Номер провадження: 22-ц/813/2789/23
Справа № 509/234/22
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є.М.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Комлевої О.С.,Цюри Т.В.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув в відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 січня 2022 року у складі судді Панасенкова Є.М.,

в с т а н о в и в:

В січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист права власності, припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

В своїй позовній заяві представник позивача просить суд усунути порушення прав ОСОБА_1 як власника земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок перемістити самовільно побудовану будівлю на відстань не менше 1 метра від найбільш виступаючої частини будівлі до межі з земельною ділянкою ОСОБА_1 із забезпеченням виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівлі на територію суміжної земельної ділянки ОСОБА_1 .

Разом з позовом представником позивача подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом:

1) накладення арешту на майно, що належить ОСОБА_2 , а саме земельну ділянку: площею 0.0414 га (кадастровий номер :02:005:2762, володіє на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серії та номер: 712. виданий 26.06.2020 р.), розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) заборони відповідачу ОСОБА_2 здійснювати будь-які будівельні роботи на земельних ділянках: площею 0.0414 га (кадастровий номер :02:005:2762, володіє на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, серії та номер: 712. виданий 26.06.2020 р.), до вирішення по суті цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності, припинення порушень правил добросусідства та усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою;

3) заборони державним реєстраторам України вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо земельних ділянок, розташованих на АДРЕСА_1 з кадастровим номером :02:005:2762.

Свою заяву обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0.0414 га, кадастровий номер :02:005:3022, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Суміжною з земельною ділянкою позивача розташована земельна ділянка відповідача, площею 0.0414 га, кадастровий номер :02:005:2762. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Як відомо позивачу, починаючи з 2020 року до теперішнього часу, відповідачем організовані та проводяться будівельні роботи не тільки з порушеннями, яким обґрунтовується позов, а й без будь-яких дозвільних документів, зокрема, без подання повідомлення про початок будівельних робіт, а також без технічного нагляду. Таким чином, нерухоме майно, яке було збудовано за наслідком проведення даних будівельних робіт є самочинним будівництвом та порушує права позивача на користування своєю земельною ділянкою. Забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу. Крім того, у позивача є підстави вважати, що відповідач, для уникнення відповідальності, може розпорядитися майном, що йому належить на праві приватної власності, а саме земельними ділянками площею 0.0414 га, розташовані в АДРЕСА_1 та відчужити її на користь інших осіб, або вчинити інші дії, що ускладнить, або навіть зробить неможливим, виконання рішення суду. Позивач наполягає вжити заходів по забезпеченню позову у вигляді накладання арешту. Позивач вважає, що обраний спосіб забезпечення позову не спричинить не відновлюваної шкоди відповідачу чи третім особам, обставини, визначені ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні, тому немає підстав для зустрічного забезпечення. Не вжиття заходів по забезпеченню позову, може зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 січня 2022 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено ОСОБА_2 до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі №509/7528/21 здійснювати будь-які будівельні роботи щодо будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:2762, та яка безпосередньо межує із земельною ділянкою позивача ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:3022. В задоволенні заяви в іншій частині відмовити.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції задовольняючи клопотання про забезпечення позове помилково звернув увагу на необґрунтовані доказі надані позивачем. При застосуванні забезпечення позову судом неповно встановлені обставини, які мають значення для справи, неправильно досліджені доказі.Щодо проведення будівельних робіт, то вони були проведені згідно затвердженої проектної документації та ніякі стелі, дахи або інші споруди не виходять за межи земельної ділянки. Ствердження позивача про відсутність інформації про прийняття до експлуатації закінчених будівництвом об`єктів спростовується тим, що будинок знаходиться в стадії будування та не може бути прийнятий до експлуатації раніше закінчення будівництва. Посилання позивача ОСОБА_1 на законодавство, яке регулює самочинне будівництва, недоречно. Таким чином, висновки суду першої інстанції спростовуються вищенаведеними доказами. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2 , дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 п. 2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз`яснень п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову",розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Так, під час вирішення питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами існує спір і невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, з огляду на те, завершене будівництво набуде статусу об`єкту права власності та підпаде під режим охорони права власності.

Проте, апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції не погоджується з огляду на таке.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі №914/1570/20 зазначено, що під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Предметом спору є усунення перешкод у користуванні позивачем належною йому на праві власності суміжною з відповідачем земельною ділянкою шляхом зобов`язання ОСОБА_2 за власний рахунок перемістити самовільно побудовану будівлю на відстань не менше одного метра від найбільш виступаючої частини будівлі до межі з земельною ділянкою ОСОБА_1 із забезпеченням виконання необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть попаданню атмосферних опадів з покрівлі на територію суміжної земельної ділянки ОСОБА_1 .

Водночас забезпечити позов позивач просить шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 до моменту набрання законної сили судовим рішенням у справі № 509/7528/21 здійснювати будь-які будівельні роботи щодо будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:2762, та яка безпосередньо межує із земельною ділянкою позивача ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки: :02:005:3022.

Позивач вважає, що відповідач не має юридичних підстав для здійснення будівельних робіт, однак, ці роботи виконуються та здійснюються з порушення будівельних норм, які у майбутньому також можуть здійснювати перешкоди власнику суміжної земельної ділянки в користуванні нею, а тому завершення будівельних робіт та реєстрація відповідачем права власності на побудований об`єкт будівництва, на момент набрання рішенням суду у цій справі законної сили, значно утруднить його виконання у випадку задоволення позовних вимог.

Метою забезпечення позову є попередження реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Виходячи з предмету, підстав позову, та обставин, на які посилається заявник в обґрунтування заяви про забезпечення позову, заходи, які просить застосувати заявник в порядку забезпечення позову, не є співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки заборонено будівництво в цілому. Водночас про початок будівництва подане повідомлення, яке зареєстроване, створений будівельний паспорт, тобто розпочата передбачена законом процедура.

Обравши такий спосіб забезпечення позову - шляхом заборони відповідачу здійснювати будь-які будівельні роботи щодо будівлі, позивач вийшов за межі заявлених позовних вимог, забезпечення позову у визначений судом спосіб не направлене на реальне забезпечення виконання можливого рішення та не забезпечить ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі задоволення позову.

Застосовуючи такий спосіб забезпечення позову, суд не надав оцінку співвідношенню негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Будь-яких перешкод для виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог не вбачається, оскільки виконання такого рішення полягатиме саме у зобов`язанні відповідача усунути можливі перешкоди, які створені внаслідок будівництва.

Визначені судом першої інстанції заходи забезпечення позову не носять забезпечувального характеру до заявлених вимог та по своїй суті є наслідком проведених будівельних робіт, законність яких на стадії розгляду питання про забезпечення позову не вирішується.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що судом не прийнято до уваги ту обставину, що забезпечення позову у обраний позивачем спосіб може призвести до неспівмірного обмеження майнових прав відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, ухвала суду в повній мірі не відповідає вимогам обґрунтованості, тому підлягає скасуванню, а в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити з мотивів та підстав, викладених вище.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 17 січня 2022 року в частині заборони ОСОБА_2 здійснювати будь-які будівельні роботи щодо будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:2762 скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 здійснювати будь-які будівельні роботи щодо будівлі розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :02:005:2762 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено 12.06.2023

Головуючий:

Судді: