№ провадження 2/495/5427/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про закриття провадження по справі

"04" грудня 2023 р. м.Білгород-Дністровський

Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області

у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Мельник Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород Дністровському цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради про поновлення на роботі,

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Алексєєнко В.

ВСТАНОВИЛА:

24 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Шабівської сільської ради про поновлення на роботі.

20 листопада 2023 року представник відповідача надала до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якої зазначає, що позивач ОСОБА_1 вказує, що вона є посадовою особою органу місцевого самоврядування.

На підставі вказаного факту просить суд закрити провадження по справі та відмовити позивачу у задоволені її позовних вимог.

Позивач в судовому засіданні проти задоволення клопотання представника відповідача заперечувала та просила суд відмовити, адже після звільнення вона не є посадовою особою, а тому вказана справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представник відповідача в судовому засіданні наполягала на задоволенні клопотання про закриття провадження та просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги відзив представника відповідача, суд дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно ОСОБА_1 звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до Шабівської сільської ради про поновлення на роботі.

Відповідно до позовної заяви позивач ОСОБА_1 вказує, що вона є спеціалістом 1 категорії з земельних питань відділу з питань земельних відносин, охорони водних ресурсів та надр Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно статті 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до змісту ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини 1 статті 4 КАС України).

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у порядку адміністративного судочинства захисту підлягають права та охоронювані законом інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин, які є складовою частиною правових відносин, що виникають у суспільстві.

Водночас, за правилами пункту 1 частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

У даному випадку позивач знаходиться з відповідачем у певних спірних правовідносинах, вважає, що діями відповідача порушуються його права і, відповідно, позивач має право на захист своїх прав саме на цій стадії розвитку вказаних правовідносин, але за правилами адміністративного судочинства.

У Постанові (Відступлення від висновків Верховного Суду України) Великої Палати Верховного Суду по справі № 826/8687/16 від 12.12.2018 р. виклав правову позицію: «До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду. Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів».

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що правовідносини, що виникли в даній справі, з огляду на наведені обставини не належить до юрисдикції цивільних судів, а вказаний спір має вирішуватися в порядку адміністративного судочинства, а отже справу за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради про поновлення на роботі необхідно закрити.

Що стосується вимоги про відмову в позові ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради про поновлення на роботі, то в цій частині суд вважає за доцільне відмовити, оскільки це не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог по суті спору.

На підставі викладеного, керуючись ст.19, п.1 ч. 1 ст. 255, ст.ст. 256, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника відповідача про закриття провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради про поновлення на роботі - задовольнити частково.

Провадження по справі № 495/11543/23 за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради про поновлення на роботі - закрити.

Роз`яснити позивачу право звернення до суду в порядку адміністративного судочинства України

В іншій частині в задоволенні клопотання представника відповідача по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шабівської сільської ради про поновлення на роботі - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складений 08 грудня 2023 року.

Суддя: