КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/824/5754/2023 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

24 травня 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Істоміної О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного інституту стратегічних досліджень про стягнення компенсації за втрату частини доходу,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року до суду звернувся ОСОБА_1 (далі-позивач) з позовною заявою до Національного інституту стратегічних досліджень (далі-відповідач, НІСД) про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за витрату частини доходу та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідач порушив строки виплати лікарняного у зв`язку з тимчасовою непрацездатностю ОСОБА_1 у розмірі 8 407, 75 грн (страхова виплата за 5 днів тимчасової непрацездатності за період 20.12.2021 - 24.12.2021), у зв`язку із чим в подальшому здійснив неправильний розрахунок виплат при тимчасовій непрацездатності у січні та лютому 2022 року, компенсації за невикористану відпустку при звільненні, неправильно визначив загальний розмір заборгованості при звільненні та не повністю виплатив усі належні позивачу суми при звільненні. Просив суд своїм рішенням стягнути з Національного інституту стратегічних досліджень на користь позивача:

- заборгованість по заробітній платі в розмірі 833,44 грн;

- компенсацію за втрату частини доходу - 2026,52 грн;

- середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 04.05.2022 року по день фактичного розрахунку.

В подальшому, заявою про зменшення позовних вимог від 27.10.2022 року, позивач остаточно просив суд:

- стягнути з Національного інституту стратегічних досліджень на користь позивача компенсацію за втрату частини доходу в сумі 1463,84 грн.

В обґрунтування вказаних вимог послався на положенняЗакону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", та зазначив, що відповідачем порушено строки виплати лікарняного у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 у розмірі 8407,75 грн (страхова виплата за 5 днів тимчасової непрацездатності за період з 20.12.2021 по 24.12.2021), у зв`язку із чим на підставі статті 1 вказаного Закону останній зобов`язаний здійснити виплату компенсації.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 рокув задоволенні позову відмовлено. Повернуто ОСОБА_1 у судовий збір в розмірі 1185,86 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення у справі, неправильне дослідження та оцінку наданих доказів, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Зокрема, в доводах апеляційної скарги зазначає, що не погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки виплата позивачу лікарняного була проведена позивачу в порядку, визначеному пунктом 4 Порядку №440 та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», тобто після отримання відповідачем листка непрацездатності, за відсутності якого відповідач був позбавлений можливості та права здійснити відповідне нарахування позивачу.

При цьому, судом не враховано, що саме через бездіяльність відповідача отримання ним листка непрацездатності відбулось у червні 2022 року, замість січня 2022 року, оскільки відповідач розпочав вжиття заходів щодо отримання листка тимчасової непрацездатності лише після звернення позивача від 03.06.2022 з вимогою про необхідність проведення остаточного розрахунку.

Судом не надано належної оцінки доказам, таким як витяг з електронного реєстру листків непрацездатності №993919 від 20.07.2022, заяви від 03.06.2022 про не проведення НІСД остаточного розрахунку за листком тимчасової непрацездатності, лист Головного управління ПФУ в м. Києві №18830-18225/Д-07/8-2600/22 від 02.09.2022.

Так, відповідно до витягу з електронного реєстру листків непрацездатності від 20.07.2022 на підставі медичного висновку Р8ВТ-6А58-252Е-МР84 ОСОБА_1 20.12.2021 системою в Електронному реєстрі було сформовано листок непрацездатності за №2099130. Незважаючи на формування листка непрацездатності у відповідності до передбаченого чинним законодавством України порядку, НІСД оплату лікарняного не проводив, аргументуючи тим, що страхувальником за основним місцем роботи по даному листку непрацездатності визначено Інститут телекомунікацій та глобального інформаційного простору НАН України. Однак, зазначена розбіжність щодо найменування страхувальника виникла саме через бездіяльність відповідача внаслідок відсутності достовірної інформації про основне місце роботи ОСОБА_1 в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, що підтягується системою про формуванні листків непрацездатності.

Зазначений факт невиплати став наслідком порушення НІСД вимог пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування», згідно вимог якого саме на платника єдиного внеску покладається відповідальність за подання звітності, в тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановленому Податковим кодексом України.

У відзиві на апеляційну скаргу Національний інститут стратегічних досліджень посилається на безпідставність її доводів, просить залишити скаргу позивача без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначає, що НІСД жодним чином не може впливати на відображення інформації в електронному реєстрі листків непрацездатності, так як і не може допустити будь-якої помилки при його формуванні, адже ці повноваження належать Пенсійному фонду України. Відповідач вважає, що порушення строку виплати зі сторони відповідача не відбулось, оскільки причиною затримки є ненадання позивачем витягу з Електронного реєстру листків непрацездатності, виданого територіальними органами ПФУ або паперового листка про тимчасову непрацездатність. Доказом відсутності порушень з боку відповідача, останній називає Лист Міністерства економіки України від 29.06.2022 року, яким поінформовано, що працівника, якого незаконно звільнили, було поновлено на роботі за рішенням органу, який розглядає трудовий спір, трудові відносини з ним не припинялися, а тому трудовий договір укладати з ним не потрібно, отже і подавати повідомлення Державній податковій службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу, в разі його поновлення не потрібно».

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Представники відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст.264 ЦПК України судове рішення має відповідати в тому числі на такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що з липня 2010 року по серпень 2014 року позивач працював в НІСД на посаді завідувача адміністративно-господарського відділу, з 01.09.2014 року на посаді заступника директора НІСД, 23 березня 2020 року позивача було звільнено з займаної посади. Надалі на підставі постанови Київського апеляційного суду від 23.09.2021 року у справі №761/1607/20 позивача було поновлено на посаді з 24.03.2020 року.

Звертаючись до суду з даним позовом, з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача компенсацію за втрату частини доходу в розмірі 1 463, 84 грн. у зв`язку з тим, що у період з 20.12.2021 року по 24.12.2021 року він перебував на лікарняному, однак, за вказаний період відповідач своєчасно не виплатив страхову виплату у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, оскільки відповідачем не було вжито заходів щодо подання до Державного реєстру відомостей про те, що ОСОБА_1 з 24.09.2021 року працює в НІСД. У зв`язку з відсутністю станом на 20.12.2021 інформації в Державному реєстрі застрахованих осіб про основне місце роботи позивача у електронному реєстрі листок тимчасової непрацездатності на підставі медичного висновку P8ВТ-6А58-252Е-МР84 від 20.12.2021 року, в якому страхувальником єНІСД, не сформувався.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив відсутність підстав для виплати позивачу компенсації за втрату частини доходу, оскільки виплата лікарняного була проведена ОСОБА_1 в порядку, визначеному п. 4 Порядку № 440 та Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", тобто після отримання відповідачем листа непрацездатності, за відсутності якого відповідач був позбавлений можливості та права здійснити відповідне нарахування позивачу.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується, оскільки вони не відповідають встановленим по справі обставинам та не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи.

Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Відповідно до п. 5 Наказу МОЗ України від 01.06.2021 № 1066 «Деякі питання формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність та проведення їхньої перевірки» встановлено, що за умови наявності відповідної технічної можливості щодо функціонування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в електронній системі охорони здоров`я для закладів охорони здоров`я та фізичних осіб - підприємців, які в установленому законом порядку одержали ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики та здійснюють експертизу з тимчасової втрати працездатності, (далі - заклади охорони здоров`я) формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність у Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я відповідно до Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого підпунктом 1 пункту 1 цього наказу, є обов`язковим із 01 жовтня 2021 року - для всіх закладів охорони здоров`я.

