РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року

м. Рівне

Справа № 568/702/23

Провадження № 22-ц/4815/1030/23

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Ковальчук Н. М.,

суддів: Боймиструка С. В., Шимківа С. С.

учасники справи:

позивач Приватне акціонерне товариство «Рівнеобленерго»,

відповідач ОСОБА_1

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 29 червня 2023 року у складі судді Троцюк В. О., ухвалене в м. Радивилів Рівненської області о 12 годині 49 хвилин, повний текст рішення складено 04 липня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Приватне акціонерне товариство «Рівнеобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, завданої пошкодженням майна. Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що що 27 січня 2022 року о 10 годині 05 хвилин в с.Козин по вул.Вересень Дубенського району Рівненської області ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору повітряної лінії електропередач, що підтверджується постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 24.02.2022 року та актом фіксації пошкоджень майна від 27.01.2022 року. Внаслідок неправомірних дій відповідача було пошкоджено належну позивачу повітряну лінію електропередач та завдано майнову шкоду в розмірі 9 126,23 грн., яку відповідач добровільно не відшкував, а тому просить стягнути з нього в судовому порядку завдані збитки у зазначеному розмірі.

Рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 29 червня 2023 року вказаний позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Рівнеобленерго» майнову шкоду, завдану внаслідок ДТП, в розмірі 9126 гривень 23 копійки. Судовий збір, сплачений Приватним акціонерним товариством «Рівнеобленерго» в розмірі 2 684 гривні компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення суду першої інстанції вмотивоване положеннями ч.1 ст. 1166 ЦК України, яка передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, та обґрунтоване належними, достатніми, допустимими доказами на підтвердження того, що діями відповідача ОСОБА_1 , пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу), позивачу було завдано майнової шкоди (прямих збитків), яка знаходиться в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідача ОСОБА_1 , а тому підлягає повному відшкодуванню за рахунок останнього як заподіювача шкоди.

Вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі заперечує висновок суду першої інстанції про наявність його вини у дорожньо-транспортній пригоді, оскільки дорога була дуже слизька, не прочищена, а тому, коли він оминав транспортний засіб, його винесло на узбіччя. Додає, що він не був присутній при огляді працівниками ПАТ «Рівнеобленерго» пошкодженої електроопори, а тому сумнівається в масштабі пошкоджень, зокрема в тому, що автомобілем можна було переламати бетонну опору у двох місцях, а також вказує на відсутність доказів належного стану цієї електроопори до ДТП. Зазначає, що позивачем не надано жодних актів виконаних робіт та інших документів, які б підтвердили вартість пошкодженої опори. Зауважує, що позивачем не надано доказів того. Що він є власником пошкодженого майна. З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Дослідивши матеріали та обставини справи на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що згідно постанови Радивилівського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2022 року, 27 січня 2022 року о 10 годині 05 хвилин в с.Козин по вул.Вересень Дубенського району Рівненської області ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на електроопору повітряної лінії електропередач, в результаті чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п.12.1 ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП.

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн..

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З огляду на вказане, суд відхиляє покликання ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, на відсутність його вини у скоєнні ДТП, внаслідок якого постраждала електроопора.

Згідно акту №16 від 27.01.2022 року фіксації пошкоджень майна ПАТ «Рівнеобленерго», в результаті ДТП, яка відбулась 27.01.2022 року в с.Козин Дубенського району Рівненської області автомобілем ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_2 , було пошкоджено електроопору №7 повітряної лінії електропередач ПЛ-0,4 кВ Л-2 «село» від ТП 167 (інвентарний номер 30043021).

Згідно довідки №23/1057 від 01.02.2022 ПАТ «Рівнеобленерго» розмір матеріальних збитків, завданих товариству по факту пошкодження 27 січня 2022 року на об`єкті «ПЛІ-0,4 кВ від КТП-167 Магістраль №2 «село» (інвентарний номер 30043021) Радивилівської дільниці в с.Козин та відновлення об`єкта (придбання матеріалів, вартості відновлювальних робіт) становить 9 126,23 гривень (а.с. 10).

Зазначена довідка спростовує покликання апеляційної скарги на відсутність будь-яких документальних доказів розміру матеріальних збитків, щодо яких заявлено цей позов.

20 квітня 2022 року ПАТ «Рівнеобленерго» на адресу ОСОБА_1 надіслано претензію про необхідність у десятиденний строк відшкодувати заподіяну з її вини внаслідок ДТП шкоду в сумі 9 126,23 гривень. (а.с.11). Зазначена вимога була отримана відповідачем, однак залишена без виконання та реагування, з огляду на що ПАТ «Рівнеобленерго» звернувся до суду з цим позовом.

Згідно з ч.1, п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За змістом ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є зокрема діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 4 постанови «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013 року вказав, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст.1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно ч.1 ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Заперечуючи проти позовних вимог, ОСОБА_1 доводив про відсутність своєї вини у ДТП, в якій зазнала пошкоджень електроопора.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК України).

Дія непереборної сили є безумовною підставою звільнення від цивільно-правової відповідальності без вини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за таких умов подія.

Непереборна сила це подія, об`єктивно невідворотна за певних умов не тільки для цього заподіювача шкоди, а й для інших осіб при досягненому рівні розвитку науки і техніки; надзвичайна подія, яка не може бути передбачена заподіювачем шкоди; завжди зовнішня подія по відношенню до діяльності заподіювача шкоди.

Як підстава звільнення особи, що порушила зобов`язання, від відповідальності непереборна сила характеризується двома ознаками: надзвичайністю та невідворотністю. Обов`язок доведення непереборної сили законом покладається на володільця джерела підвищеної небезпеки, оскільки діє цивільно-правова презумпція заподіювача шкоди.

ОСОБА_1 не надано жодного доказу про те, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Більше того, вина ОСОБА_1 в скоєнні ДТП, внаслідок якої електроопора повітряної лінії електропередач зазнала пошкоджень, встановлена постановою Радивилівського районного суду Рівненської області від 24 лютого 2022 року, яка набрала законної сили.

Оцінюючи встановлені обставини справи, доводи апеляційної скарги відповідача які полягають у запереченні висновків місцевого суду щодо заявлених ПАТ «Рівнеобленерго» вимог, апеляційний суд приходить до переконання про наявність підстав для задоволення позову та обґрунтованість оскаржуваного рішення місцевого суду. Суд дійшов правильного висновку, який базується на нормах закону, що регулює спірні правовідносини, та матеріалах справи, що діями відповідача ОСОБА_1 , пов`язаними з використанням джерела підвищеної небезпеки (транспортного засобу), позивачу ПАТ «Рівнеобленерго» було завдано майнової шкоди (прямих збитків), яка знаходиться в безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку із діями відповідача та в силу вищенаведених норм матеріального права підлягає повному відшкодуванню за рахунок останнього як заподіювача шкоди.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з`ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов`язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано. Доводи апеляційної скарги апеляційним судом оцінюються критично, оскільки зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував.

Відповідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Радивилівського районного суду Рівненської області від 29 червня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2023 року.

Головуючий Ковальчук Н. М.

Судді: Боймиструк С. В.

Шимків С. С.