Справа № 740/4470/22
Провадження № 4-с/740/15/23
УХВАЛА

13 грудня 2023 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участі секретаря судового засідання Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ніжині Чернігівської області скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Молчанова Валерія Геннадіївна, акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант», про визнання неправомірною та скасування постанови про повернення виконавчого документу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області зі скаргою, в якій просить: визнати неправомірною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 30.10.2023, винесену державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Молчановою В.Г. у виконавчому провадження №71651886.

В обґрунтування скарги зазначає, що 02.05.2023 державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження за № 71651886 з примусового виконання виконавчого листа Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області № 740/4470/22, виданого 03.04.2023, про стягнення з акціонерного товариства Страхова компанія «Мега-Гарант», місцезнаходження: 61057, Харківська область, м.Харків, вул.Донця-Захаржевського, 6/8, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30035289, на його користь 32888 грн 37 коп. матеріальної шкоди. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження та індентифікатор доступу до Автоматизованої системи доступу виконавчого провадження він не отримував.

30.10.2023 державним виконавцем Молчановою В.Г. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна в боржника.

Оскаржувану постанову він отримав 09 листопада 2023 року засобами поштового зв`язку.

Зазначає, що згідно ч.8 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. Періодичне проведення таких перевірок державним виконавцем не здійснювалося.

У постанові про повернення виконавчого документу стягувачу міститься лише формальне «у боржника відсутнє майно», але державним виконавцем не з`ясовувалося, чи є в боржника кошти на рахунках, адже боржник є юридичною особою.

Боржник - акціонерне товариство Страхова компанія «Мега-Гарант» є діючою юридичною особою, яка не визнана банкрутом, а, отже, здійснює свою діяльність в сфері страхування та отримує прибутки.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч. 2, ст.48 ЗУ «Про виконавче провадження»). З огляду на вказане, невиконання рішення суду в частині стягнення коштів з юридичної особи, яка не визнана банкрутом, є бездіяльністю державного виконавця. За таких обставин, заходи, вжиті державним виконавцем, не можна вважати належними та такими, що відповідають вимогам ЗУ "Про виконавче провадження".

Належним доказом вжиття усіх передбачених законом заходів з примусового виконання рішення суду, що свідчить про повноту виконавчих дій, є повне виконання рішення суду. Аналогічна правова позиція Верховного Суду відображена в постанові від 29.10.2021 у справі №916/1714/20.

Невиконання рішення суду, що набрало законної сили, свідчить про неповноту виконавчих дій, що є недопустимим з огляду на положення статті 129-1 Конституції України.

Розгляд скарги просить провести за його відсутності та задовольнити скаргу.

Ухвалою суду від 17 листопада 2023 року скаргу призначено до судового розгляду та витребувано у Київському відділі державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції копії матеріалів виконавчого провадження №71651886.

Боржник - акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Молчанова В.Г. усудове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялася. Будь-яких пояснень державним виконавцем надано не було. Також, на вимогу суду не надано належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №71651886.

Дослідивши матеріали справи, суд, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання.

Згідно частин 1,2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Визначений законодавством принцип обов`язковості виконання судових рішень, ухвалених судами іменем України, реалізовується органами державної виконавчої служби згідно з нормами Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 449 ЦПК України).

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (ст. 452 ЦПК України).

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 3 Закону підлягають примусовому виконанню рішення (суду) на підставі виконавчих документів, зокрема виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

У відповідності до ст.18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 березня 2023 року з АТ Страхова компанія Мега-Гарант на користь ОСОБА_1 стягнуто 32888 грн 37 коп матеріальної шкоди та 3018 грн 99 коп судових витрат.

На виконання вищевказаного рішення 02.05.2023 державним виконавцем Київського ВДВС у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Мінністерства юстиції було відкрито виконавче провадження за №71651886.

30.10.2023 державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Молчановою Валерією Геннадіївною винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п.2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з відсутністю майна в боржника.

У постанові державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу в рамках виконавчого провадження №71651886 зазначено, що у боржника відсутнє майно.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.5 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.8 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.6 ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно п. 2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п.1 ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно ч.8 ст.48 ЗУ Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Проаналізувавши зазначені норми ЗУ «Про виконавче провадження» суд зазначає, що державний виконавець зобов`язаний вживати заходи щодо примусового виконання рішень.

Дії державного виконавця щодо повернення виконавчого документу стягувачу не відповідають заходам примусового виконання рішень, передбачених ч.1 ст.10 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому неправомірними.

Щодо вимоги скаржника щодо скасування саме судом постанови державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу, то дана вимога не є належним способом захисту, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Частиною 2 ст. 451 ЦПК України не передбачено право суду скасування постанови виконавця.

Зважаючи на зазначене вище, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення скарги шляхом визнання дій державного виконавця щодо повернення виконавчого документа стягувачу постановою від 30 жовтня 2023 року у виконавчому провадженні № 71651886 неправомірними та зобов`язання останнього скасувати постанову про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.247, 260- 261, 450-451 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: державний виконавець Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Молчанова Валерія Геннадіївна, акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант», про визнання неправомірною та скасування постанови про повернення виконавчого документу задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Молчанової Валерії Геннадіївнищодо повернення виконавчого документа стягувачу постановою від 30 жовтня 2023 року у виконавчому провадженні № 71651886.

Зобов`язати державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Молчанову Валерію Геннадіївнускасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачу від 30 жовтня 2023 року у виконавчому провадженні № 71651886.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова