Справа № 214/4038/23
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 червня 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Попов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просить суд видати судовий наказ про стягнення з АТ «Укрпошта» матеріальної шкоди та моральної шкоди у розмірі 10000 грн. 00 коп.

Оглянувши матеріали поданої заяви, суд приходить до висновку, що остання подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Так, у поданій позовній заяві позивач просить видати судовий наказ, проте за заявленими ним вимогами не може бути видано судовий наказ, оскільки такі не передбачені положеннями ст. 161 ЦПК України.

У разі звернення до суду із вимогою про відшкодування шкоди, особа повинна подати до суду позовну заяву.

Статтею 175 ЦПК України визначені вимоги до оформлення позовної заяви.

Так, заява ОСОБА_1 не містить:

- повного найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти (п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України). При цьому суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач та відповідач. Проте заява ОСОБА_1 не містить визначення процесуального статусу сторін;

- зазначення ціни позову; обґрунтованого розрахунку сум, що стягуються (п. 3 ч. 3 ст. 175);

- змісту позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них (п. 4 ч. 3 ст. 175);

- у позові відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5 ч. 3 ст. 175);

- позивачем не вказано відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п. 6 ч. 3 ст. 17); відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п. 7 ч. 3 ст. 175);

- у позові відсутній перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (п. 8 ч. 3 ст. 175);

- відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п. 9 ч. 3 ст. 175);

- позов не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав (п. 10 ч. 3 ст. 175).

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону та/або клопотання про звільнення позивача (відстрочення, звільнення) від сплати судового збору.

Позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з абз. 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01.01.2023 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розмірі 2684 грн. 00 коп.

Оскільки ОСОБА_1 чітко не визначено суми, які останній просить суд стягнути, відтак суд позбавлений можливості обрахувати суми судового збору, належні до сплати.

Отже, ОСОБА_1 повинен надати до суду оригінал документу на підтвердження сплати судового збору за дві майнові вимоги, сплачений за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у Дніпропетровській області/Саксаганський район/22030101, код отримувача за , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, р/о UA 0004650, код класифікації доходів бюджету 22030101.

У порушення положень ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивачем не надано до суду копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб.

Також, у порушення ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивачем не надано суду жодного доказу, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Крім того, суд звертає увагу, що позовна заява ОСОБА_1 складена мовою, яка не є державною в Україні.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦПК України, цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» судочинство в Україні у цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. Сторони, які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою.

У Рішенні Конституційного Суду України від 14.12.1999 року у справі № 10-рп/99 зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (ч. 5 ст. 10 Конституції України).

Відповідно до ч. 4 ст. 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом.

З огляду на зазначене, позовна заява, подана ОСОБА_1 , повинна бути викладена обов`язково державною (українською) мовою. При цьому, якщо останній не володіє державною мовою, він не позбавлений права звернутися до перекладача з метою приведення заяви у відповідність до вимог закону, який діє для всіх без виключення та обов`язковий до виконання.

При цьому суд зазначає, що вимога суду викласти звернення до суду державною (українською) мовою, що передбачене діючим процесуальним законодавством, не може бути розцінене, як дискримінація за мовою, адже практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, виходячи з вище викладеного, ОСОБА_1 має надати до суду позовну заяву з усунутими недоліками, що зазначені в цій ухвалі.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Надати позивачеві десятиденний строк з дня отримання ним цієї ухвали для усунення недоліків, що викладені в ухвалі.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку невиконання ним вимог, викладених в ухвалі, заява вважається неподаною і повертається позивачеві. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Попов.