діями посадової особи Відповідача позивачу було завдано моральної шкоди. (а.с.1-5).

Не погодившись з позовними вимогами, від відповідача 30 травня 2023 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначає, що під час виявлення правопорушення, розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийняття рішення за результатами такого розгляду поліцейський діяв в межах наданої йому компетенції, стягнення ним накладено в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за виявлене правопорушення, жодних вимог чинного законодавства він не порушував та виконував свої службові обов`язки з метою виконання завдань та функцій поліції.

Вищевказані дії не можуть бути розцінені як неправомірні чи протиправні, натомість такі дії є законними, оскільки вчиненні на підставі та у суворій відповідності до норм чинного законодавства, а прийняте поліцейськими рішення по справі про адміністративне правопорушення є наслідком таких дій.

Крім того позивач повинен зазначити у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань він виходить, визначаючи розмір моральної шкоди, та якими доказами це підтверджується. Як вбачається, в матеріалах справи такі дані відсутні, а факт завданої шкоди нічим не підтверджений.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 березня 2023 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.8).

Ухвалою судді від 30 березня 2023 року позовну заяву залишено без руху, з зазначенням недоліків та наданням строку на їх усунення. (а.с.9).

Позивачем 04 квітня 2023 року визначені ухвалою недоліки було усунуто. (а.с.11-13).

Ухвалою судді від 10 квітня 2023 року відкрито спрощене провадження без виклику сторін у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди.(а.с.19-20).

25 квітня 2023 року від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження по справі до моменту вирішення апеляційним судом питання щодо розгляду апеляційної скарги по справі №201/8859/22. (а.с.24).

Ухвалою судді від 26 квітня 2023 року зупинено провадження по справі ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди до набрання законної сили рішення у с праві №201/8859/22 за позовом ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Енгельс Юлії Юріївни, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. (а.с.25-26).

16 травня 2023 року до канцелярії суду надійшло клопотання позивача про поновлення провадження по справі. (а.с.30-31).

Ухвалою судді 19 травня 2023 року провадження по справі поновлено. (а.с.33).

У відповідності до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Фактичні обставини встановленні судом

Відповідно до позовної заяви, 06 листопада 2022 року ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмір 255 грн.

Рішенням суду від 14 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора 3 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Енгельс Юлії Юріївни, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволено. Скасовано постанову ЕАР №6132719 від 06 листопад 2022 року про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КпАП України. Справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 127 КпАП України у відношенні ОСОБА_1 закрито. (а.с.14-15).

Позивачем було сплачено штраф у розмірі 255,00 грн., що підтверджується скріншотом з порталу «ДІЯ» стосовно штрафу та квитанцією №9419966b800dea52e2fe_828. (а.с.16-17).

Позивач надав копію скріншоту з особистого кабінету онлайн замовлень в аптеці низьких цін, відповідно до якого позивач придбав медичний препарат «Глицисед», який відповідно до його тверджень в позовній заяві є заспокійливим препаратом. (а.с.18).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 травня 2023 року апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року по справі №201/8859/22 залишено без задоволення, а рішення залишено без змін.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частин першої та другої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної особи.

За змістом частини третьої статті 23 Цивільного кодексу України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Статтею 1174 цього ж Кодексу передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, обґрунтовуючи завдання йому моральної шкоди, посилається на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року по справі №201/8859/22.

У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 №4 роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди"визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Отже, під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі.

При цьому, у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Зі змісту позовної заяви слідує, що завдання позивачу моральної шкоди обґрунтовується посиланням на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2023 року, яким скасовано постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 127 КУпАП України та закрито справу про адміністративне правопорушення, однак самі по собі дії відповідача, та складення постанови про адміністративне правопорушення, не свідчить про факт завдання позивачу моральної шкоди.

Суд звертає увагу, що моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до висновку Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у своїй постанові від 21 жовтня 2020 року у справі 312/262/18: «Сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивіль-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди».

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

З огляду на вищезазначене, позивачем не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, які б вказували на завдання йому фізичних чи душевних страждань, або інших негативних явищ, внаслідок притягнення до адміністративної відповідальності.

В матеріалах справи відсутні належні докази щодо характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав, тяжкості вимушених змін у його життєвих і професійних стосунках, моральних переживаннях, стану здоров`я тощо.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем, в порушення статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, не доведено завдання йому моральної шкоди з боку відповідача, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи, що докази понесення сторонами будь-яких судових витрат у справі відсутні, позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", суд не вбачає підстав для вирішення питання розподілу судових витрат.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00,§ 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76, 78, 81, 141, 259, 263-265, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про відшкодування шкоди відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С.О. Демидова