Справа № 510/826/23
Провадження № 2/510/902/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

05 грудня 2023 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

- за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідачка ОСОБА_2 у судові засідання, які призначалися на 20.07.2023р., 19.09.2023р., 11.10.2023р., будучи належним чином сповіщена, не явилась, про причину неявки суд не сповістила, була попереджена, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у її відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзиву на позов не надала.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Аждер В.А. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі.

Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечував

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія свідоцтва про народження позивача; копія свідоцтва №2/6410 від 22.08.2002р. про право ОСОБА_1 на спадщину за заповітом ОСОБА_3 ; копія виписки із погосподарської книги с. Долинське Ізмаїльського району Одеської області від 05.04.2023р.; копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; копія державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого у Книзі державних актів на право приватної власності на землю 01.09.1995р. на земельну ділянку площею 0,40 га, розташовану на території с. Долинське Ізмаїльського (раніше Ренійського) району Одеської області, виділену для ведення особистого підсобного господарства; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія заповіту ОСОБА_3 від 11.09.2001р., оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копія довідки старости Долинського старостинського округу виконкому Ренійської міської ради від 05.04.2023р. про реєстрацію осіб за домоволодінням по АДРЕСА_1 ; копія довідки старости Долинського старостинського округу виконкому Ренійської міської ради від 26.12.2022р. про склад сім`ї ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.03.2023р.; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості 2/3 частин житлового будинку від 19.04.2023р.; відповідь завідувачки Ренійської держнотконтори від 12.07.2023р. (спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась); копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 11.07.2023р.; копія Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 11.07.2023р. ( дата заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 ); відповідь завідувачки Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області від 18.07.2023р.; копія спадкової справи №1203 від 30.10.2001р., заведеної після смерті ОСОБА_3 ( копія заяви ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину; копія довідки про право власності ОСОБА_3 на будинок; копія довідки НАСК «Оранта»; копія сертифікату серії ОД №0554098 від 04.12.2000р. на право на земельну частку (пай) у КСП «Анадол» с.Долинське Ренійського району Одеської області розміром 3,29 в умовних кадастрових га; копія довідки Ренійського районного відділу земельних ресурсів; копія виписки із погосподарської книги с. Долинське Ізмаїльського району Одеської області від 05.04.2023р. №43; копія рішення 12-тої сесії Долинської сільської ради Ренійського району 22-го скликання від 29.01.1998р. про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок під житлову забудову.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що сторони у справі являються дітьми нині померлих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За життя ОСОБА_3 належало наступне майно:

житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 - на підставі даних погосподарської книги №2 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) с. Долинське Ізмаїльського району Одеської області від 05.04.2023р. №43 та рішення 12-тої сесії Долинської сільської ради Ренійського району 22-го скликання від 29.01.1998р. про передачу безоплатно у приватну власність земельних ділянок під житлову забудову;

земельна ділянка площею 0,40 га, розташована на території с. Долинське Ізмаїльського (раніше Ренійського) району Одеської області, виділена для ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого у Книзі державних актів на право приватної власності на землю 01.09.1995р.;

право на земельну частку (пай) у КСП «Анадол» с.Долинське Ренійського району Одеської області розміром 3,29 в умовних кадастрових га згідно сертифікату серії ОД №0554098 від 04.12.2000р. на право на земельну частку (пай) у КСП.

На випадок смерті ОСОБА_3 розпорядився належним йому майном, 11.09.2001р. склав заповіт на ім`я ОСОБА_1 (нині позивача), ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 (син померлого) звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом, прийняв її в порядку п 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час).

22.08.2002р. позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого за ним було визнано право на спадкове майно: на 1/3 частину житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 ; на право на земельну частку (пай) у КСП «Анадол» с.Долинське Ренійського району Одеської області розміром 3,29 в умовних кадастрових га згідно сертифікату серії ОД №0554098 від 04.12.2000р. на право на земельну частку (пай) у КСП.

Отже, за фактом позивач реалізував своє спадкове право на спадщину за заповітом після смерті батька, але оформив спадщину частково, тільки в частині 1/3 частини житлового будинку та права на земельний пай у КСП. У зв`язку із цим, спадщина на 2/3 частини житлового будинку та на земельну ділянку площею 0,40 га залишилась не оформленою.

