РІШЕННЯ

Іменем України

08.12.2023 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - Мартьянової С.М.

за участю секретаря судового засідання Сеньків А.Т.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, в якому просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, та визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову зазначає, що 14.06.2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис №988. Прізвище дружини змінено на ОСОБА_5 .

Між сторонами спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя. також у сторін є різні інтереси, що призвело до втрати почуттів один до одного та до того, що сторони не підтримують жодних стосунків притаманних подружжю, не проживають однією сім`єю. Фактично сім`я припинила своє існування. Шлюб існує формально.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27.11.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі.

Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено проведення засідання.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заява про слухання справи без його участі. Позов підтримав у повному обсязі, примирення не потрібно. Підтримує спільну позицію з дружиною про проживання доньки ОСОБА_6 в україні разом з батьком.

Від відповідача надійшла заява про слухання справи без її участі, позов визнає, примирення не потрібно. також зазначила, що вже досить тривалий час проживає у м. Берлін в Німеччині, не веде із чоловіком спільного господарства та не підтримує стосунків. Прийняла рішення залишитись жити у Німеччині. Позивач залишається проживати в Україні разом із донькою ОСОБА_6 . Відповідач не заперечує, щоб донька проживала разом з батьком, оскільки остання хоче жити і навчатись в Україні.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в підготовче судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 14.06.2003 року сторони зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №988, що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 14.06.2003 року.

Під час шлюбу у подружжя народилась дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 21.10.2010 року.

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що вбачається з витягу з реєстру територіальної громади від 26.09.2023 року.

Згідно довідки ОСББ «Стрийська 292 А» від 17.10.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки Львівської лінгвістичної гімназії Львівської міської ради Львівської області №01-22/927 від 01.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 дійсно навчається в з (7) А класі Львівської лінгвістичної гімназії Львівської міської ради Львівської області.

Статтею 24 СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, проти чого не заперечує відповідач.

За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб слід розірвати.

Згідно ч.2,3 ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч. 3 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення належних умов для цього.

Згідно з ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, дитина повинна бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією,

Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними актами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини

Статтею 141Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (ст. 151 СК України).

Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом (ст. 153 СК України).

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності (ст. 155 СК України).

11 липня 2017 року Європейський суд з прав людини виніс рішення у справі «М.С. проти України», та зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України, викладених у п. 24 постанови Пленуму від 12 червня 1998 року №16 "Про практику застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них залишаються діти, суд виходячи із рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей та турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання.

Водночас у постановах від 15.01.2020, 22.12.2021 у справах № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19), 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) відповідно Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

При цьому, судом було встановлено, що відповідачка визнає позовні вимоги та не заперечує проти визначення місця проживання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком, а відтак, позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12, 13.76,77, 141, 206, 223,258,263-265,280,282 ЦПК України,ст.112 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14.06.2003 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №988.

Визначити місце проживання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 .

Суддя Мартьянова С.М.