Справа № 296/9401/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" червня 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Шкирі В.М.,

за участю секретаря Бабич А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом представника позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Галдецького Ярослава Анатолійовича до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат від простроченої суми заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

23.12.2022 представник позивача АТ «Сенс Банк» - адвокат Галдецький Я.А. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат від простроченої суми заборгованості.

27.12.2022 позовну заяву представника позивача ОСОБА_2 залишено без руху. 13.01.2023 недоліки заяви усунуті.

В обгрунтування позову представник позивача зазначив, що 30.07.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту №284/36-САФ03, 16-2 на купівлю автотранспортних засобів.

За умовами кредитного договору №284/36-САФ03.16-2 від 30.07.2007 передбачено, що кредитор надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 75649,00 дол. США зі сплатою 13.00% річних.

Відповідно до п.1.2 ст. 1 Кредитного договору, Кредит надається Позичальнику на наступні цілі: для оплати придбаного автомобіля марки CADILLAC Escalade ESV. 2007 року випуску, чорного кольору, надалі за текстом «Транспортний засіб», згідно з договором купівлі-продажу №02/07-1 від 02.07.2007 року, укладеним з ПП «Сфера-Авто».

Однак, ОСОБА_1 тривалий час порушував умови кредитного договору та не виконував покладені на нього зобов`язання належним чином. В результаті чого станом на 2016 рік виникла заборгованість за Кредитним договором №284/36-САФ03.16-2 від 30.07.2007 в розмірі 1 965 504,30 грн.

З метою захисту порушених прав та законних інтересів , АТ «Укрсоцбанк» звернулось до Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та поручителів ОСОБА_3 та ПП «Техпромторг».

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21.03.2016, ухваленним у складі одного третейського судді Мороз О.А. в справі №2084/15, позов АТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ПП «Техпромторг» про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ПП «Техпромторг» заборгованість за договором кредиту в розмірі 1 965 504,30 грн. та третейський збір в сумі 20 055,04 грн.

04.01.2019 АТ «Укрсоцбанк» звернулось до Київського апеляційного суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21.03.2016 року.

12.02.2019 Київський апеляційний суд ухвалив Постанову №824/1/2019, якою заяву АТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21.03.2016 року, ухваленого в складі одного третейського судді Мороз О.А., в справі №2084/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 1 965 504,30 грн. та третейський збір в сумі 20055,04 грн.

Станом на сьогодні, виконавче провадження з примусового виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21.03.2016, де стягувачем є АТ «Укрсоцбанк», а боржником ОСОБА_1 відсутнє.

Однак, станом на сьогодні рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21.03.2016 року залишилось не виконаним.

З огляду на те, що ОСОБА_1 не виконав рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21.03.2016 року та продовжує користуватися грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, порушує право стягувача на мирне володіння своїм майном АТ «Сенс Банк» просить стягнути з відповідача заборгованість за період з 29.09.2019 по 28.09.2022 року в розмірі 982 754,99 гривень, які складаються з суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість в розмірі 176 895,39 гривень; суму заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість в розмірі 805 859,61 гривні.

Ухвалою суду від 16.01.2023 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 16.02.2023.

