УХВАЛА

08 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 713/1618/22

провадження № 61-13562ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 березня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 21 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя.

Просив:

визнати об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 91 % з належними до нього господарськими спорудами, розташований на АДРЕСА_1 ;

визнати за ним право власності на 1/2 ідеальну частку незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 91% з господарськими спорудами, який розташований на АДРЕСА_1 ;

припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 91 % з господарськими спорудами, розташований на АДРЕСА_1 ;

визнати за ним право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, цільовим призначенням - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на АДРЕСА_1 ;

припинити право власності ОСОБА_1 на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, з цільовим призначенням - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану на АДРЕСА_1 .

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 27 грудня 2022 року, позов задоволено.

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 91 % з належними до нього господарськими спорудами, розташований на АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку незавершеного будівництвом житлового будинку готовністю 91 % з господарськими спорудами, розташованого на АДРЕСА_1 .

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на незавершений будівництвом житловий будинок готовністю 91 % з господарськими спорудами, розташований на АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, з цільовим призначенням - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на АДРЕСА_1 .

Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, з цільовим призначенням - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

09 березня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2022 року.

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 березня 2023 року, залишене без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 21 червня 2023 року, заяву ОСОБА_2 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задоволено.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 27 жовтня 2022 року у цивільній справі № 713/1618/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, придбаного під час шлюбу та визнання права власності на 1/2 частку земельної ділянки змінено за нововиявленими обставинами. Позов ОСОБА_2 задоволено повністю.

Визнано об`єктом права спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, що розташований на АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований на АДРЕСА_1 .

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями і спорудами, який розташований на АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, цільовим призначенням - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на АДРЕСА_1 .

Припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки площею 0,1200 га, кадастровий номер :01:002:1425, цільовим призначенням - 02.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на АДРЕСА_1 .

13 вересня 2023 року ОСОБА_1 направила до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 березня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 21 червня 2023 року.

Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків, запропоновано подати заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження та зазначити поважні причини пропуску строку на касаційне оскарження, подати докази на їх підтвердження, надати докази, які підтвердили б вартість спірних 1/2 частки житлового будинку та 1/2 частки земельної ділянки, вказати ціну позову, надати суду нову редакцію касаційної скарги, у якій зазначити передбачені підстави касаційного оскарження судового рішення, а також надіслати суду копії уточненої редакції касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників.

На виконання вимог ухвали ОСОБА_1 надіслала поштовим зв`язком нову редакцію касаційної скарги та її копії учасникам справи, в якій просила визнати поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження, оскільки вперше з касаційною скаргою звернулась вчасно, проте суд касаційної інстанції повернув її касаційну скаргу через не усунення недоліків. Також зазначила, що ціна позову становить 626 782,00 грн.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом спору у цій справі є поділ майна подружжя, ціна позову становить 623 782,00 грн.

Отже, зазначена справа не є справою з ціною позову, яка перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684,00 грн*250=671 000,00 грн).

Тому відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України справа не підлягає касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявниці немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R(95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявницею судові рішенняухвалені у справі, яка не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 30 березня 2023 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 21 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак