справа № 619/2003/23
провадження № 2/619/340/23
РІШЕННЯ

іменем України

12 червня 2023 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Остропільця Є.Р.,

при секретарі - Ковалевській Е.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_2 «Про визначення додаткового строку для прийняття спадщини»,-

ВСТАНОВИВ:

04.05.2023 позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим 01.03.1978 Будянською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №20.

Батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 18.11.2022 Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис про смерть 654,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (мати батька позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Рогозянка Богодухівського району Харківської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 за актовим записом № 90, виданим 04.03.2022 року Золочівською селищною радою.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки (кадастровий номер: :02:002:0153), площею 5,705 га з цільовим призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Харківська область, Золочівський район с/рада Великорогозянська.

Спадщину після смерті матері ОСОБА_4 її син ОСОБА_3 не прийняв, так як з 24.03.1999 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав в селищі Нова Козача і яка з 24.02.2022 року по 11.09.2022 була тимчасово окупованою територіє разом з селищем Козача Лопань.

Спадщину, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач прийняв, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Коробець О.М., що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі 71037364, від 27.12.2022 року (номер у спадковому реєстрі 70095186), номер у нотаріуса 123/2022.

Мати та дружина спадкодавця-відповідач у справі ОСОБА_5 надала заяву про відмову від спадщини на користь позивача.

Після окупації позивач навідався до будинку бабусі (матері батька ОСОБА_3 ) ОСОБА_4 в с.Рогозянка Богодухівського (колишнього Золочівського) району Харківської області в якому серед інших правовстановлюючих документів, знайшов заповіт на ім`я батька ОСОБА_3 , складений бабусею.

22.04.2013 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде їй належати на день смерті і на що за законом буде мати право, заповіла своєму синові ОСОБА_3 , посвідчений секретарем Великорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області 22.04.2013 зареєстровай в реєстрі за номером 5.

Спадщину, після смерті бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач намагався прийняти, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Золочівської державної нотаріальної контори Богодухівського району Харківської області, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 72249707, від 25.04.2023 року (номер у спадковому реєстрі 70566607), номер у нотаріуса 57/2023.

Однак, 25.04.2023 державний нотаріус Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. видала позивачу Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що вивчивши документи, які надані ОСОБА_1 для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_4 , померлої НОМЕР_4 , видати Свідоцтво про право на спадщину на підставі поданих документів не може, враховуючи, що згідно ст.1296 ЦК України, лише спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Строк для прийняття спадщини встановлено сг.1270 ЦК України і становить шість місяців з часу відкриття спадщини. Вказала, що ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Крім того, ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, має подати заяву про прийняття спадщини. Згідно даних перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ, з дня смерті і по теперішній час, заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно даних Спадкового реєстру станом на 25.04.2023, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні. Згідно довідки, виданою старостою Великорогозянського старостинського округу виконкому Золочівської селищної ради Харківської області від 14.04.2023 за № 80 спадкоємець на час відкриття спадщини проживала одна. Оскільки документи, що підтверджують факт прийняття спадщини, в порядку, встановленому чинним законодавством , нотаріусу не надані, вважає видачу Свідоцтва про право на спадщину неможливою.

Тобто, оформленню спадкового майна в нотаріальному порядку Позивачу перешкоджає та обставина, що ним пропущений встановлений ст. 1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Однак, відмовляючи у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, державний нотаріус не врахувала поважність пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а саме те, що на час смерті бабусі, її син та батько Позивача - ОСОБА_3 був живий, але на жаль перебував на території, яка була тимчасово окупованою, був пенсіонером та людиною обмеженою в пересуванні. Батько Позивача не зміг подати своєчасно заяву про прийняття спадщини, так як помер після звільнення окупованої території, а позивач відповідно не міг за життя батька подавати заяву про прийняття спадщини, враховуючи черговість спадкування та той факт, що також перебував разом з батьком на тимчасово окупованій території.

Позивач та його батько, як виявилося, спадкоємець за заповітом, не могли взяти необхідні для оформлення спадщини документи, через активні бойові дії та окупацію селища.

У померлого батька позивача - сина спадкодавиці, а відповідно і у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, оскільки кінець строку припав на ведення активних бойових дій, тому вони не мали змоги вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, поважних причин.

Вважає, що війна та воєнний стан, перебування на тимчасово окупованій території є поважними причинами пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Особи, крім позивача, які б зверталися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 відсутні, що підтверджується Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У зв`язку з чим позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини строком на три місяці.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, його представник ОСОБА_6 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та відсутність позивача, без фіксації технічними засобами, на задоволенні позову наполягли.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовну заяву визнає та підтверджує обставини, які викладені позивачем.

Представник відповідача Золочівської селищної військової адміністрації Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Батьками позивача є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 , виданим 01.03.1978 Будянською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №20.

Батько ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 , виданим 18.11.2022 Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис про смерть 654,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (мати батька позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 за актовим записом № 90.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та земельної ділянки (кадастровий номер: :02:002:0153), площею 5,705 га з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована за адресою: Харківська область, Золочівський район с/рада Великорогозянська.

Спадщину після смерті матері ОСОБА_4 її син ОСОБА_3 не прийняв, так як з 24.03.1999 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав в селищі Нова Козача і яка з 24.02.2022 року по 11.09.2022 була тимчасово окупованою територіє разом з селищем Козача Лопань.

Спадщину, після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач прийняв, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Коробець О.М., що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі 71037364, від 27.12.2022 року (номер у спадковому реєстрі 70095186), номер у нотаріуса 123/2022.

Мати та дружина спадкодавця-відповідач у справі ОСОБА_5 надала заяву про відмову від спадщини на користь позивача.

Після окупації позивач навідався до будинку бабусі ОСОБА_4 в с Рогозянка Богодухівського (колишнього Золочівського) району Харківської області в якому серед інших правовстановлюючих документів, знайшов заповіт на ім`я батька ОСОБА_3 , складений бабусею.

22.04.2013 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все належне їй майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде їй належати на день смерті і на що за законом буде мати право, заповіла своєму синові ОСОБА_3 , посвідчений секретарем Великорогозянської сільської ради Золочівського району Харківської області 22.04.2013 зареєстровай в реєстрі за номером 5.

Спадщину, після смерті бабусі ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач намагався прийняти, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Золочівської державної нотаріальної контори Богодухівського району Харківської області, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі 72249707, від 25.04.2023 року (номер у спадковому реєстрі 70566607), номер у нотаріуса 57/2023.

Однак, 25.04.2023 державний нотаріус Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Борисенко К.В. видала позивачу Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначила, що вивчивши документи, які надані ОСОБА_1 для видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті бабусі ОСОБА_4 , померлої НОМЕР_4 , видати Свідоцтво про право на спадщину на підставі поданих документів не може, враховуючи, що згідно ст.1296 ЦК України, лише спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Строк для прийняття спадщини встановлено сг.1270 ЦК України і становить шість місяців з часу відкриття спадщини. Вказала, що ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Крім того, ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав разом із спадкодавцем, має подати заяву про прийняття спадщини. Згідно даних перевірки Алфавітних книг обліку спадкових справ, з дня смерті і по теперішній час, заяв про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались. Згідно даних Спадкового реєстру станом на 25.04.2023, спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину відсутні. Згідно довідки, виданою старостою Великорогозянського старостинського округу виконкому Золочівської селищної ради Харківської області від 14.04.2023 за № 80 спадкоємець на час відкриття спадщини проживала одна. Оскільки документи, що підтверджують факт прийняття спадщини, в порядку, встановленому чинним законодавством , нотаріусу не надані, вважає видачу Свідоцтва про право на спадщину неможливою.

Тобто, оформленню спадкового майна в нотаріальному порядку Позивачу перешкоджає та обставина, що ним пропущений встановлений ст. 1270 ЦК України строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Однак, відмовляючи у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, державний нотаріус не врахувала поважність пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, а саме те, що на час смерті бабусі, її син та батько Позивача - ОСОБА_3 був живий, але на жаль перебував на території, яка була тимчасово окупованою, був пенсіонером та людиною обмеженою в пересуванні. Батько Позивача не зміг подати своєчасно заяву про прийняття спадщини, так як помер після звільнення окупованої території, а позивач відповідно не міг за життя батька подавати заяву про прийняття спадщини, враховуючи черговість спадкування та той факт, що також перебував разом з батьком на тимчасово окупованій території.

Позивач та його батько, як виявилося, спадкоємець за заповітом, не могли взяти необхідні для оформлення спадщини документи, через активні бойові дії та окупацію селища.

У померлого батька позивача - сина спадкодавиці, а відповідно і у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, оскільки кінець строку припав на ведення активних бойових дій, тому вони не мали змоги вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, поважних причин.

Суд. вважає, що війна та воєнний стан, перебування на тимчасово окупованій території є поважними причинами пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Особи, крім позивача, які б зверталися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 відсутні, що підтверджується Постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

У зв`язку з чим позивач змушений звернутись з даним позовом до суду.

Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, згідно ст.82 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом або за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин.

Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у цьому Кодексі. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно сі. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця народжені після його смерті, той ж подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 роз`яснив, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Суд приходить висновку, що позовні вимоги щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

На підставі наведеного вище обґрунтування та керуючись статтями 4, 12, 13, 76, 211, 223, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, статтями 1216-1218, 1220, 1221, 1223, 1258, 1261, 1268, 1272 ЦК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , додатковий строк для прийняття спадщини, після смерті бабусі ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном 3/три/ місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Є. Р. Остропілець