Провадження № 2/185/4362/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 грудня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участі секретаря судового засідання Преображенської К.О., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ у натурі частки із нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на окреме домоволодіння
23.10.2023 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовною заявою, в якій просить суд визнати право власності, виділивши йому в натурі, як окремий об`єкт нерухомого майна 33/50 частини із житлового будинку АДРЕСА_1 , з господарчими будівлями та спорудами; припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що йому на підставі договору дарування належить 33/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідачу ОСОБА_3 належать інші 17/50 частини зазначеного будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.05.1980 року. Між сторонами склався порядок фактичного користування будинком, який був розділений на окремі ізольовані квартири. Між позивачем та відповідачкою виникають спори про порядок користування і володіння будинком. Угоди про спосіб виділення частки із загального майна не досягнуто.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.10.2023 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У судовому засіданні представник позивача адвокат Кравченко Є.М. підтримав позовні вимоги повністю, посилаючись на підстави зазначені у позові.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Судом ухвалено слухати справу у заочному судовому засіданні.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача по справі, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачу на підставі договору дарування від 09 березня 2021 року належить 33/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 з господарчими будівлям та спорудами у складі: в житловому будинку під літ. А1 наступні приміщення: 1-1 передня 5,2 кв.м., 1-2 кухня 10,8 кв.м., 2-3 санвузол 2,5 кв.м., 1-4 житлова кімната 12,5 кв.м., 1-5 житлова кімната 6,3 кв.м., а2 прибудова, Д1 вбиральня, Є1 навіс, Ж1 сарай, З1 літній душ, 1 колодязь, 2 свердловина, 3 вигрібна яма, 4 ворота.
Інші, 17/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 травня 1980 року.
Відповідно до ч. 1ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом (ч. 2 ст. 318 ЦК України).
Частиною 1 статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.
У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 36 цього Кодексу.
Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом.
Згідно статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділу натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.
Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.
Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.
Таким чином, виділ у натурі частки із майна, що є об`єктом спільної часткової власності, може мати місце лише у випадку, якщо частка, яка підлягає виділу, після цього не втратить своїх властивостей і основного призначення.
Постановою Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 визначено, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.
Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.
Відповідно до вимог статті 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1)частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2)річ є неподільною; 3)спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.
Враховую викладене, суд вважає за можливе виділити ОСОБА_2 в натурі та визнати право власності на 33/50 частини із житлового будинку АДРЕСА_1 , з господарчими будівлями та спорудами, припинивши право особи на частку у спільному майні
Судові витрати по справі підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.76,81,263 - 264,265,274,280-284,354 ЦПК України, суд
Позовну заяву задовольнити.
Виділити ОСОБА_2 в натурі та визнати право власності як на окремий об`єкт нерухомості 33/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , з господарчими будівлями та спорудами, у складі:в житловому будинку під літ. А1 наступні приміщення: 1-1 передня 5,2 кв.м., 1-2 кухня 10,8 кв.м., 2-3 санвузол 2,5 кв.м., 1-4 житлова кімната 12,5 кв.м., 1-5 житлова кімната 6,3 кв.м., а2 прибудова, Д1 вбиральня, Є1 навіс, Ж1 сарай, З1 літній душ, 1 колодязь, 2 свердловина, 3 вигрібна яма, 4 ворота.
Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_2 на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається у Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП не відомий, місце проживання: АДРЕСА_1 .
Суддя: В. О. Головін