Провадження № 2-п/554/183/2023
Провадження №2-п/554/183/2023
У Х В А ЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави в складі :

судді Блажко І.О.

при секретарі - Безверхій Т.В.

за участю представника заявника Процай В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Процай Володимира Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 16 травня 2023 року у цивільній справі №554/15221/22 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання , -

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває заява адвоката Процай В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 16.05.2023 у цивільній справі №554/15221/22. В якій прохав : поновити пропущений строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення. Скасувати заочне рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16.05.2023 у цивільній справі №554/15221/22. Цивільну справу №554/15221/22 за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, призначити до розгляду за правилами загального провадження (а.с.86-89).

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 за ордером адвокат Процай В.М. клопотання про поновлення строку та заяву підтримав прохав їх задовольнити.

В судове засідання ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими.

Відповідач ОСОБА_1 до Октябрського районного суду м. Полтави не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 до Октябрського районного суду м. Полтави не з`явилися, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими.

Відповідно до ч.1 ст.287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, заслухавши заявника, адвоката Процай В.М., дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строку та залишення заяви адвоката Процай В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення без задоволення.

Судом встановлено, що 16.05.2023 заочним рішенням Октябрського районного суду м. Полтави у цивільній справі №554/15221/22 позов ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ПОКВПТ Полтаватеплоенерго заборгованість у розмірі 10 854 грн. 25 коп. Стягнуто в рівних частках з кожного ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , на користь ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго судовий збір по 620 грн. 25 коп. (а.с.60, 61).

В заяві адвокат Процай В.М. зазначив, що відповідач за позовом ОСОБА_6 згідно довідки ЖБК "Мотор" №71 від 16.10.2023, зареєстрована але фактично не проживає за адресою реєстрації АДРЕСА_1 . ОСОБА_6 з іншими зареєстрованими особами не підтримує стосунки, у зв`язку із чим їй не було повідомлено іншими особами про судове засідання. ОСОБА_1 протягом понад трьох років фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 . Таким чином, вважають, що ОСОБА_6 , не отримувала судову повістку та не прибула до суду з поважних причин. ОСОБА_6 участі у розгляді справи не брала, повне заочне рішення суду їй не було вручене у день його проголошення, заочне рішення отримала лише 03 жовтня 2023 року (а.с.89-92).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч.3. ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст. 284 ЦПК України строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Статтею 283 ЦПК України передбачається, що відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому ст. 272 ЦПК України.

Відповідно до ст. 272 ЦПК України «Вручення судового рішення», копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення (ч. 1). У разі проголошення тільки скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення, учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення видаються копії скороченого судового рішення (ч. 2). У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса в особи відсутня (ч. 3). За заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді (ч. 4). Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення якщо така адреса відсутня (ч. 5). Днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення (ч. 6). Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє (ч. 7). Якщо судовим рішенням відповідачеві заборонено вчиняти певні дії або накладено арешт на його майно і виконання такого рішення потребуватиме вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами, в тому числі внесення записів до відповідних реєстрів, копія такого судового рішення також надсилається судом цим органам та (або) особам у порядку та строки, визначені цією статтею для негайного виконання (ч. 8). Копії судових рішень можуть бути видані повторно за заявою особи у порядку, встановленому законодавством (ч. 9). Судові рішення вручаються шляхом надсилання (видачі) відповідній особі копії (тексту) повного або скороченого судового рішення, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень (ч. 10). У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення (ч. 11). Особа, яка не брала участі у справі, але щодо якої суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, може отримати в суді, який розглядав справу як суд першої інстанції, копію рішення, що є в матеріалах цієї справи, ухваленого судом будь-якої інстанції (ч. 12).

Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення суду надсилалося на адреси відповідачів рекомендованими листами з повідомленням, на адреси їх реєстрації та фактичного проживання, проте були повернуті до суду з відміткою повернення за закінченням терміну зберігання.

Верховний Суд у постанові від 11.06.2021 у справі № 2-6236/11, провадження № 61-6596ск20, сформулював висновок, за яким у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

З матеріалів справи вбачається, що повний текст заочного рішення в даній справі надсилався 25.07.2023 рекомендованим листом суду з повідомленням на адресу реєстрації відповідачів : ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 . Проте, зазначені відповідачі не отримали повний текст заочного рішення, а конверт повернувся з відміткою закінчення строку зберігання поштового відправлення 20.09.2023(а.с.68, 69).

Згідно п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про повернення рекомендованого листа з повідомленням за закінченням строку зберігання поштового відправлення є датою вручення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня йогопроголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На адресу відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (місце реєстрації - АДРЕСА_1 ) заочне рішення надсилалося 25.07.2023 рекомендованим листом №554/15221/22/126588/2023 від 25.07.2022, зазначено, 18.09.2023, як день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про повернення відправлення у зв`язку із закінчення строку зберігання поштового відправлення. Отже, день вручення заочного рішення ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є 18.09.2023 (а.с.68, 69).

При цьому, у матеріалах цивільної справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 03.10.2023 повторно отримала рішення суду за заявою ОСОБА_1 у суді.

Проте, отримання у подальшому заявниками за їх заявами копії рішення суду першої інстанції не може бути підставою для обрахунку перебігу строку на перегляд заочного рішення суду першої інстанції саме з моменту вручення такого судового рішення саме за тих обставин, коли заявник отримав копію такого рішення раніше у інший спосіб.

Згідно з частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини першої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (частина перша статті 127 ЦПК України).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У рішенні від 03.04.2008 ЄСПЛ зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається мотивувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження» («PONOMARYOV v. UKRAINE», № 3236/03).

У рішенні від 29.10.2015 ЄСПЛ звернув увагу на те, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення.

Отже, вирішення питання про поновлення процесуального строку належить до дискреційних повноважень суду, і у кожній конкретній справі суд має ґрунтовно перевіряти, чи є обставини, на які посилається заявник, такими, що свідчать про наявність поважних причин для поновлення строку.

У постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19 (провадження № 11-24апп21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що причини пропуску строку є поважними, якщо обставини, які зумовили такі причини, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22, самий лише факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Європейський суд з прав людини зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою («Volovik v. Ukraine», № 15123/03, § 53, 55, рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2007 року).

Згідно з цим принципом жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

Хоча саме національним судам, перш за все, належить ухвалювати рішення про поновлення строку оскарження, проте їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків. ЄСПЛ встановив, що у справі, яка ним переглядалася, національне законодавство на час подій не обмежувало дискреційні повноваження судів щодо часу або підстав для поновлення пропущеного строку. Суд зробив висновок, що сама концепція «поважних причин», згідно з якою національні суди виправдали відновлення провадження у справі заявника, не є чіткою, тому для національних судів ще важливішим було зазначити причини свого рішення про поновлення пропущеного строку і відновлення провадження у справі заявника. Отже, національні суди, вирішивши поновити пропущений строк оскарження остаточної постанови у справі заявника без наведення відповідних причин та скасувавши в подальшому постанову суду, порушили принцип правової визначеності та право заявника на справедливий судовий розгляд за пунктом 1 статті 6 Конвенції («USTIMENKO v. UKRAINE», № 32053/13).

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метоюдомогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/39, ECHR 2003-IX, пункт 46 рішення ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» №32053/13).

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили та є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

У справі «Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції термін «передбачено законом» передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін «передбачено законом» має на увазі не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія (ЄСПЛ аналогічної позиції дотримується у справі «Steel and others v. The United Kingdom»).

Також у рішенні в справі «The Sunday Times v. United Kingdom» Європейський суд зазначив, що закон повинен бути досить доступним, він повинен служити для громадянина відповідним орієнтиром, достатнім у контексті, в якому застосовуються певні правові норми у відповідній справі; норма не може вважатися законом, якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, яка дає можливість громадянинові регулювати свою поведінку.

При цьому ЄСПЛ у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, національне законодавство має тлумачитися таким чином, щоб результат тлумачення відповідав принципам справедливості, розумності та узгоджувався з положеннями Конвенції.

В поданій заяві та судовому засіданні адвокат Процай В.М., котрий діє в інтересах ОСОБА_1 не навів жодної поважної причини пропуску строку на подання заяви про його перегляд.

Враховуючи те, що заявником пропущено строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, а клопотання про поновлення строку не містить жодних поважних причин пропуску цього строку, а також не надання належних та допустимих доказів на підтвердження викладених в заяві обставин, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання адвоката Процай В.М., котрий діє в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання адвоката Процай В.М., котрий діє в інтересах ОСОБА_7 про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення від 136.05.2023 у цивільній справі №554/15221/22.

До суду надійшла заява адвоката Процай В.М. про перегляд заочного рішення суду від 16.05.2023 у справі №554/15221/22 за позовом ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання (а.с.86-89).

Відповідно до ч.1 ст.284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Таким чином, до суду 21.11.2023 із заявою про перегляд заочного рішення звернувся адвокат Процай В.М., а не відповідач ОСОБА_1 , згідно вимог ч.1 ст.284 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 126 ЦПК України, документи подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

При цьому, ОСОБА_1 з`явилася у перше судове засідання 23.02.2023 та надала документи, що посвідчують її особу та місце реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . Інших документів про доказів проживання за іншою адресою суду не надавались (а.с.38-41).

Судове засідання 23.02.2023 було відкладено на 04.04.2023, про що ОСОБА_1 повідомлена під розписку особисто та для передання відповідачам : ОСОБА_4 , ОСОБА_3 (а.с35-37).

У судові засідання 04.04.2023 та 16.05.2023 не з`явилася та не повідомляла суд про причини неявки, хоча була повідомлена за адресою реєстрації, на підтвердження котрої відповідачем ОСОБА_1 було суду надано документи.

Відповідно до ч.3 ст.287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою : 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку заяву про перегляд заочного рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 16.05.2023 у цивільній справі №554/15221/22 залишити без задоволення. Оскільки : відмовлено у поновленні строку та із заявою про перегляд заочного рішення звернувся адвокат Процай В.М., а не відповідач ОСОБА_1 .

Згідно ч.4 ст.287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 127, 274, 284, 287, 288 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання адвоката Процай Володимира Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку для звернення до суду з заявою про перегляд заочного рішення від 16 травня 2023 року у цивільній справі №554/15221/22 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання відмовити.

Заяву адвоката Процай Володимира Миколайовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 16 травня 2023 року у цивільній справі №554/15221/22 за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи можуть отримати інформацію у даній справі на офіційному вебпорталі судової влади України за веб-адресоюhttp://court.gov.ua/sud1622/з зазначенням індивідуального номеру провадження.

Ухвала набирає чинності після закінчення строків на її оскарження.

Повний текст ухвали складено 11 грудня 2023 року.

Суддя І.О.Блажко