Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ
13.12.2023 смт. Оржиця
Оржицький районний суд Полтавської області в складі судді Смілянського Є.А., при секретарі Гапон Т.В., розглянувши цивільну справу № 543/923/23 за позовом ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ »ДНІПРОФІНАНСГРУП» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ »ДНІПРОФІНАНСГРУП» звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, який мотивувало наступним.
ВАТ « Комерційний банк «Експобанк» ( далі первісний кредитор ) та ОСОБА_1 18.01.2008 року уклали договір кредиту і забезпечення № 19А ( далі кредитний договір ).
Згідно договору про відступлення прав вимоги від 06.03.2018 року право вимоги за договором кредиту та договором поруки первісний кредитор відступив на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ »ДНІПРОФІНАНСГРУП». На підставі договору про відступлення прав вимоги від 06.03.2018 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ »ДНІПРОФІНАНСГРУП» набула право вимоги до ОСОБА_1 щодо отримання загальної суми заборгованості. Зазначена обставина підтверджується ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 06.05.2019 року.
Відповідно рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 22.12.2015 року по справі № 543/583/15-ц в зв`язку з невиконанням умов кредитного договору від 18.01.2008 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ « Комерційний банк «Експобанк» заборгованість за договором кредиту і забезпечення від 18.01.2008 року № 19А в сумі 203 727 грн 59 коп. На виконання рішення суду видано виконавчий лист. Рішення суду до цього часу не виконане.
Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносини сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання суми заборгованості.
Загальна сума заборгованості за рішенням суду складає 203 727 грн 59 коп з яких позивач розраховує за період з 08.09.2020 року по 08.09.2023 року відсоток 3 % річних в сумі 18 346, 97 грн та інфляційні витрати в сумі 102 308, 53 грн, а всього в сумі 120 655, 50 грн.
Позивач прохав позов задовольнити, стягнути заборгованість та судові витрати.
Ухвалою судді від 20.09.2023 року відкрито провадження по справі.
Відповідач надав відзив де позов не визнав, мотивуючи тим, що він не був повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, що не надано доказів про погашення сум боргу первісному кредитору, що стаття 625 ЦК України до деліктних правовідносин не застосовується та що пропущені строки позовної давності. Прохав справу розглянути без участі відповідача.
Позивач надав відповідь на відзив де зазначив, що позивачем не пропущено строк позовної давності, оскільки невиконання боржником рішення суду є триваючим правопорушенням, тому право на позов обмежується останніми трьома роками. За змістом статті 625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд ухвалив розглянути справу без участі представника позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Суд ухвалив розглянути справу без участі відповідача.
На підставі досліджених доказів, які суд визнає допустимими і належними встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
ВАТ « Комерційний банк «Експобанк» ( далі первісний кредитор ) та ОСОБА_1 18.01.2008 року уклали договір кредиту і забезпечення № 19А.
Згідно договору про відступлення прав вимоги від 06.03.2018 року право вимоги за договором кредиту та договором поруки первісний кредитор відступив на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ`ДНІПРОФІНАНСГРУП». На підставі договору про відступлення прав вимоги від 06.03.2018 року ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ`ДНІПРОФІНАНСГРУП» набула право вимоги до ОСОБА_1 щодо отримання загальної суми заборгованості. Зазначена обставина підтверджується ухвалою Оржицького районного суду Полтавської області від 06.05.2019 року.
Відповідно рішення Оржицького районного суду Полтавської області від 22.12.2015 року по справі № 543/583/15-ц в зв`язку з невиконанням умов кредитного договору від 18.01.2008 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ « Комерційний банк «Експобанк» заборгованість за договором кредиту і забезпечення від 18.01.2008 року № 19А в сумі 203 727 грн 59 коп. На виконання рішення суду видано виконавчий лист. Рішення суду до цього часу не виконане. Позивач має інфляційні втрати.
Відповідач не надав доказів відсутності заборгованості за кредитним договором.
Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносини сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання суми заборгованості.
Загальна сума заборгованості за рішенням суду складає 203 727 грн 59 коп з яких позивач розраховує за період з 08.09.2020 року по 08.09.2023 року відсоток 3 % річних в сумі 18 346, 97 грн та інфляційні втрати в сумі 102 308, 53 грн, а всього в сумі 120 655, 50 грн. Розмір 3 % річних та інфляційних втрат підтверджується розрахунком наданим позивачем.
Відповідно до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Отже, за змістом статті 516 ЦК України наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.
Суд вважає, що неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може лише впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. З огляду на викладене, саме по собі неповідомлення позичальника про уступку права вимоги, на що посилається відповідач не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.
Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться.
Відповідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно ст. 625 ЦК України:
1.Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
2. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України застосовується не лише до договірних, а й до деліктних правовідносин та до правовідносин, що виникають з рішення суду. Пояснюється це тим, що вона розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а не в розділі договорів, тому в ній визначені загальні правила відповідальності за порушення грошового зобов`язання і дія цієї статті поширюється на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, що регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Зазначене підтверджує і стаття 11 ЦК України в пункті 3 частини 2 якої зазначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а в частині 5 якої зазначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Крім того, частиною 2 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Отже, аналіз вказаних норм права дає можливість прийти до переконливого висновку про поширення дії статті 625 ЦК України не лише до договірних, а й до деліктних правовідносин та до правовідносин, що виникають з рішення суду. З зазначених мотивів суд не погоджується з колишньою практикою Верховного Суду щодо непоширення дії статті 625 ЦК України на деліктні правовідносини, тому не приймає до уваги його правову позицію по даному питанню.
За таких обставин позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати.
На підставі встановлених судом фактичних обставин та змісту спірних правовідносин, суд, - ухвалив:
1.Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП» задовольнити.
2.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП « 3 % річних в сумі 18 346 грн 97 коп та інфляційні втрати в сумі 102 308 грн 53 коп, а всього 120 655 грн 50 коп.
3.Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ « ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДНІПРОФІНАНСГРУП « судові витрати в сумі 2684 грн.
4.Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
5.Учасники справи:
-відповідач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 ; проживає в АДРЕСА_2 .
Суддя: Є.А.Смілянський