Провадження №2/932/2789/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

28 листопада 2023 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Цитульського В.І.

секретаря судового засідання Дубовик К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі справу за позовом публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

17 вересня 2015 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованість за кредитним договором №328/13-CL від 31.07.2013 у розмірі 4 401 420,04 грн.

Ухвалою судді від 21 вересня 2015 року позов залишено без руху.

21 жовтня 2015 року у зв`язку з невиконанням ухвали від 21 вересня 2015 року позов повернуто позивачеві.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 лютого 2016 року ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 жовтня 2015 року скасовано та направлено справу на новий розгляд.

Доводи позивача викладені у позові.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 31 липня 2013 року між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №328/13/CL відповідно до якого Кредитодавець видає Позичальнику кредит в сумі 2 740 000,00 грн., а Позичальник зобов`язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом до 05 травня 2014 року, в подальшому угодою змінено дату повернення кредиту на 05 травня 2015 року. Позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачем та надав кредитні кошти. Однак відповідач свої зобов`язання перед банком не виконала, неодноразово допускала прострочення оплати процентів за користування кредитом, зокрема з січня 2014 року взагалі припинила виконання кредитного договору. 22 травня 2015 року позивачем до відповідача направлено лист-попередження в якому встановлена необхідність сплатити заборгованість протягом п`яти календарних днів з моменту отримання листа. Проте відповідач проігнорував дану вимогу, свої зобов`язання перед банком не виконала. Таким чином станом на 20 серпня 2015 року у відповідача існує заборгованість: за основним боргом на суму кредиту у розмірі 2 739 999,99 грн. (два мільйони сімсот тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень, 99 коп.) та зі сплати процентів за користування кредитом на суму 988 426,85 грн. (дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч чотириста двадцять шість гривень, 85 коп.). Наявність простроченої заборгованості, в свою чергу, є підставою для нарахування неустойки, встановленої умовами розділу 4 Кредитного договору, а саме: 488 846,03 грн. (чотириста вісімдесят вісім тисяч вісімсот сорок шість гривень 03 коп.) пені, нарахованої за прострочення повернення основного боргу (тіла кредиту) за період з 06.05.2014 по 07.05.2015р.(п. 4.1. Кредитного договору), 157 473,73 грн. (сто п`ятдесят сім тисяч чотириста сімдесят три гривні 73 коп.) пені, нарахованої за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 01.10.2013 по 31.07.2015р. (п. 4.1. Кредитного договору), 1 000,00грн. штрафу (п. 4.3. Кредитного договору) а також 25 673,44 грн. - 3% від простроченої суми за період з 06.05.2014 по 07.05.2015 (п. 4.2. Кредитного договору, ст. 625 ЦК України). Загалом заборгованість Позичальника перед Позивачем станом на 20.08.2015 року становить 4 401 420,04 грн. (чотири мільйони чотириста одна тисяча чотириста двадцять гривень, 04 коп.).

Відповідач відзиву не надала.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Фактичні обставини встановлені судом.

31 липня 2013 року між ПАТ «ЗЛАТОБАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 328/13/CL.

Відповідно до п.п. 1.3.-1.5. Кредитного договору Позивач надав Позичальнику кредит у сумі 2 740 000,00 (два мільйони сімсот сорок тисяч гривень, 00 коп.) грн. з процентною ставкою 21 (двадцять один) % річних; кінцевою датою повернення кредиту встановлено 05.05.2014 р.

Договором від 13.05.2014 року про внесення змін до Кредитного договору строк користування коштами продовжено та визначено кінцевою датою повернення кредиту - 05 травня 2015 року.

Згідно з п. 2.4. Кредитного договору Позичальник зобов`язалася самостійно сплачувати проценти за фактичний строк користування кредитом щомісячно, не пізніше останнього числа місяця, наступного за місяцем користування кредитом (крім останнього місяця користування кредитом, за який проценти сплачуються в кінцеву дату повернення кредиту).

Відповідно до Договору від 20.01.2014 р. про внесення змін до Кредитного договору плата за користування коштами, що нараховані за грудень 2013 - березень 2014 року сплачується позичальником до 30 квітня 2014 року.

Згідно із Договором від 13.05.2014р. про внесення змін до Кредитного договору проценти, до 30 квітня 2015 року нараховані за травень 2013 - квітень 2015 року Позичальник сплачує в термін відповідності до розділу 4 Кредитного договору за неналежне виконання зобов`язань щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів Позичальник сплачує пеню, що нараховується у розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України з суми неналежного виконаного зобов`язання за кожний день прострочення (п. 4.1.), а також штраф у розмірі 1 000,00грн. - за кожен випадок порушення зобов`язань (п. 4.3.) та відшкодовує банку збитки, у разі їх спричинення (п. 4.2.).

Судом встановлено, що Позивач виконав в повному обсязі свої обов`язки перед Відповідачам за Кредитним договором. Однак, Позичальник зобов`язання за Кредитним договором належним чином не виконала.

22.05.2015 р. Позивачем направлено ОСОБА_1 . Лист-попередження в якому зазначається про істотне порушення умов Кредитного договору останнім, стосовно оплати платежів та необхідності їх сплати протягом п`яти календарних днів з моменту отримання цього Листа - попередження.

Відповідачем не вчинено дій на виконання умов викладених у листі-попередженні.

Згідно наданого розрахунку станом на 20.08.2015р. у ОСОБА_1 перед Позивачем існує заборгованість: - за основним боргом на суму кредиту у розмірі 2 739 999,99 грн.; зі сплати процентів за користування кредитом на суму 988 426,85 грн.; 488 846,03 грн. пені, нарахованої за прострочення повернення основного боргу (тіла кредиту) за період з 06.05.2014 по 07.05.2015р.(п. 4.1. Кредитного договору), - 157 473,73 грн. пені, нарахованої за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період з 01.10.2013 по 31.07.2015р. (п. 4.1. Кредитного договору), - 1 000,00грн. штрафу (п. 4.3. Кредитного договору), а також - 25 673,44 грн. - 3% від простроченої суми за період з 06.05.2014 по 07.05.2015 (п. 4.2. Кредитного договору, ст. 625 ЦК України). Загалом заборгованість Позичальника перед Позивачем станом на 20.08.2015 року становить 4 401 420,04 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 23 лютого 2023 року звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 47,9 м2, житловою площею - 30,5 м2, (реєстраційний номер об`єкта в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 0), в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 328/13/CL від 31.07.2013 року в розмірі 8 501 112,53 грн., а саме: суми заборгованості за кредитом 2 739 999,99 грн., суми заборгованості по процентам 4 653 191,18 грн., 3% річних за прострочення виконання зобов`язань 899 608,61 грн., пені 208 312,75 грн., на користь Публічного акціонерного товариства «Златобанк», шляхом реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною, встановленої на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Таке рішення залишене в силі постановою Київського апеляційного суду від 11 липня 2023 року.

Норми права застосовані судом.

За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Згідност.599ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст.611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст.554Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник у поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручитель.

Частиною 2 ст.554Цивільного кодексу України визначено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом ч.1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до вимог ч. 1-3ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За змістом ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 549ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі статтею 61Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до статті 549ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Подібний правовий висновок висловлено Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 24 лютого 2021 року № 285/3500/19.

Висновки суду.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 умови договору виконувала не належним чином, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка складається із: 2 739 999,99 грн. основного боргу, 988 426,85 грн. відсотки за користування кредитом, 646 319,76 грн. пеня у вигляді подвійної облікової ставки НБУ, 25 673,44 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості, 1 000 грн. штраф.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва звернуто стягнення на іпотечне майно, проте доказів виконання рішення суду щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а також доказів погашення вищевказаної заборгованості, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до вимог ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що розмір заборгованості за кредитом (використаними кредитними коштами) за нарахованими відсотками, визначений рішенням суду, яке набрало законної сили, є обставиною, яка не підлягає доведенню, є обов`язковою для позивача та відповідача.

Що стосується заявлених одночасно двох вимог стягнення пені та штрафу, суд вважає такі вимоги не підлягають одночасному задоволенню з підстави порушення положень, закріплених ст.61Конституції України.

У задоволенні вимоги про стягнення пені в розмірі 646 319,76 грн. слід відмовити, оскільки така є більш обтяжливою для відповідача у порівнянні з вимогою про стягнення штрафу у розмірі 1 000 грн.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та підлягає стягненню основна сума заборгованості за договором у розмірі 2 739 999,99 грн., відсотки за користування кредитом - 988 426,85 грн., 3% річних у розмірі 25 673,44 грн. та штраф у сумі 1 000 грн.

У задоволенні інших вимог слід відмовити.

На підставі викладеного, статей 526, 530, 610, 629, 634, 1054 ЦК України та керуючись статтями 141, 263 - 265, 268, 273, 279, 280, 282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Бабушкінським РВ ДМУ УМВС в Дніпропетровській області від 03.06.1997 р.) на користь Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» (, місцезнаходження 01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 17/52) заборгованість за кредитним договором №328/13-CL від 31.07.2013 р. на суму 3 755 100 (три мільйони сімсот п`ятдесят п`ять тисяч сто) грн. 28 коп. з яких:

2 739 999,99 (два мільйони сімсот тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 99 коп.) основного боргу,

988 426,85 (дев`ятсот вісімдесят вісім тисяч чотириста двадцять шість гривень 85 коп.) відсотки за користування кредитом,

25 673,44 (двадцять п`ять тисяч шістсот сімдесят три гривні 44 коп.)3% річних від простроченої суми заборгованості;

1 000,00 (одна тисяча гривень) штраф передбачений умовами кредитного договору.

В іншій частині вимог відмовити.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений та проголошений 28.11.2023.

Суддя: В.І.Цитульський