Справа № 214/3129/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою 08 травня 2023 року, в якій просив суд: розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_2 , зареєстрований 17 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, актовий запис №282; після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін; понесені ним судові витрати по справі стягнути з відповідача.

Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 17 серпня 2007 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області. Від шлюбу вони мають двох спільних дітей доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Шлюбно-сімейне життя між сторонами не склалось. Погіршення стосунків відбувалось останні 3 роки, що передували зверненню до суду, у зв`язку з різними поглядами на шлюб та сім`ю. У 2021 році їх сім`я переїхали проживати до м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, будучи внутрішньо переміщеними особами з тимчасово окупованої території. З цього часу стосунки між ними ще більше погіршились, а з 02 травня 2023 року остаточно припинені. Наразі діти мешкають з ним, а ОСОБА_2 мешкає окремо, має стосунки з іншим чоловіком та не бажає зберігати їх сім`ю. Зважаючи на вказані обставини, на переконання позивача, шлюб розпався остаточно та носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечитиме інтересам сторін, адже примушування до шлюбних відносин є неприпустимим. Майновий спір та спір щодо визначення місця проживання дітей між ними наразі відсутній. Діти виразили бажання мешкати з ним, перешкод у спілкуванні їх з матір`ю він не створює.

Ухвалою суду від 18 травня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.22).

Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористались. Позивач ОСОБА_1 одночасно з позовом подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Надання строку на примирення вважав недоцільним.

Відповідач ОСОБА_2 19 травня 2023 року через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу та підтвердила, що шлюб дійсно розпався та наразі вона має інші стосунки. Рішення розлучитись є виваженим, остаточним, а примирення є неможливим.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, фактичне визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, що не суперечить закону та не порушує права і свободи інших осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін.

Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Процесуальні дії судом не вчинялись, заходи забезпечення позову/доказів, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію сторін, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17 серпня 2007 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ) було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, актовий запис №282 (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 17 серпня 2007 року, а.с.12).

Від шлюбу сторони мають двох доньок неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.13, 14).

Сім`я ОСОБА_6 є внутрішньо переміщеною з тимчасово окупованої території Луганської області та перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради. ОСОБА_1 разом з доньками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають зареєстроване місце перебування за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8, 15, 16), відповідач ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.11). Як вказував позивач, що не оспорювала відповідач, діти проживають зі ОСОБА_1 , спір про визначення їх місця проживання між сторонами відсутній.

Судовим розглядом встановлено, що шлюбні стосунки між подружжям остаточно припинено. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть та не підтримують відносин, притаманних подружжю, та категорично заперечують проти надання строку на примирення.

Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, зумовлює його добровільний характер.

Частина 1 статті 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Відповідно до ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст.110 СК України.

Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11 червня 2019 року у справі № 605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.

Суд не застосовує положення ст.111 СК України, яка є диспозитивною, оскільки в судовому засіданні зібрано достатньо доказів, які підтверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, а збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, моральним засадам, адже позивач наполягає на розірванні шлюбу та категорично заперечує проти надання строку на примирення, відповідач не заперечує проти його розірвання, визнавши позовні вимоги.

Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду, яке набрало законної сили.

Відповідно до ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження по справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Аналізуючи викладене, виходячи із фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, а також того, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, з урахуванням обопільної згоди сторін на розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 17 серпня 2007 року (а.с.12) слідує, що під час державної реєстрації шлюбу відповідач змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », яке після розірвання шлюбу суд вважає за можливе залишити без змін з огляду на відсутність заяви відповідача про відновлення дошлюбного прізвища.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.142 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача у зв`язку з визнанням відповідачем позову, а тому вважає за необхідне повернути позивачеві 50% судового збору, сплаченого при поданні позову (квитанція № від 05 травня 2023 року АТ «ТАСКОМБАНК», а.с.1) за рахунок коштів з Державного бюджету України, що становить 536 грн. 80 коп., а інші 50% судового збору (536 грн. 80 коп. відповідно) стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 142, 206, ч.2 ст.247, 258-259, 263-265, 274, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5 ), зареєстрований 17 серпня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Луганської області, актовий запис №282 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_2 залишити без змін « ОСОБА_6 ».

Повернути ОСОБА_1 за рахунок коштів з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при зверненні до суду відповідно до квитанції № від 05 травня 2023 року АТ «ТАСКОМБАНК», що складає 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування 50% судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до ч.2 ст.115 СК України.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 ; адреса реєстрації місця перебування як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 ; адреса реєстрації місця перебування як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 .

Рішення суду складено та підписано без проголошення 13 червня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко