КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/8375/21 Головуючий у 1 інстанції: Ткач М.М.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Гаращенка Д.Р., Сушко Л.П.,

при секретарі: Курченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Одинадцята київська державна нотаріальна контора, Оболонський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про оголошення фізичної особи померлою, -

в с т а н о в и в :

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, яку обгрунтовував тим, що він є рідним братом ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ), яка від 10.03.1990 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 . В шлюбі у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_4 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Заявник ОСОБА_1 та його тітка ОСОБА_6 піклувалися про ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття. Після досягнення ОСОБА_8 повноліття він повернувся жити до квартири батьків за адресою: АДРЕСА_1 , в якій був прописаний, а в подальшому зареєстрований. ОСОБА_5 спочатку добре навчався, закінчив Київський військовий ліцей, але потім почав вести асоціальний спосіб життя, вживати алкогольні напої та наркотичні засоби, періодично давав про себе знати, телефонував та приходив в гості до заявника та ОСОБА_6 в смт. Брусилів. Заявник намагався вплинути на ОСОБА_5 і неодноразово допомагав йому матеріально. Починаючи від 2015 року останній перестав виходити на зв`язок і родичі не мали про нього жодних відомостей. 19.10.2017 ОСОБА_6 зверталась до Оболонського відділу поліції із заявою про зникнення ОСОБА_5 (зареєстрована в журналі ЕО №4977 від 19.10.2017 року), однак жодної відповіді від органів поліції нею не було отримано. ОСОБА_1 неодноразово намагався знайти ОСОБА_5 , приїзджав за його останнім місцем проживання в Києві. Проте, кожного разу коли вдавалося поспілкуватися з сусідами, то вони повідомляли, що він тривалий час не з`являється за адресою проживання і останній раз сусід ОСОБА_9 бачив його на початку 2018 року.

Після спливу трьох років з моменту отримання останніх відомостей про ОСОБА_5 заявник вирішив звернутися до суду із заявою про визнання племінника померлим у відповідності до ст.46 ЦК України. Метою подачі даної заяви є оформлення спадщини на належну ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_2 та інше майно, оскільки заявник як рідний дядько є єдиним його спадкоємцем третьої черги спадкування. Інших спадкоємців, першої, другої та третьої черг у ОСОБА_5 немає.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким заяву задовольнити.

Скарга обґрунтована тим, що Оболонський районний суд м. Києва в обґрунтування відмови в задоволенні заяви про оголошення ОСОБА_10 померлим, надав перевагу сумнівному доказу, у відношенні якого ведеться кримінальне провадження, перед сукупністю цілого ряду інших доказів, які безумовно підтверджують відсутність будь-яких відомостей щодо ОСОБА_11 протягом останніх майже 6 років, як за місцем останнього проживання, так і в цілому.

Відповідно до ч.1 статті 46 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) «Фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати й загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру».

Відсутність за місцем останнього місця проживання ОСОБА_5 відомостей про місце його перебування встановлено показами свідків ОСОБА_12 - сусіда з квартири АДРЕСА_3 , яка розташована на одній сходовій клітці з квартирою АДРЕСА_2 .

Так, свідок ОСОБА_12 показав, що останній раз бачив ОСОБА_5 наприкінці 2017 року/на початку 2018 року, після чого він зник і жодних відомостей про його місце перебування немає.

Свідок ОСОБА_6 , яка була дружиною покійного рідного дядька ОСОБА_5 і займалася його вихованням від 2005 року, коли він залишився сиротою і до його повноліття показала, що в жовтні 2017 року зверталася до поліції із заявою про зникнення ОСОБА_5 та те, що пошуки його не дали позитивних результатів.

Також вказує на відсутність відомостей про місцеперебування ОСОБА_5 , що підтверджується відповіддю Оболонського УП ГУНП в м. Києві, яка надійшла на запит суду 12.01.2023 року. Так, згідно зазначеної відповіді 02.08.2017 року в рамках кримінального провадження №0007281 винесена постанова про оголошення ОСОБА_5 в розшук. Місцезнаходження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 - невідоме.

Звертає увагу суду, що жодної інформації про місцеперебування ОСОБА_5 від 2018 року також не встановлено згідно відповідей Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції, Одинадцятої київської державної нотаріальної контори, Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України, Головного Управління Пенсійного Фонду України, КНП «Консультативно-діагностичний центр» Оболонського району м. Києва та КНП "Центр первинної медико санітарної допомоги №2" Оболонського району м. Києва.

Проте, судом взято до уваги відповідь Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, яка на виконання вимог ухвали суду надіслала документи на підставі яких, 02.11.2020 року ОСОБА_5 було знято з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: квитанцію про оплату за зняття з реєстрації місця проживання, заяву про зняття з реєстрації місця проживання, договір купівлі - продажу квартири від 23.10.2020 року, витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, довідку про реєстрацію місця проживання особи, паспорт довіреної особи, опис документів, що додано до ЦНАП для виконання адміністративної послуги, акт прийому-передачі заяв та документів щодо надання адміністративних послуг

Суд відхилив доводи Заявника про необхідність критичної оцінки зазначених доказів, оскільки, всі дії пов`язані зі зняттям з реєстраційного обліку вчинено не особисто ОСОБА_5 , а іншою особою.

Також зазначає, що судом першої інстанції відхилені подані Заявником докази про те, що обставини відчуження належної ОСОБА_5 квартири є предметом розслідування у кримінальному провадженні №0000810 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України щодо заволодіння групою невстановлених осіб квартирою ОСОБА_5 на тій підставі, що у даному кримінальному провадженні жодній особі ще не було повідомлено про підозру та не проведено почеркознавчих та інших експертиз.

Суд відхиляючи доводи Заявника та приймаючи до уваги інформацію про зняття ОСОБА_5 з реєстраційного обліку, припустив, що можливо, у ОСОБА_11 у користуванні або у власності є інше житло на території України, на спростування чого Заявником не було подано жодних доказів.

Вважає, що суд першої інстанції обґрунтував судове рішення припущенням того, що у ОСОБА_5 є інше житло, яке є нічим не підтвердженим, хоча частиною 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України прямо визначено, шо показування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що Оболонським районним судом м. Києва було неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та допущено невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції фактичним обставинам справи, що призвело по ухвалення необґрунтованого та незаконного рішення про відмову у задоволенні вимог щодо оголошення ОСОБА_5 померлим.

Також зазначає, що судом першої інстанції було порушено право заявника на справедливий суд внаслідок залучення до розгляду справи присяжного, об?єктивність якого викликала обґрунтовані сумніви, а після заміни зазначеного присяжного суд не почав розгляд справи спочатку, як передбачено Цивільним процесуальним кодексом України, фактично залучивши нового присяжного для формального підписання рішення суду в наступному ж судовому засіданні.

Таким чином, апелянт вважає, що вказаним вище рішенням судом першої інстанції було грубо порушено його право на справедливий і безсторонній суд, що в результаті призвело до винесення незаконного рішення.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних доказів на підтвердження факту смерті ОСОБА_5 або наявності обставин, які доводили б, що ця особа пропала безвісти за обставин, котрі загрожували їй смертю, чи давали б підстави припускати загибель особи від певного нещасного випадку.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ч.2 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 і його батьками є ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого 28.05.1962 року.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №4 від 12.05.2021 року ОСОБА_15 народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 і батьками якої є ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

За відомостями з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя

№4 від 13.05.2021 року, між ОСОБА_15 та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, прізвище « ОСОБА_3 » після реєстрації шлюбу « ОСОБА_16 ».

Згідно даних повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №5 від 25.11.2021 року ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

За наведених обставин заявник є рідним дядьком ОСОБА_5 по матері ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ).

ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_3 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується повторно виданим свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 14.05.2021 року.

Відповідно до відомостей Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА №64055710 від 18.06.2021 року ОСОБА_5 від 06.06.1991 року до 02.11.2020 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Оболонська районна в місті Києві Державної адміністрації листом від 01.12.2021 року №104-10208 на виконання ухвали суду повідомила, що відповідно до Реєстру територіальної громади міста Києва ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у період від 06.06.1991 року до 02.11.2020 року.

Згідно інформації Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області за №8010.5-57617/80.3-21 від 02.12.2021 року, за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 06.06.1991 року був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 і знятий з реєстраційного обліку 02.11.2020 року. ОСОБА_5 отриманий паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий 06.06.2006 року Оболонським РУ ГУМВС України в місті Києві. З питань отримання паспорту громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_5 не звертався.

