07.06.2023 Справа № 756/9301/22
Унікальний № 756/9301/22
Провадження № 2-др/756/87/23
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 червня 2023 року суддя Оболонського районного суду міста Києва Шевчук А.В., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вари Анастасії Сергіївни про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про відшкодування за невиконання договору про надання послуг,
У провадженні суду перебувала вищевказана цивільна справа.
31.05.2023 року, Оболонським районним судом міста Києва ухвалено рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» задоволено частково та стягнуто грошові кошти в сумі 104 667,00 грн. та судовий збір у сумі 1 067,60 грн.
05.06.2023 року, представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вара А.С. подала заяву про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат на правничу допомогу у розмірі 10 203,35 грн.
Дослідивши зміст поданої до суду заяви, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.
Згідно п. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.
З матеріалів заяви про винесення додаткового рішення, вбачається, що представником ініційовано питання стягнення судових витрат на правову допомогу і надано документи на підтвердження їх здійснення після ухвалення рішення суду, однак в межах строків, що передбачені чинним законодавством.
За таких обставин, з огляду на положення ст. 270 ЦПК України, суд вважає можливим вирішення питання ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Враховуючи викладене, та частквое задоволення позовних вимог, а також те, що заявлені відповідачем витрати на правову допомогу у сумі 10 203 грн. 35 коп. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим обсягом послуг правової допомоги у суді, затраченим часом на надання правничої допомоги, ініційовані витрати не відповідають критерію їх реальності і розумності здійсненого розміру, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача 5 000,00 грн. компенсації витрат на правничу допомогу.
На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 6, 137, 270 ЦПК України, суд,-
Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вари Анастасії Сергіївни про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про відшкодування за невиконання договору про надання послуг - задовольнити частково.
У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Шевчук