С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
___________________________________________________________________________________________
Провадження 2-з/760/2/23
У Х В А Л А

І . Вступна частина

25 січня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Коробенка С.В. розглянув в спрощеному позовному провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

ІІ. Описова частина

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 з вимогами про стягнення з нього заборгованості за договором позики.

Згідно із заявленими вимогами Позивачка просить стягнути з Відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 271467,00 гривень та штрафні санкції у вигляді інфляційних втрат в сумі 86880,50 гривень та 3% річних в сумі 14056,78 гривень.

02 січня 2023 року до суду надійшла заява Позивачки про забезпечення позову, зокрема ОСОБА_1 просила:

-накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке перебуває у праві власності ОСОБА_2 .

-накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2 , які знаходяться на його банківських рахунках.

-накласти арешт на грошові кошти, які належать ОСОБА_2 і які перебувають у інших осіб та підлягають передачі або сплаті останньому.

-накласти арешт на інші доходи ОСОБА_2 , які не пов`язані з заробітною платою, пенсією та стипендією, допомогою по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, яка виплачується у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю (включаючи догляд за хворою дитиною), по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на допомогу, яка виплачується касами взаємодопомоги, благодійними організаціями, а також на вихідну допомогу, допомогу по безробіттю.

-заборонити іншим особам вчиняти дії стосовно здійснення платежів в інтересах ОСОБА_2

-заборонити іншим особам передавати майно третім особам, що перебуває у власності ОСОБА_2 та виконувати за нього інші зобов`язання, окрім як в інтересах ОСОБА_1

-зупинити (заборонити) митне оформлення товарів чи предметів які ввозяться/вивозяться ОСОБА_2 , в тому числі і іншими особами, які діятимуть в його інтересах.

-заборонити ОСОБА_2 виїжджати за межі території України.

-заборонити ОСОБА_2 у праві керування транспортними засобами.

-заборонити іншим особам, на праві яких перебуває майно спільної часткової або на праві спільної сумісної власності та яке стосується ОСОБА_2 , вчиняти будь-які дії стосовно такого майна.

-заборонити ОСОБА_2 передавати будь-яке своє майно на зберігання іншим особам.

-заборонити ОСОБА_2 реалізовувати наявні в нього товари під час здійснення ним господарської діяльності.

-заборонити ОСОБА_2 уповноважувати інших осіб на здійснення представництва його інтересів стосовно вчинення дій за його майновим станом.

-заборонити стягнення з ОСОБА_2 на користь інших осіб за виконавчими написами нотаріусів вчиненими з 26.11.2020 по час розгляду справи по суті та прийняттю рішення судом.

В обґрунтування заяви зазначає, що Відповідач має заборгованість перед Позивачкою за договором позики, грошові кошти не повертає, тому може ухилятись від виконання рішення суду і в майбутньому. Зазначає, що відповідач володіє рухомим та нерухомим майном, а тому вважає за необхідне накласти арешт на дане майно, оскільки існує ризик ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому, та існує загроза відчуження відповідачем такого майна.

ІІІ. Мотивувальна частина

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Встановлено, що предметом спору є стягнення заборгованості за договором позики, зокрема з Відповідача ОСОБА_2 в сумі 372404,28 гривень.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги представника позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, тому що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді арешту належного Відповідачу нерухомого майна може призвести до неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову та накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке перебуває у праві власності ОСОБА_2 , а також накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2 , які знаходяться на його банківських рахунках.

Суд не володіє інформацією щодо конкретного майна, яке перебуває у власності Відповідача, тому саме державним (приватним) виконавцем це питання підлягає встановленню. Натомість, враховуючи обмежені строки для вирішення питання про забезпечення позову, позбавляють суд можливості самостійно визначити склад майна в межах ціни позову, що перебуває у власності Відповідача.

Такий спосіб забезпечення позову цілком відповідатиме суті заявлених вимог, не буде надмірним обмеженням прав Відповідача.

Усі інші способи забезпечення позову, запропоновані Позивачкою для застосування, на переконання суду вже не відповідатимуть принципам співмірності та розумності, а тому суд схиляється до висновку про відмову у задоволенні заяви в цій частині.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 149, 150, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд ухвалив:

1.Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке перебуває у праві власності ОСОБА_2 .

Накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_2 , які знаходяться на його банківських рахунках, відкритих в банківських установах України.

2.Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складання.

3.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: