КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/3005/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Пановій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: житлово-будівельний кооператив «Геолог», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Тихої О.О.,-

встановив:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь матеріальну шкоду у розмірі 25 100 грн 00 коп.; моральну шкоду у розмірі 150 000 грн 00 коп., а також судові витрати, які складаються з витрат по сплаті судового збору та витрат на проведення незалежної оцінки майнових втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

07 листопада 2020 року у черговий раз сталося залиття належної позивачу квартири з квартири АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище та належить відповідачу.

Актом про залиття встановлено причину, а саме: побутове залиття - підтікання (виток води) у місці з`єднання елементів горизонтальної ділянки каналізаційної труби на підлогу у кв. АДРЕСА_3 .

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 15 702 грн 00 коп., моральну шкоду у розмірі 15 000 грн 00 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 307 грн 02 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просив рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зазначив, що апелянт не навів доводів, які би спростували законне та обґрунтоване рішення суду.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ЖБК «Геолог» зазначив, що вважає рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року законним та обґрунтованим та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримав.

ОСОБА_1 та його представник проти апеляційної скарги заперечили.

Представник ЖБК «Геолог» проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючі позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності вини у залитті квартири позивача. Суд також зазначив, що заявлена позивачем моральна шкода в розмірі 150 000 грн 00 коп. є надмірною, а тому підлягає частковому задоволенню у розмірі 15 000 грн 00 коп.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

07 листопада 2020 року сталося залиття належної позивачу квартири з квартири АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище та належить відповідачу.

За результатами обстеження квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 головою правління ЖБК «Геолог» було складено акт про залиття від 07 листопада 2020 року та встановлено причину залиття.

Причиною залиття стало побутове залиття - підтікання (виток води) у місці з`єднання елементів горизонтальної ділянки каналізаційної труби на підлогу у квартирі АДРЕСА_3 .

Відповідно до звіту від 23 листопада 2020 року, складеного ПП «Експертзабезпечення», ринкова вартість матеріального збитку, завданого внаслідок залиття квартири, становить 25 100 грн 00 коп.

Згідно з висновком експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 17165/21-43 від 13 травня 2022 року встановлено, що квартира АДРЕСА_4 має ознаки залиття рідиною. Причиною завдання пошкоджень є залиття рідиною. Встановити, чи виникли пошкодження внаслідок залиття, яке відбулось саме 07 листопада 2020 року, не вбачається можливим у зв`язку з відсутністю методики. Встановити, чи спричинені матеріальні збитки, завдані квартирі АДРЕСА_4 саме внаслідок залиття/підтікання з квартири АДРЕСА_2 , не вбачається можливим, в зв`язку з відсутністю пошкоджень санітарно-технічних систем в квартирі АДРЕСА_2 . Вартість ремонтно-оздоблювальних робіт для усунення наслідків залиття квартири АДРЕСА_4 становить 15 702 грн 00 коп.

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що оскільки актом встановлено, що залиття сталось з квартири АДРЕСА_2 , що розташована поверхом вище та належить відповідачу, відтак просить стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду, заподіяну залиттям квартири, у загальному розмірі 25 100 грн 00 коп., та моральну шкоду у розмірі 150 000 грн 00 коп.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

На підтвердження позовних вимог ОСОБА_1 надано: акт від 07 листопада 2020 року, складений головою правління ЖБК «Геолог» Гейштором О.К., у присутності власників квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 ; звіт ПП «Експертзабезпечення» від 23 листопада 2020 року про оцінку збитків; висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 13 травня 2022 року № 17165/21-43; копії фотографій місця підтікання каналізаційної труби у квартирі відповідача.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно вважав, що відповідачем не надано будь-яких доказів відсутності його вини у залитті квартири позивача.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_2 не надано жодних доказів на спростування наявності її вини у завданні матеріальної шкоди позивачу та розміру завданої матеріальної шкоди.

Так, визначаючи розмір матеріальної шкоди, суд першої інстанції виходив із висновку експерта Київського НДІСЕ № 17165/21-43 від 13 травня 2022 року.

Стягуючи моральну шкоду суд виходив з положень ст. 23 ЦК України, при цьому урахував характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач та інші обставини, що відповідає роз`ясненням, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди (немайнової ) шкоди».

Судом правильно взято до уваги вимоги розумності, виваженості та справедливості.

Доводи апеляційної скарги про те, що акт від 07 листопада 2020 року є неналежним доказом, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем не надано доказів, які б спростовували складений акт про причини залиття квартири.

Доводи апеляційної скарги про те, що висновок експерта від 13 травня 2022 року є неналежним доказом, колегія суддів не приймає, оскільки відповідачем не надано доказів, які б давали підстави вважати, що розмір завданої шкоди є іншим.

Інші доводи також не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 22 червня 2023 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 08 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В. Кулікова

С.Г. Музичко