Як вбачається з листа Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) №2643/21.7.9 від 25.11.2021 року, за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , №3034 від 13.11.1990 року, складений Оболонським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). За відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, актові записи про шлюб, розірвання шлюбу та смерть стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виявлено.

Згідно листа Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори №7629/01-16 від 25.11.2021 року, що відповідно до перевірки алфавітних книг обліку спадкових справ та даних Спадкового реєстру у період від 01.01.2018 року до 21.11.2021 року інформація щодо зведення спадкової справи до майна померлого ОСОБА_5 відсутня і спадкова справа в нотаріальній конторі не заводилась.

Відповідно до листа Головного Центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України №91-46025/0/15-21 від 26.11.2021 року, відомості про перетинання державного кордону, лінії розмежування в межах Донецької та Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період від 01.01.2018 року до 31.10.2021 року в базі даних не виявлено..

Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, повідомило, що за базами даних, інформація стосовно громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Мінінтеграції відсутня.

З інформації Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП у м. Києві

№ 4855/125/31/4/02-2021 від 01.12.2021 року, серед іншого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; 22.12.2015 року Оболонським районним судом м. Києва ОСОБА_5 було засуджено за ч.1 ст.185 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням і знято з обліку 12.05.2017 року за закінченням терміну обліку; Орієнтування, Оболонське УП ГУНП в м.Києві, зникнення: 03.08.2017 року, знайдений 09.08.2017 року, по причині: встановлено місцезнаходження; Учасник події ЄО№49577 від 03.08.2017 Оболонське УПГУНП в м.Києві (зникнення особи безвісти)-зареєстровано в ЄРДР №0007281 від 03.08.2017 року.

За листом Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України № 12/2-25812/ГР від 20.12.2021, у період з 01.01.2018 по 20.12.2021 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в установах виконання покарань та слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України, не тримався (а.с.156, том 1).

Відповідно до листа Головного Управління Пенсійного Фонду України від 10.12.2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на обліку, як одержувач пенсії, не перебуває.

КНП «Консультативно-діагностичний центр» Оболонського району м. Києва листом за №933 від 30.09.2022 року повідомило про те, що за період від 01.01.2018 до 30.09.2022 ОСОБА_5 за наданням медичної допомоги до КНП не звертався.

Комунальне некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Оболонського району м. Києва листом повідомило, про те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з лікарями підприємства декларації про медичне обслуговування не укладав, за медичною допомогою у вказаний період не звертався, і лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о) на його ім`я не видавалось.

Як вбачається з відповіді Оболонського УП ГУНП в м. Києві, 02.08.2017року, у рамках кримінального провадження №0007281 винесена постанова про оголошення зниклого у розшук. Місцезнаходження ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_1 невідоме.

Встановлено, що 14.11.2022 року на електронну адресу суду від Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації на виконання вимог ухвали суду надійшли належним чином засвідчені копії документів на підставі яких, 02.11.2020 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було знято з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: квитанція про оплату за зняття з реєстрації місця проживання, заява про зняття з реєстрації місця проживання, договір купівлі - продажу квартири від 23.10.2020 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, довідка про реєстрацію місця проживання особи, паспорт громадянки України ОСОБА_18 , опис документів, що додано до ЦНАП суб`єктом господарювання, громадянином для виконання адміністративної послуги, акт прийому-передачі заяв та документів щодо надання адміністративних послуг.

Згідно договору купівлі-продажу від 23.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г., зареєстрованого в реєстрі за №6518, укладеного між ОСОБА_5 (продавець) та приватним підприємством «БІБАБО» в особі директора - ОСОБА_19 (покупець), продавець передав, а покупець прийняв у власність належну продавцю на праві власності квартиру АДРЕСА_2 .

Як зазначено судом, представник заявника в одному із судових засідань зазначив, що йому відомо про даний договір, з приводу зазначеного у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0000810 від 05.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, розпочатого за заявою ОСОБА_1 щодо заволодіння групою невстановлених осіб квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5

13.06.2023 року до суду від Оболонського УП ГУНП в м. Києві на виконання ухвали суду надійшов лист №3412/125/51/04-2023, відповідно до якого кримінальне провадження №0000810 від 05.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, станом на 13.06.2023 року знаходиться у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м.Києві. У ході проведення досудового розслідування у рамках даного кримінального провадження почеркознавча та інші експертизи не проводились.

