Справа № 305/97/23
Провадження по справі 2/305/155/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2023 року м. Рахів

Рахівський районний суд Закарпатської області у складі: судді Попової О.М., при секретарі судового засідання Грегірчак А.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що рішенням Рахівського районного суду від 01.12.2020 року у справі № 305/1548/20, шлюб між позивачкою та відповідачем, розірвано. Від шлюбу у сторін є троє спільних дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Це підтверджується свідоцтвами про народження дітей. Діти постійно проживають з позивачкою в АДРЕСА_1 . Відповідач проживає окремо та навіть після розірвання шлюбу чинить насильство щодо позивачки та дітей, за що притягався до адміністративної відповідальності. Відповідач не бере жодної участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Діти перебувають на повному утриманні позивачки, відповідач ухиляється від обов`язку утримувати дітей. Також позивачка зазначає, що вона одна не може забезпечити належний рівень життя дітей та вважає, що відповідач будучи здоровою та працездатною особою, може та повинен сплачувати аліменти на утримання спільних дітей.

Враховуючи вищевикладене позивачка просить, стягнути з ОСОБА_2 (відповідача), на її користь, аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі, в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно на кожну дитину окремо, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати реєстрації позовної заяви і до повноліття дітей.

У відкрите судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

У відкрите судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, від представника відповідача адвоката Сойми І.Ю. до суду надійшла письмова заява, в якій останні зазначив, що відповідач частково визнає позовні вимоги та згодний сплачувати аліменти у сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень на утримання однієї дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, взявши до уваги заяву представника відповідача, судом встановлено, що відповідно до копії рішення Рахівського районного суду від 01.12.2020 року (справа № 305/1548/20), шлюб між сторонами розірвано.

Сторони у справі є батьками одної неповнолітньої та двох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.02.2009 року; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.12.2011 року; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 19.05.2014 року.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

У пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину визначається Законом України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.

Таким чином, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину є встановленою Законом гарантією для забезпечення інтересів дитини.

При цьому, статтею 184 СК України врегульовано питання щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. ч. 1-3 зазначеної статті СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначена вимога покладається на суд лише в порядку наказного провадження (ч. 3 ст. 184 СК України).

Відповідно до висновку Верховного Суду, висловленого в постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 459/2181/17, який підлягає врахуванню судом першої інстанції відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку суперечить вимогам сімейного законодавства.

Отже, аналізуючи положення статті 182 та 184 СК України слід дійти висновку, що, під час ухвалення судового рішення у справі про стягнення аліментів, визначених позивачем у твердій грошовій сумі, суд зобов`язаний враховувати, щоб розмір аліментів у твердій грошовій сумі не був меншим мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, та у разі визначення позивачем твердої грошової суми у меншому розмірі ніж вказана гарантія, ухвалити рішення, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який буде відповідати вказаному гарантійному розміру, передбаченому абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України. Разом з тим, нормою статті 184 СК України не передбачено повноважень суду, під час розгляду справи в порядку позовного провадження та ухвалення рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, вказувати у його резолютивній частині положення про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На момент ухвалення судом рішення малолітнім: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виповнилося 11 років; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виповнилося 9 років, та неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виповнилося 14 років. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2023 рік» 50% прожиткового мінімуму на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року становить 1416 гривень 50 копійок. За таких обставин, суд приходить до висновку, що у зв`язку із об`єктивною потребою дітям сторін у забезпеченні належного матеріального утримання для дитини відповідного віку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень на кожну дитину окремо, щомісячно, враховуючи, що вказаний розмір аліментів не є меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах місячного платежу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1073 грн. 60 коп., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 141, 258, 259, 264, 265, 268, 430 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженки с. Верхнє Водяне Рахівського району Закарпатської області, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на кожну дитину окремо, щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову 13.01.2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в користь держави 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок на рахунок: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 банк отримувача Казначейство України (ЕАП) рахунок отримувача UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106 Призначення платежу *;101; судовий збір на користь держави, за рішенням справа № 305/97/23.

Рішення суду щодо стягнення аліментів, у частині суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Попова