Згідно з частиною другою пункту другого розділу І Порядку формування медичних висновків про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, затвердженого Наказом МОЗ України від 01.06.2021 № 1066 (далі - Порядок), формування медичних висновків в Реєстрі здійснюють лікуючі лікарі суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту першого розділу II Порядку, медичний висновок містить такі відомості: 1) номер запису в Реєстрі; 2) посилання на запис про пацієнта в Реєстрі пацієнтів в електронній системі охорони здоров`я; 3) посилання на запис про тимчасово непрацездатну особу в Реєстрі пацієнтів в електронній системі охорони здоров`я; 4) посилання на запис про лікуючого лікаря у Реєстрі медичних працівників в електронній системі охорони здоров`я, яким встановлено факт тимчасової непрацездатності та який сформував та підписав медичний висновок; 5) посилання на запис про суб`єкта господарювання в Реєстрі суб`єктів господарювання у сфері охорони здоров`я в електронній системі охорони здоров`я, лікарем якого встановлено факт тимчасової непрацездатності особи та сформовано медичний висновок у Реєстрі; 6) посилання на запис в Реєстрі медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров'я, на підставі якого здійснюється формування медичного висновку; 7) дату та час формування і реєстрації медичного висновку в Реєстрі; 8) вид медичного висновку («медичний висновок про тимчасову непрацездатність»); 9) суть висновку лікуючого лікаря про тимчасову непрацездатність відповідно до медичного висновку; 10) відмітку про тимчасову непрацездатність, що виникла за кордоном (за необхідності); 11) строк дії медичного висновку (дата початку, дата завершення); 12) посилання на запис в Реєстрі про попередній медичний висновок про тимчасову непрацездатність (за наявності, відповідно до вимог пункту 2 розділу III цього Порядку); 13) відмітку про початок нового випадку тимчасової непрацездатності.

Вказаний порядок не передбачає внесення даних про страхувальника лікарем.

Пунктами першим, четвертим, шостим розділу V Порядку регламентовано, що подання інформації з Реєстру щодо сформованих медичних висновків здійснюється до Електронного реєстру листків непрацездатності з метою формування листків непрацездатностівідповідно до Порядку організації ведення Електронного реєстру листків непрацездатності та надання інформації з нього, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 328.

До Електронного реєстру листків непрацездатностіщодо сформованого медичного висновку в Реєстрі передаються наступні дані:

1) з Реєстру пацієнтів в електронній системі охорони здоров`я - про тимчасово непрацездатну особу, посилання на запис про яку міститься в медичному висновку: прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності); дату народження; реєстраційний помер облікової картки платника податків (за наявності); стать; унікальний ідентифікатор пацієнта в Реєстрі пацієнтів в електронній системі охорони здоров`я; реквізити документа, що посвідчує особу,

2) з Реєстру пацієнтів в електронній системі охорони здоров`я - про пацієнта, посилання на запис про якого міститься в медичному висновку: дату народження; унікальний ідентифікатор пацієнта в Реєстрі пацієнтів в електронній системі охорони здоров`я;

3) з Реєстру медичних працівників в електронній системі охорони здоров`я - про медичного працівника, посилання на запис про якого міститься в медичному висновку: посаду; прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності); спеціальність за посадою, відповідно до Номенклатури лікарських спеціальностей;

4) з Реєстру суб`єктів господарювання у сфері охорони здоровя в електронній системі охорони здоровя - про суб`єкта господарювання, посилання на запис про якого міститься в медичному висновку: найменування суб`єкта господарювання та ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України або прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи-підприємця та реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта); контактні дані суб`єкта господарювання (за наявності);

5) з Реєстру - про медичний висновок: номер запису в Реєстрі; дату та час формування і реєстрації медичного висновку в Реєстрі; вид медичного висновку («медичний висновок про тимчасову непрацездатність»); категорію медичного висновку; період дії медичного висновку (дата початку періоду дії, дата завершення періоду дії); відмітка про тимчасову непрацездатність, що виникла за кордоном (за наявності); відмітка про зв`язок медичного висновку із професійною діяльністю працівника (за наявності); дату порушення режиму лікування та вид порушення режиму лікування (за наявності); відмітку про наявність алкогольного та/або наркотичного сп`яніння як причини виникнення тимчасової непрацездатності (за наявності)',

6) з Реєстру - про медичний висновок, посилання на запис про який міститься як посилання на запис про попередній медичний висновок у медичному висновку: номер запису в Реєстрі; дату та час формування і реєстрації медичного висновку в Реєстрі; вид медичного висновку («медичний висновок про тимчасову непрацездатність»); категорію медичного висновку; період дії медичного висновку (дата початку періоду дії, дата завершення періоду дії); відмітка про тимчасову непрацездатність, що виникла за кордоном (за наявності); відмітка про зв`язок медичного висновку із професійною діяльністю працівника (за наявності); дату порушення режиму лікування та вид порушення режиму лікування (за наявності); відмітку про наявність алкогольного та/або наркотичного сп`яніння як причини виникнення тимчасової непрацездатності (за наявності).

Передача відомостей до Електронного реєстру листків непрацездатності здійснюється автоматично одразу з моменту формування медичного висновку в Реєстрі (пункт 6).

Таким чином, як вбачається з наведеного, інформація про страхувальника на етапі формування медичного висновку та його передачі з Реєстру медичних висновків до Електронного реєстру листків непрацездатності не зазначається.

Слід зазначити, що станом на дату Формування медичного висновку про непрацездатність ОСОБА_1 Р8ВТ-6А58-252Е-МР84 (від 20.12.2021 року) виключення з правила щодо формування медичного висновку в електронній формі, а саме можливість отримання його в паперовому вигляді, передбачалась лише для конкретного вичерпного переліку випадків,регламентованого підпунктами 1-4 пункту восьмого Наказу МОЗ України від № 1066, якими є:

- продовження та закриття листків непрацездатності, що були видані особам до 01 жовтня 2021 року;

- спливу строку, протягом якого лікуючий лікар може внести зміни до медичного висновку про тимчасову непрацездатність в Реєстрі медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я. У такому випадку рішення про видачу листка непрацездатності приймає лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я, а за її відсутності керівник закладу;

- застрахованій особі протягом двох місяців з дня народження дитини, зазначеного у свідоцтві про народження дитини - на підставі цього свідоцтва та рішення суду про усиновлення дитини;

- виникнення технічних проблем (помилок) щодо передачі даних між Електронним реєстром листків непрацездатності та Реєстром медичних висновків в електроннійсистемі охорони здоровя, які призводять до неможливості формування електронного листка непрацездатності в Електронному реєстрі більше ніж ппротягом семи днів з дати створення медичного висновку про тимчасову непрацездатність - до усунення таких проблем (помилок).

Таким чином, на законодавчому рівні встановлено, що починаючи з жовтня 2021 року за загальним правилом формування медичних висновків здійснюється в електронній формі.

Після передачі відомостей до Електронного реєстру листків непрацездатності відбувається наступний етап - формування листка непрацездатності.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17.06.2021 №1234 затверджено Порядок видачі (формування) листків непрацездатності в Електронному реєстрі листків непрацездатності (далі - Порядок формування).

Дані медичних висновків про тимчасову непрацездатність, що внесені до Реєстру медичних висновків в електронній системі охорони здоров`я, надходять з електронної системи охорони здоров`я (пункт 1 розділу II Порядку формування).

Відповідно до пункту другого розділу II зазначеного Порядку формування листок непрацездатності формується в Реєстрі на підставі інформації про медичний висновок (медичні висновки) у разі ідентифікації пацієнта як застрахованої особи в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - ДРЗДСС).

Під час формування листка непрацездатності враховується інформація про основне місце роботи застрахованої особи, визначене за даними повідомлення про прийняття працівника на роботу.

Сформований листок непрацездатності надсилається страхувальникам, з якими застрахована особа перебуває у трудових відносинах (за основним місцем роботи та за сумісництвом) через кабінет страхувальника на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України.

Таким чином, загальна процедура оформлення листка тимчасової непрацездатності не передбачає участі застрахованої особи, після введення необхідного обсягу інформації лікарем до медичного висновку, всі дії щодо формування листка непрацездатності відбувається в інформаційних системах автоматично на підставі наявної там інформації, зокрема щодо страхувальника та основного місця роботи.

Відповідно до Витягу з Електронного реєстру листків непрацездатності від20.07.2022 року на підставі медичного висновку Р8ВТ-6А58-252Е-МР84 ОСОБА_1 20.12.2021 системою в Електронному реєстрі було сформовано листок непрацездатності за №2099130, тобто було видано в установленому законом порядку.

Незважаючи на формування листка непрацездатності у відповідності до передбаченого чинними законодавством України порядку, НІСД оплату лікарняного не проводив, аргументуючи тим, що страхувальником за основним місцем роботи по данномулистку непрацездатності визначено Інститут телкомунікацій і глобального інформаційного простору НАН України (місце роботи ОСОБА_1 за сумісництвом).

Однак, як вбачається із матеріалів справи, зазначена розбіжність щодо найменування страхувальника виникла внаслідок відсутності достовірної інформації про основне місце роботи ОСОБА_1 в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, що підтягується системою при формуванні листків непрацездатності.

Відповідно до частин першої, третьої пункту другого розділу IIПорядку видачі (формування) листків непрацездатності, листок непрацездатності формується в Електронному реєстру листків непрацездатності на підставі інформації про медичний висновок (медичні висновки) у разі ідентифікації пацієнта як застрахованої особи в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Під час формування листка непрацездатності враховується інформація про основне місце роботи застрахованої особи, визначене за даними повідомлення про прийняітя працівника на роботу.

Так, відповідно до пункту четвертого частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» платник єдиного внеску зобов`язаний подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до цього Закону, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені Податковим кодексом України. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Так, відповідно до пункту десятого частини другої статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» (надалі - Закон) НІСД, як платник єдиного внеску, зобов`язаний повідомляти у складі звітності про зміну відомостей, що вносяться до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, про застраховану особу, на користь якої він сплачує єдиний внесок, у десятиденний строк після надходження таких відомостей.

Відповідно до пункту третього глави IV Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного страхування, затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 18.06.2014 № 10-1, відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»

Після звільнення ОСОБА_1 у березні 2020 року НІСД до Державного реєстру було подано дані про таке звільнення, в результаті чого у Державному реєстрі в записи про застраховану особу ОСОБА_1 , на користь якої НІСД, як платник єдиного внеску, сплачував єдиний внесок, були внесені зміни про страхувальника за основним місцем роботи.

Наказом директора НІСД №149-к від 29.09.2021 ОСОБА_1 поновлено на посаді заступника директора НІСД з 24 березня 2020 року на підставі постанови Київського апеляційного суду від 23.09.2021 у справі №761/16207/20.

Як встановлено в ході розгляду даної справи і не заперечується відповідачем, у податковому розрахунку «звітний» за III квартал 2021 року відомостей, що вносяться до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а саме, відомостей про поновлення ОСОБА_1 на роботі, НІСД не подавав.

Міністерство фінансів України наказом від 13.01.2015 №4 затверджено Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (надалі - Порядок №4)

Порядок виправлення помилок, які допустили у старій чи новій звітності з ПДФО та ЄСВ, встановлює розділ V Порядку № 4.

Розрахунок типу «Уточнюючий» призначений, щоб коригувати Єдину звітність (Податковому розрахунку) з ПДФО та ЄСВ за ті періоди, за які граничний термін звітування вже минув.

Інформацію, яку НІСД указав у раніше у поданій звітності з ПДФО та ЄСВ від№483903 щодо звільнення з 23.03.2020 ОСОБА_1 на підставі наказу від № 80-к, підстава припинення ст. 40 п. 1 КЗпП України, контролери перевірили та прийняли, зокрема, й завантажили до Реєстрів страхувальників/застрахованих осіб. Така інформація є чинною і базовою.

З огляду на вказане, після поновлення позивача на роботі за рішенням суду та прийняттям відповідного Наказу по підприємству, НІСД повинен був подати інформацію про зміни за допомогою уточнюючого Розрахунку.

У такому уточнюючому Розрахунку вказують лише відомості за рядками з реквізитами та сумами нарахованого ПДФО, ВЗ та ЄСВ, які потрібно уточнити. Правильну інформацію, яку не потрібно коригувати, в табличних частинах додатків до Розрахунку типу «Уточнюючий» не зазначають (п. 2 п. 6 розд. V Порядку № 4).

Однак, НІСД також не подавав цих відомостей у податковій звітності Розрахунок типу «Утоянюючий».

Отже, НІСД у встановлений Законом строк не було вжито заходів щодо подання до Державного реєстру відомостей про те, що ОСОБА_1 з 24.09.2021 працює в НІСД, в результаті чого інформація про НІСД, як про страхувальника, була відсутня при автоматичному формуванні листка непрацездатності. Наслідком зазначених обставин стало невчасне нарахування позивачу страхових платежів по тимчасовій непрацездатності за період 20.12.2021-24.12.2021 року.

Зазначене підтверджується листом Департаменту з питань цифрового розвитку, цифрових трансформацій і цифронізації Пенсійного фонду України від 30.01.2022 №2800-050101-8/5846, що наданий відповідачем, де вказано, що під час обробки медичного висновку про тимчасову непрацездатність ОСОБА_1 (РІІОКПП НОМЕР_1 ) не ідентифіковано в реєстрі застрахованих осіб як працівника Національного інституту стратегічних досліджень.

Таким чином, після поновлення ОСОБА_1 на роботі НІСД порушив вимоги пункту десятого частини другої сатті. 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме, не повідомив у складі звітності про зміну відомостей до Державного реєстру про застраховану особу, на користь якої він сплачує єдиний соціальний внесок, у десятиденний строк після надходження таких відомостей, що не дозволило ідентифікувати ОСОБА_1 , як працівника Національного інституту стратегічних досліджень, та сформувати відповідний лист непрацездатності, за яким страхувальником би був НІСД.

Відповідно до пункту 3 Порядку оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, за рахунок коштів роботодавця, затвердженого Постановою КМУ від 26.06.2015 № 440 (далі - Порядок №440), підставою для оплати днів тимчасової непрацездатності є виданий в установленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника, скріпленим печаткою за основним місцем роботи.

Відповідно до Витягу з Електронного реєстру листків непрацездатності від20.07.2022 на підставі медичного висновку Р8ВТ-6А58-252Е-МР84 ОСОБА_1 20.12.2021 системою в Електронному реєстрі було сформовано листок непрацездатності за № 2099130, тобто видано в установленому законом порядку.

Статтею 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» визначено строки розгляду документів, призначення та виплати матеріального забезпечення за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності.

Відповідно до частин першої, другої статті 32 Закону документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження.

Повідомлення про відмову в призначенні допомоги із зазначенням причин відмови та порядку оскарження видається або надсилається заявникові не пізніше п`яти днів після винесення відповідного рішення.

Допомога по тимчасовій непрацездатності виплачується застрахованим особам, які працюють на умовах трудового договору (контракту), інших підставах, передбачених законом, - у найближчий після дня призначення допомоги строк, установлений для виплати заробітної плати.

Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 32 Закону суми матеріального забезпечення, не одержані з вини органу, що призначає матеріальне забезпечення, виплачуються застрахованій особі за минулий час з дотриманням вимог законодавства про індексацію грошових доходів населення.

Відповідно до вимог ст. 1, 2, 3 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).

З метою реалізації Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.

Відповідно до пункту 4 Порядку, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому, індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Таким чином, за порушення НІСД строків виплати лікарняного у звязку із тимчасовою непрацездатністю ОСОБА_1 у розмірі 8407,75 (страхова виплата за 5 днів лікарняного за період з 20.12.2021 по 24.12.2021), НІСД зобов`язаний виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу у розмірі 1 463,84 грн.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, рішення суду першої інстанції ухвалене за неповного зясування обставин, що мають значення по справі, із неправильним застосуванням норм матеріального права, що відповідно до вимог статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалення в цій частині нового судового рішення про задоволення позову.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів в частині вимог ОСОБА_1 про повернення судового збору, керуючись положеннями статті 367 ЦПК України, рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядається.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Оскільки позивач ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в загальному розмірі 2 481 гривень 00 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2022 року - в частині відмови у задоволенні позовних вимог - скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Національного інституту стратегічних досліджень (, адреса місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Пирогова, 7А) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) компенсацію за втрату частини доходу в сумі 1 463 (одну тисячу чотириста шістдесят три) гривень 84 коп.

Стягнути з Національного інституту стратегічних досліджень (, адреса місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Пирогова, 7А) в дохід держави судовий збір у сумі 2 481 гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 02.06.2023 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.