01.02.2023 на адресу суду ОСОБА_1 подано відзив, в якому останній зазначає, що дійсно 30.07.2007 між ПАТ «Укрсоцбанк» та ним укладено кредитний договір №284/36-САФ03.16-2, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти у розмірі 75649,00 доларів США на придбання транспортного засобу, зі сплатою 13% річних за користування кредитними коштами та строком поверенення до 29.07.2014. Під час розгляду Корольовським районним судом м.Житомира справи №296/3040/16-ц встановлено, що останній платіж за користування кредитом позичальником здійснено 05.01.2009. ПАТ «Укрсоцбанк» у 2015 році звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ПП «Техпромторг» та просив стягнути кредитну заборгованість станом на 09.09.2015 у розмірі 3649294,36 грн. Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.03.2016 з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ПП «Техпромторг» на користь ПАТ «Укрсоцбанк» у солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитним договором № 284/36-САФ03.16-2 від 30.07.2007, станом на 09.05.2015 у розмірі 1965504,30 грн. У задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами за період з 30.07.2007 по 09.09.2015 у розмірі повернення відсотків у розмірі 19075,41 дол.США відмовлено за недоведеністю. Ухвалою Київського апеляційного суду від 12.02.2019 частково задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листана примусове виконання рішення третейського суду. У видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 21.03.2016 у частині стягнення із позичальників ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості відмовлено. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира у справі 296/3040/16-ц від26.10.2016 закрито провадження у справі у частині вомог ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором кредиту №284/САФ03.16-2 від 30.07.2007 у частині вимог про стягнення суми заборгованості за кредитом у розмірі 60339,14 дол.США та пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 27340,33 дол.США. Вказана ухвала не оскаржувалась у апеляційному порядку. В зв`язку з чим відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки, будь-якої заборгованості, яка б була підтверджена не існує.

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Направив на адресу суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач чи його представник в судове засідання не з`явився, представник відповідача подав до суду заяву про розгляд спрви у його відсутність, просив відмовити в задоволенні позову.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи встанови обставини та відповідно них визначив правовідносини, що склалися між сторонами.

30.07.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту №284/36-САФ03, 16-2, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру в сумі 75649,00 дол. США зі сплатою 13.00% річних на купівлю автотранспортних засобів (а.с.66-68).

26.04.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінив свою назву на АТ «Укрсоцбанк».

Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків став АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року. В подальшому АТ «Альфа Банк» рішенням загальних зборів акціонерів змінило назву на АТ «СЕНС Банк» (а.с.82-110).

21.03.2016 року постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було прийнято рішення по справі № 2084/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ПП «Техпромторг» про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволені частково, та стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ПП «Техпромторг» заборгованість за договором кредиту в розмірі 1 965 504,30 грн. та третейський збір в сумі 20 055,04 грн. (а.с. 128-131).

04.01.2019 АТ «Укрсоцбанк» звернулось до Київського апеляційного суду із заявою про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21.03.2016 року.

12.02.2019 Київський апеляційний суд постановив ухвалу у справі №824/1/2019, якою заяву АТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21.03.2016 року, ухваленого в складі одного третейського судді Мороз О.А., в справі №2084/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 1 965 504,30 грн. та третейський збір в сумі 20055,04 грн. задовільнив частково та видав:

- виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21 березня 2016 року, ухваленого в складі одного третейського судді Мороз О.А., в справі №2084/15 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 1 965 504,30 грн. та третейський збір в сумі 20 055,04 грн.

- виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21 березня 2016 року, ухваленого в складі одного третейського судді Мороз О.А., в справі №2084/15 про стягнення з Приватного підприємства «Техпромторг» на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 1 965 504,30 грн. та третейський збір в сумі 20 055,04 грн.

У видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21 березня 2016 року у частині стягнення із позичальника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості- відмовити

На день подачі позову відкритих виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором не має (а.с74-75)

Внаслідок неналежного виконання рішення третейського суду від 21.03.2016, в період з 29.09.2019 по 28.09.2022 року позивачем було нараховано заборгованість в розмірі 982 754,99 гривень, які складаються з суми заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість в розмірі 176 895,39 гривень; суму заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість в розмірі 805 859,61 гривні (а.с15)

10.11.2022 ОСОБА_1 було направлено вимогу про необхідність сплати 982 754,99 гривень, яку він отримав (ас.76-81)

Крім того постановою Житомирського апеляційного суду від 17.08.2021 рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 12 вересня 2018 року (справа №296/3040/16-ц ) в частині стягнення процентів за період з 01 квітня 2013 року по 29 липня 2014 року скасувано та закрито провадження у справі за позовом акціонерного товариства «Укрсоцбанк» правонаступником якого є акціонерне товариство «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором в частині стягнення процентів за період з 01 квітня 2013 року по 29 липня 2014 року на підставі п. 3 ч.1 ст.255 ЦПК України .

Скасовуючи рішення апеляційний суд вказав: "Враховуючи те, що предметом даної справи є стягнення з ОСОБА_1 на користь банку процентів за кредитним договором№ 284/36-САФ03.16-2 від 30 липня 2007 року за період з 01 квітня 2013 року по 29 липня 2014 року, з приводу якого наявне рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21 березня 2016 року у справі № 2084/15, про відмову задоволенні позову ПАТ «Укрсоцбанк» у стягненні відсотків за період з 30 липня 2007 року по 09 вересня 2015 року та з врахуванням ухвали Корольовського районного суду м. Житомира від 26 жовтня 2016 року, яка є чинною, колегія суддів вважає, що провадження у справі за позовними вимогами банку в частині стягнення процентів за період з 01 квітня 2013 року по 29 липня 2014 року підлягає закриттю".

Таким чином суд встановив, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, у сфері кредитування, що регулюються нормами Цивільного Кодексу України

Вирішуючи спір по суті суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

30.07.2007 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредиту №284/36-САФ03, 16-2, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру в сумі 75649,00 дол. США зі сплатою 13.00% річних на купівлю автотранспортних засобів (а.с.66-68). Сторонами цей факт не заперечується

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 516ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк», правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків став АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15.10.2019 року. В подальшому АТ «Альфа Банк» рішенням загальних зборів акціонерів змінило назву на АТ «СЕНС Банк»

Таким чином, АТ «СЕНС Банк» набуло право вимоги за кредитним договором №284/36-САФ03, 16-2 від 30.07.2007 року, шляхом внутрішніх реорганізаційних процесів.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21.03.2016 року постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було прийнято рішення по справі № 2084/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ПП «Техпромторг» про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволені частково, та стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ПП «Техпромторг» заборгованість за договором кредиту в розмірі 1 965 504,30 грн. та третейський збір в сумі 20 055,04 грн. (а.с. 128-131).

12.02.2019 Київський апеляційний суд постановив ухвалу у справі №824/1/2019, якою заяву АТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21.03.2016 року, ухваленого в складі одного третейського судді Мороз О.А., в справі №2084/15 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 1 965 504,30 грн. та третейський збір в сумі 20055,04 грн. задовільнив частково та видав:

- виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21 березня 2016 року, ухваленого в складі одного третейського судді Мороз О.А., в справі №2084/15 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 1 965 504,30 грн. та третейський збір в сумі 20 055,04 грн.

- виконавчий лист на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21 березня 2016 року, ухваленого в складі одного третейського судді Мороз О.А., в справі №2084/15 про стягнення з Приватного підприємства «Техпромторг» на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в розмірі 1 965 504,30 грн. та третейський збір в сумі 20 055,04 грн.

У видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 21 березня 2016 року у частині стягнення із позичальника ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованості- відмовити

При цьому відмова у видачі виконавчого листа відносно ОСОБА_1 обгрунтована п.2 ч.1 ст.486 ЦПК України (справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону) ;

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Заяву про скасування рішення третейського суду може бути подано до компетентного суду сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).

У матеріалах справи відсутні докази оскарження зазначеного рішення третейського суду, чи його скасування, отже вказане рішення набуло статусу остаточного, яким стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ПП «Техпромторг» заборгованість за договором кредиту№284/36-САФ03, 16-2 від 30.07.2007 в розмірі 1 965 504,30 грн(а.с.128-131).

Сторони не заперечують, що вимоги кредитора залишаються не погашеними, відповідач стверджує, що оскільки не видано виконавчий лист про стягнення з нього заборгованості та судом у справі №296/ 3040/16-ц закрито провадження то 3% річних та інфляційні втрати нараховані до вимог, що існують у натуральному зобов`язанні тому в їх задоволенні слід відмовити, при цьому послався на постанову ВС від 06.03.2019 у справі №757/44680/15-ц

Суд вважає, що справа (№757/44680/15-ц) не є тоточною, оскільки у цій справі, що розглядається судом не існує натурального зобов`язання, оскільки є рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 2084/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ПП «Техпромторг» про стягнення заборгованості, яким позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволені частково, та стягнуто з солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ПП «Техпромторг» заборгованість за договором кредиту в розмірі 1 965 504,30 грн. (а.с. 128-131). Рішення не скасовано, воно набуло статусу остаточного, а тому висновки у справі № 757/44680/15-ц не можуть бути застосовані у цій справі.

Крім того, суд вважає слушним твердження представника позивача що (справа №296/3040/16-ц ) не входить до предмета доказування у цій справі оскільки стосується стягнення процентів за певний період, а саме з 01 квітня 2013 року по 29 липня 2014 року, тоді як предметом позову у цій справі є стягнення трьох процентів річних за прострочення сплати відповідачем стягнутої за рішенням суду від 21.03.2016, суми основного боргу в сумі 1 965 504,30 грн за період з 29.09.2019 по 28.09.2022 що передбачено ч. 2 ст. 625 ЦК України.

У постанові Верховного Суду України від 26 квітня 2017 року у справі № 3-1522гс16 зроблено висновок, що «зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК) в цій конкретній справі "зобов`язання" не є припиненим, бо воно не виконано належним чином.

Отже,суд вважає, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє відносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК, оскільки згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 612 цього Кодексу встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, установлений договором або законом.

Відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Отже, з наведених норм права вбачається, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).

Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань ( правова позиція викладена у Постанові Великої палати Верховного суду від 04.06.2019 № 916/190/18)

Щодо нарахування 3% річних.

При дослідженні питання щодо особливостей нарахування інфляційних втрат і 3% річних судом враховано правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 січня 2020 року в рамках справи № 924/532/19, якою було визначено, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.

Разом з тим, визначаючи розмір заборгованості відповідача, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку зроблений позивачем розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та трьох процентів річних), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю бо частково зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок це процесуальний обов`язок суду.

Позивачем надано розрахунок трьох відсотків річних за період 29.09.2019 по 28.09.2022 на суму охоплену рішенням суду - 1969504,30 грн , так заборгованість склала 176895,39 грн її суд вважає правильною. Контррозрахунку відповідачем не надано.

Щодо інфляційних втрат.

Суду надано розрахунок інфляційних втрат за період з жовтня 2019 по серпень 2022 року він склав 805859,61 грн .

При його перевірці судом враховано правову позицією Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 905/600/18, викладеною у постанові від 05.07.2019, що нарахування інфляційних втрат за наступний період має здійснюватися з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання;

- зазначена позиція також викладена в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 905/306/18 від 30.07.2019, а також у постановах Верховного Суду у справах № 905/306/18, №908/1928/18, № 904/4565/18, №904/4083/18, № 904/10242/17, № 913/63/18.

Контррозрахунку відповідач не надав, а тому, суд погоджується і з наданим позивачем розрахунком інфляційних витрат

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 14741,32 грн, який був сплачений позивачем при подачі позову (меморіальний ордер від 30.09.2022).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги представника позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» - адвоката Галдецького Ярослава Анатолійовича до ОСОБА_1 про стягнення 3 % річних та інфляційних витрат від простроченої суми заборгованості задовільнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. В. Васильківська, 100) заборгованість за кредитним договором №284/36-САФ03, 16-2 від 30.07.2007 за період з 29.09.2019 по 28.09.2022 в сумі 982754,99 грн. (дев`ятсот вісімдесят дві тисячі сімсот п`ятдесят чотири) гривні 99 копійок, яка складається з:

- 176 895 (сто сімдесяти шести тисяч вісімсот дев`яносто п`яти гривень 39 копійок - 3% на кредитну заборгованість в сумі 1965504,30 гривень за рішенням суду;

- 805 859 (вісімсот п`яти тисяч вісімсот п`ятдесяти дев`яти) гривень 61 копійки інфляційних витрат на кредитну заборгованість за рішенням суду;

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» (, місцезнаходження: 03150, м.Київ, вул. В. Васильківська, 100) судовий збір в сумі 14741 (чотирнадцять тисяч сімсот сорок одну) гривню 32 копійки.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Cуддя В. М. Шкиря