Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1232/23
Провадження № 2/332/654/23
Рішення

Іменем України

06 червня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

секретаря судового засідання: Мовчан К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку суброгації, -

Встановив:

У березні 2023 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в порядку суброгації.

В обґрунтування позову зазначено, що 27.12.2018 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та Восток акціонерний центр був укладений договір страхування наземного транспорту № 2510/18-Тз/ЗП 13, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки КІА, д.н. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

30.08.2019 сталася ДТП за участю автомобіля КІА, д.н. НОМЕР_1 , та автомобіля марки ЗАЗ, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля ЗАЗ, д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Василівського районного суду Запорізької області по справі № 311/3440/19.

У зв`язку з названою подією, згідно Рахунку № СБА-К-08259 від 09.09.2019, вартість відновлювального ремонту склала 105 671,64 грн.

На підставі умов договору, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало 105 671,64 грн на користь страхувальника.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ЗАЗ, д.н. НОМЕР_2 , на момент ДТП не була застрахована, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право звернутися до відповідача про відшкодування шкоди.

Таким чином не відшкодована частина заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» складає 105 671,64 грн. Разом з цим позивач просить стягнути з відповідача і судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

05.06.2023 від представника відповідача - адвоката Новікова І.О., надійшла заява про застосування строків позовної давності. Просив розгляд справи проводити без його участі, щодо позовних вимог заперечує у повному обсязі, просить відмовити у їх задоволенні.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, просять позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, не заперечують щодо заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.12.2018 між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та Восток акціонерний центр був укладений договір страхування наземного транспорту № 2510/18-Тз/ЗП 13, згідно якого ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки КІА, д.н. НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с. 5-9).

30.08.2019 сталася ДТП за участю автомобіля КІА, д.н. НОМЕР_1 , та автомобіля марки ЗАЗ, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Дана ДТП сталася в результаті порушення ПДР водієм автомобіля ЗАЗ, д.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , що підтверджується постановою Василівського районного суду Запорізької області по справі № 311/3440/19 (а.с. 22). Зазначена постанова правопорушником не оскаржувалась та набрала чинності 17.10.2019.

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зв`язку з вищевказаною подією, згідно Рахунку № СБА-К-08259 від 09.09.2019, вартість відновлювального ремонту склала 105 671,64 грн (а.с. 17).

На підставі умов договору, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відшкодувало 105 671,64 грн на користь страхувальника, на підтвердження чого до позову долучено платіжне доручення № 54415490 від 20.09.2019 (а.с. 21).

Оскільки, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ЗАЗ, д.н. НОМЕР_2 , на момент ДТП не була застрахована (а.с. 15 - зворотний бік), ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» має право звернутися до відповідача про відшкодування шкоди.

Таким чином не відшкодована частина заборгованості, що підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» складає 105 671,64 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 ЦК України передбачено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України та ст. 25 Закону України «Про страхування», здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За змістом статей 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, установлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Наведена норма також узгоджується з приписами ст. 27 Закону України «Про страхування», якою визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Тобто, згідно ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора відповідно до приписів ст. 512 ЦК України - до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому в деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування.

Такий перехід права вимоги є суброгацією.

При суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, а відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого, а тому в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатить страхувальнику.

У п. 27 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація»

Наприклад, у випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим.

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі - з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не має права вимагати від завдавача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику у зв`язку з порушенням умов договору страхування.

Таким чином, відповідно до вказаних норм закону, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 28.03.2018 в рамках справи № 183/791/16-ц (провадження № 61-2460св18).

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17, в такому випадку перехід прав кредитора від потерпілого до страховика за договором добровільного майнового страхування не зумовлює виникнення нових зобов`язань винуватця та страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відбувається виключно заміна кредитора як сторони у вже існуючих правовідносинах (в існуючих зобов`язаннях з відшкодування завданої шкоди: деліктному зобов`язанні винуватця; зобов`язанні страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору страхування, позивач в силу приписів ст. 993 ЦК та ст. 27 Закону України «Про страхування» набув права вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України визначено, що збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Страховий акт № 006.01399119-1 від 18.09.2019 (а.с. 12), а також платіжне доручення № 54415490 від 20.09.2019 (а.с. 21) є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, що виникли внаслідок ДТП.

Також, в порядку суброгації страховик може стягнути із заподіювача шкоди лише ту суму, яку він сам виплатив страхувальнику. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, тому з урахуванням положення ст. 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Позивач ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» виконало свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування потерпілій особі завданих збитків у повному обсязі в сумі 105 671,64 грн.

У зв`язку з виплатою страхового відшкодування, до позивача як до страховика потерпілої особи перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні в межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Тобто, відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації. При цьому, у добровільному порядку відповідач не компенсував ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування.

Вирішуючи питання про застосування наслідків спливу позовної давності, про що заявлено відповідачем, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, оскільки заміна сторін у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності (ст. 262 ЦК України).

Посилання представника відповідача на ч. 6 ст. 261 ЦК України, якою визначено, що за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання, є хибними, адже між позивачем та відповідачем в рамках даної справи існують правовідносини у вигляді «суброгації», а не «регресу», що не є тотожними поняттями.

Крім того, відповідно до Указу Президента України від № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указом № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022; Указом № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022; Указом № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022; Указом № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022; Указом № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022 та Указом від № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-IX від 07.02.2023) продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Верховна Рада України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-ХІ від 15.03.2022 внесла зміни щодо строків позовної давності.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 2120X1 від 15.03.2022, розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом 19 наступного змісту - у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Тобто, строк загальної позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, в межах, якого обчислюється строк позовної давності при зверненні до суду з відшкодуванням шкоди в порядку регресу продовжено, у зв`язку з чим позивач може звернутися з таким позовом і після закінчення дії воєнного стану.

Так, ДТП сталася 30.08.2019, трирічний термін звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди припадав на 30.08.2022, однак, з урахуванням усіх вищенаведених норм чинного законодавства, суд приходить до переконання, що позивачем не пропущені строки позовної давності для звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню витрати позивача по оплаті судового збору. Відтак, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» необхідно стягнути суму судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» (місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 154, , АТ «ОТР Банк», НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення грошових коштів в порядку суброгації - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» суму майнової шкоди в розмірі 105 671,64 грн та судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення складений 12.06.2023.

Суддя О.С. Яцун