Незважаючи на це, ОСОБА_1 фактично вступив в управління та володіння спадковим майном повністю, поніс витрати на поховання, виконав поминальні обряди. Таким чином, після смерті батька позивачу став належати на праві власності спірний житловий будинок вцілому та земельна ділянка площею 0,40 га, однак вони ним не були оформлені в установленому законом порядку.

Матір позивача ОСОБА_4 та його сестра ОСОБА_2 на спадщину після смерті батька не претендували, її не прийняли. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Отже, позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті батька за заповітом відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час), оскільки він своєчасно подав заяву про прийняття спадщини до нотаріуса та не відмовився від неї і це стосується всього обсягу спадкового майна, що належало його батькові.

Проте, незважаючи на своєчасне звернення позивача за прийняттям спадщини, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в нього відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів, про що 20.03.2023р. нотаріусом була винесена відповідна постанова.

Необхідні нотаріусу документи позивач надати не може у зв`язку із тим, що на час смерті ОСОБА_3 житловий будинок не був зареєстрований у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Згідно п. 7 глави 7 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Міністерством юстиції України 22.02.2012р. №296/5, у справах нотаріуса залишаються копії (фотокопії) правовстановлюючих документів у т.ч. і при видачі свідоцтва про право на спадщину.

На копіях (фотокопіях) зазначених документів проставляється відповідна відмітка про перехід права власності до набувача чи спадкоємця.

Крім того, необхідні нотаріусу документи щодо землі позивач надати не може у зв`язку із втратою їх спадкодавцем. Чинним законодавством не передбачена можливість відновлення актів на право власності на земельну ділянку після смерті власника його спадкоємцями за умови, що свідоцтво про право на спадщину щодо цієї земельної ділянки не видано, а на підставі ксерокопії акту неможливо оформити спадщину. Згідно п. 5.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04.05.1999р., при втраті (псуванні) державного акту на землю власнику або землекористувачу видається відповідний дублікат.

Так як набуте за спадкуванням право власності позивачем не було оформлено, він не в змозі отримати дублікат державного акту про право власності на землю.

Отже, після смерті ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на нерухомість, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті свого батька в порядку п. 2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р. (який діяв на той час) і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідачка її не прийняла та на неї не претендувала.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ч. 1 п.4 Прикінцевих і Перехідних положень ЦК України 2003р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Оскільки спадкодавець ОСОБА_3 помер у 2001р., спадкові відносини виникли у той час, то підлягають застосуванню положення ЦК УРСР 1963р.

Згідно із вимогами ст. 548 ЦК УРСР 1963р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Ст. 549 ЦК УРСР передбачено, що визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Після смерті ОСОБА_3 за прийняттям спадщини в установлений законом строк звернувся позивач, як спадкоємець за законом, прийняв її фактично, в порядку п.2 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963р.

Відповідно до ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом . Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Як передбачено ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту

відкриття спадщини.

За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном ; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою для прийняття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку ОСОБА_1 прийняв спадщину як юридично, так і фактично, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях по подачі заяви про прийняття спадщини та фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання технічних документів на нерухомість, мешкання у спадковому будинку, догляд за його збереженням, проведення ремонту, сплата за користування комунальними послугами та ін.).

Таким чином, ОСОБА_1 прийняв спадщину в цілому в порядку ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР (незважаючи на те, що у 2002 році він документально оформив тільки її частину).

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на 2/3 частини житлового будинку та земельну ділянку з підстав прийняття спадщини за заповітом.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 524, 548, 549 ЦК УРСР 1963р., ст. ст. 15, 328 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за заповітом право власності на:

-2/3 частини житлового будинку із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 ;

-земельну ділянку площею 0,40 га, розташовану на території с. Долинське Ізмаїльського (раніше Ренійського) району Одеської області, виділену для ведення особистого підсобного господарства згідно державного акту на право приватної власності на землю, зареєстрованого у Книзі державних актів на право приватної власності на землю 01.09.1995р.,

що належали ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Ренійським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст. 284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Вячеслав ДУДНИК