Справа №464/647/23
пр № 2-з/464/39/23
УХВАЛА

про забезпечення позову

09 червня 2023 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Сабари Л.В.,

секретаря судового засідання - Андрушко Н.М.,

за участі: представника заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

встановив:

ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, поданою представником ОСОБА_1 , про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме на квартиру АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №464/647/23.

В обґрунтування заяви покликається на те, що ОСОБА_2 звернулася до Сихівського районного суду м. Львова з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна із чужого незаконного володіння. Ухвалою суду від 10.02.2023 відкрито провадження у справі за вказаним позовом. Спір виник за наступних обставин. 30.08.2007 з метою придбання квартири АДРЕСА_1 , заявниця отримала споживчий кредит, відтак уклала Кредитний договір №0 із ПАТ «УкрСибБанк». Зазначає, що відразу після придбання квартири стала там проживати разом із своєю сім`єю. В подальшому, 12.12.2011 ПАТ «УкрСибБанк» відступило ТОВ «Кей-Колект» право вимоги за договором відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 5207-5208, виданий 12.12.2011 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В. При цьому, жодних повідомлень про відступлення права вимоги та відповідно зміни кредитора у основному зобов`язанні заявниця не отримувала, а відтак їй не було відомо про зміну кредитора чи іпотекодержателя. 28.08.2021 ТОВ «Кей-Колект» як іпотекодержатель за вказаним договором іпотеки уклало договір купівлі-продажу нерухомого майна з ТОВ «Сол-Проперті», про що заявниці теж не було відомо, а тому, незважаючи на наведені обставини, остання залишилась надалі проживати у квартирі. Після цього, 11.07.2022 відбулися електронні торги з продажу вказаної квартири, а 29.07.2022 за результатами торгів, між ТОВ «Сол-Проперті» та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу вказаної квартири, так відповідно до інформаційної довідки з реєстру речових прав на нерухоме майно, власницею вказаної квартири є ОСОБА_3 . Заявниця наголошує, що станом на грудень 2022 їй не було відомо про те, що квартира у якій вона проживає не належить їй. Таким чином, квартира АДРЕСА_1 незаконно вибула з володіння заявниці з порушенням її права власності. ОСОБА_2 стало відомо, що в суді перебуває цивільна справа №464/3409/22 за позовом ОСОБА_3 до неї про примусове виселення без надання іншого житла, а відтак з цього моменту дізналась про вищевказані події. Так, подаючи позовну заяву, заявниця вживає дії щодо захисту своїх майнових прав, збереження у власності належного йому майна і права на житло. Ухвалою суду від 16.02.2023 забезпечено зазначений позов шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_1 , однак така ухвала повернута на адресу суду без виконання. Враховуючи те, що ухвала суду про забезпечення позову від 16.02.2023 невиконана, а також те, що позовні вимоги є підставними, а на даний момент існує реальна загроза відчуження ОСОБА_3 квартири, яка є предметом спору у справі, до вирішення справи по суті, що може утруднити виконання рішення по справі, а тому просить вжити заходів забезпечення позову.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав з підстав, що в такій викладені, просив суд заяву задовольнити та вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 . Окрім цього вказав, що вжиті ухвалою суду від 16.02.2023 заходи забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_1 на даний момент не є виконаною ні Центром надання адміністративних послуг м. Львова Сихівського району, ні Сихівським відділом ДВС у м. Львові.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином.

Заслухавши пояснення представника заявника, оглянувши матеріали заяви про забезпечення позову, суд вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України одним із видів заходів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Необхідність застосування заходів забезпечення позову випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цих заходів призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Як вбачається з копії повідомлення державного виконавця Сихівського відділу ДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 16.02.2023 у справі №464/647/23 про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо квартири АДРЕСА_1 повернуто стягувачу без прийняття до виконання.

Окрім цього, з матеріалів справи вбачається, що предметом позову є квартира АДРЕСА_1 , власником якої на даний час є відповідач у справі, а саме ОСОБА_3 . Таким чином, існує реальна загроза відчуження останньою нерухомого майна до вирішення спору по суті в цивільній справі №464/647/23, оскільки остання неодноразово зверталась до заявниці з вимогою про виселення з квартири, а також існуванням між ними спору про примусове виселення.

Викладене вище свідчить про те, що у разі, якщо до закінчення розгляду даної справи спірне нерухоме майно відповідачем буде передано у власність інших осіб, позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Враховуючи наведені заявником обставини справи, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін спору, для реального виконання майбутнього рішення суду, захисту права власності на спірне майно, реалізації права на житло, запобігання можливості подальшого його відчуження, беручи до уваги заявлені позовні вимоги у справі, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду. Вид забезпечення позову, який просить застосувати заявник відповідає заявленим вимогам та положенням ЦПК України.

На підставі викладено, керуючись ст. ст. 149-153, 157, 247, 258-260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

заяву задовольнити.

В порядку забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , належну на праві власності ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №464/647/23.

Копію ухвали направити сторонам до відома, Сихівському відділу ДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - для виконання.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано суддею 09 червня 2023 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Менделєєва, 12, оф. 94/1.

Відповідач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сол-Проперті», , місцезнаходження: м. Київ, пров. Артилерійський, 5В.

Третя особа: Акціонерне товариство «УкрСибБанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, 2/12.

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна, місцезнаходження: м. Київ, вул. В. Тютюнника, 49/23.

Третя особа: Приватний нотаріус Дрогобицького районного нотаріального округу Легеда Микола Миколайович, місцезнаходження: м. Дрогобич, вул. І. Мазепи, 12, оф. 1.

Головуюча Сабара Л.В.