Згідно зі ст.46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті.

За ч.1 ст.47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті

Згідно зі ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Наведені норми ЦК містять кілька окремих фактичних випадків, на підставі яких суд здійснює вірогідне припущення про смерть фізичної особи.

Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи.

Особливістю вказаної категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи (певній правовій презумпції).

Сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина.

При цьому, зміст ч.1 ст.46 ЦК України вказує на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо.

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина.

Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою.

Аналогічні правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 390/1443/19-ц (провадження № 61-6659св21), у постанові Верховного Суду від 30.03.2022 у справі № 295/4293/21 (провадження № 61-17141св21).

Згідно зі ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У тексті заяви окремого провадження заявник та його представник вказали, що оголошення померлим ОСОБА_5 необхідне заявнику для оформлення спадщини.

Звертаючись до суду із заявою окремого провадження, заявник констатує факт відсутності будь-якого зв`язку з його рідним племінником ОСОБА_5 та відомостей про місце його знаходження як підставу для звернення до суду.

Проте, під час розгляду справи судом встановлено, що згідно з договору купівлі-продажу від 23.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г., зареєстрованого в реєстрі за №6518, укладеного між ОСОБА_5 (продавець) та приватним підприємством «БІБАБО» в особі директора - ОСОБА_19 (покупець), продавець передав, а покупець прийняв у власність належну продавцю на праві власності квартиру АДРЕСА_2 .

Згідно отриманої судом інформації кримінальне провадження №0000810 від 05.04.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, станом на 13.06.2023 року знаходиться у провадженні СВ Оболонського УП ГУНП у м.Києві. У ході проведення досудового розслідування у рамках даного кримінального провадження почеркознавча та інші експертизи не проводились.

Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.

Проте, заявником не спростовано наявний у справі доказ, а саме, укладення ОСОБА_5 23.10.2020 договору купівлі-продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буглак О.Г., зареєстровано в реєстрі за №6518, відповідно до якого нотаріусом зазначено, що особи громадян, які підписували вказаний договір, встановлено.

Жодного обґрунтування про наявність певних обставин, які б могли свідчити про існування небезпеки для життя зниклого, судом не встановлено. Сама по собі відсутність ОСОБА_5 навіть протягом тривалого часу за місцем свого проживання, не є достатньою підставою для застосування правил частини 1 статті 46 ЦК України та оголошення його померлим.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень немає електронної копії рішення суду, яким би ОСОБА_5 визнавався безвісно відсутнім. Розшукові дії відносно ОСОБА_5 ще тривають, та є ще не завершеними.

Заявником не надано будь-яких доказів в розумінні ст.306 ЦПК України в обґрунтування обставин, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Тому належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо було б зробити вірогідне припущення про смерть ОСОБА_5 , у матеріалах справи відсутні. Заявником не надано належних доказів на підтвердження факту смерті ОСОБА_5 або наявності обставин, які доводили б, що ця особа пропала безвісти за обставин, котрі загрожували їй смертю, чи давали б підстави припускати загибель особи від певного нещасного випадку.

Суд вірно вважав, що самі по собі показання свідків про те, що вони останній раз бачили ОСОБА_5 лише на початку 2018 року не є достатніми доказами для оголошення його померлим.

При цьому, матеріали справи не містять жодного письмового доказу, який би підтверджував відомості про відсутність у нього на праві власності або користування іншого житла на території України.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що визнання особи померлою є крайньою мірою, передчасно обраним заявником способом захисту своїх прав, та потребує встановлення всіх об`єктивних обставин, що стали передумовою для такого звернення, а тому заява ОСОБА_1 про оголошення фізичної особи померлою до задоволення не підлягала.

Згідно зі ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального і процесуального права безпідставні, спростовуються матеріалами справи та висновками суду, викладеними в рішенні.

Інших доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції чи доводили б порушення ним норм цивільного або цивільно-процесуального законодавства, апеляційна скарга не містить.

Обґрунтовуючи судове рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів приходить до висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.263, 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2023 року.

Головуючий:

Судді: