Справа № 209/2841/22
Провадження № 2/209/22/23
РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з відповідачів на її користь матеріальну шкоду у розмірі 3346,16 грн. та моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 14.09.2022 року приблизно о 17.30 годині, перебуваючи неподалік КЗ «Ліцей №21» КМР, КЗ «Ліцей №39» КМР та КПН КМР «ЦПМСД №1», малолітні особи ОСОБА_5 - донька ОСОБА_2 , ОСОБА_6 - донька ОСОБА_3 , ОСОБА_7 - донька ОСОБА_4 завдали малолітній особі ОСОБА_8 - її донці фізичного болю, що виражалось у завданні ударів руками та ногами по різним частинам тіла, в тому числі по голові та завдали морального болю у виді приниження людської честі та гідності шляхом висловлювань нецензурної лайки стосовно її доньки та примушували її стояти на колінах. Таким чином вона звертається до суду з приводу відшкодування відповідачами матеріальної та моральної шкоди, яка заподіяна ушкодженням здоров`я її доньці. Так малолітні особи, інтереси яких представляють батьки, своїми неправомірними діями завдали шкоди здоров`ю її дочці шляхом побиття та морального приниження, знімаючи ці жахливі дії на камеру мобільного телефону, що свідчить про прямий умисел завдати шкоди малолітній особі. Після цих подій, зважаючи на жахливий фізичний стан доньки, вона була вимушена звернутися до лікарні для проведення її медичного огляду. Лікарями були зроблені записи до амбулаторної картки ОСОБА_8 та призначені медичні заходи і ліки, за які нею були сплачені кошти. Побиття та моральні приниження спричинили стійкий розлад психічного здоров`я у дочки, що відобразилося на повсякденному її житті. Вина відповідачів доведена постановами Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 26 жовтня 2022 року по справі № 209/2183/22, від 10 жовтня 2022 року по справі № 209/2127/22, від 19 жовтня 2022 року по справі № 209/2181/22, які набрали законної сили. Вказує, що розмір матеріальної шкоди становить 3346,16 грн. та складається з витрачених коштів на медичні послуги та ліки для дочки. Зважаючи на те, що вина відповідачів доведена, а побиття та моральні приниження спричинили стійкий розлад психічного здоров`я у малолітньої особи, що відобразилося на повсякденному її житті, просить також стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 20000 грн.

Ухвалою від 05.01.2023 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Учасники справи про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України. Відповідачі заяв, клопотань та відзиву на позовну заяву не подавали.

Відповідно до ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є матір`ю ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.10).

Відповідно до постанов Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.10.2022 року, 19.10.2022 року, 26.10.2022 року, було встановлено, що 14.09.2022 року відносно ОСОБА_8 неповнолітніми ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було застосовано фізичне насилля, внаслідок чого відповідачі були визнанні винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП (а.с. 11-13)

Відповідно до копії амбулаторної картки (а.с. 14-19), ОСОБА_8 зверталась до лікаря зі скаргами на головний біль, запаморочення, внаслідок отриманого удара в область голови 14.09.2022 року та їй було призначено лікування.

Позивач, на підставі призначення лікарем лікування ОСОБА_8 , сплатила кошти за обстеження стану здоров`я дочки та придбала ліки на загальну суму 3351,80 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 19-20).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 та п.п.1 ч. 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Керуючись ч.ч. 1, 2 ст. 154 Сімейного кодексу України, батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України, права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.

Частинами 1-3 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Частиною 1 статті 1199 ЦК України передбачено, що у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я малолітньої особи фізична або юридична особа, яка завдала цієї шкоди, зобов`язана відшкодувати витрати на її лікування, протезування, постійний догляд, посилене харчування тощо.

Таким чином, враховуючи, що позивач надала належні та достатні докази в обґрунтування своїх вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди, понесені нею на придбання медичних послуг та ліків (а.с. 19-20), з урахуванням положень ч. 2 ст. 264 ЦПК України, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині повністю.

Щодо відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне.

Положеннями статті 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливості реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

Зазначені висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вказані висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 серпня 2022 року у справі № 635/6868/16-ц.

Як роз`яснює п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року №6 „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" зі змінами та доповненнями - шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач надала належні та достатні докази щодо завдання її дочці моральних страждань діями дітей відповідачів, вина відповідачів встановлена у судовому порядку та існує безпосередній причинний зв`язок між неправомірними діями дітей відповідачів та моральними стражданнями дочки позивача, але з урахуванням досліджених доказів у справі, обставинами завдання моральної шкоди, суд вважає за необхідне задовольнити частково позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідачів солідарно 6000 грн. моральної шкоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, з урахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовної заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 258-259, 263-265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ) про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 :

-3 346 (три тисячі триста сорок шість) гривень 16 коп. на відшкодування матеріальної шкоди яка складається з понесених витрат на медичні послуги та ліки;

-6 000 (шість тисяч) гривень на відшкодування завданої моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі по 357 (триста п`ятдесят сім) гривень 87 коп. з кожної.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Л. Шендрик