Справа № 932/5203/23
Провадження № 2/932/1497/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі Орищиній І.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в залі суду м.Дніпро цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код юридичної особи 35625014, юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, адреса для листування: Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 2, поверх 4, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2023 року до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 893802235 в розмірі 16756,48 гривень, з яких: 8565,00 грн - заборгованість за основною сумою боргу; 8191,48 грн - заборгованість за відсотками.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 30.01.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №893802235, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.4.18 Договору позики, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п.4.16 кредитного договору відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», які є невід`ємною частиною Договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами цього Договору позики. Відповідно до Реєстру боржників № 78 від 12.05.2020 року до Договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 893802235. 20.10.2022 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» Права Вимоги до Боржників, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 21.10.2022 року до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16756,48 грн, з яких:8565,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8191,48 грн сума заборгованості за відсотками.

В разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховані на погашення існуючої заборгованості.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20.10.2022 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики №893802235 в розмірі 16756,48 грн.

З метою досудового врегулювання спору, у зв`язку з істотними порушеннями відповідачем кредитного договору, позивачем, який набув права грошової вимоги, на адресу відповідача було направлено Повідомлення про порядок погашення заборгованості по Кредитному договору та включення персональних даних відповідача до бази персональних даних разом з вимогою про погашення загальної суми боргу.

Всупереч умовам Кредитних договорів, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №8756,48 грн, з яких: 8565,00 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу; 8191,48 грн - сума заборгованості за відсотками.

В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

06.06.2023 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 .

Ухвалою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 06.06.2023 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлений належним чином. В позовні заяві представник позивача зазначив, що просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника банку та у випадку неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення судом.

Від відповідача ОСОБА_1 23.06.2023 року на адресу суду надійшов письмовий відзив на позов, в якому вона просить в задоволенні позову відмовити. Відповідач зазначає, що позивачем не надано первинних документів , зокрема, виписки по рахунку відповідача, які б дозволили перевірити визначену суму заборгованості відповідача. Не доведено перехід права вимоги за договором факторингу до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», оскільки реєстр боржників за даним договором не містить даних відповідача. Доказів направлення та отримання відповідачем повідомлення про переуступку вимоги позивачем не надано. Оскільки позивачем не надано доказів того, що відбулося відступлення права вимоги за договором № 893802235 від 30.01.2020 року , укладеним між ТОВ «МАНІВЕО» та відповідачкою, позов не підлягає задоволенню, тому просить в задоволенні відмовити.

07.07.2023 року судом отримано відповідь на відзив, де представник позивача заперечує проти зазначених відповідачкою підстав з огляду на те, що між ТОВ «МАНІВЕО» та відповідачкою було укладено електронний правочин, згідно з вимогами ЗУ «Про електронну комерцію» та ст. 638 ЦК України. Також після укладення первісного договору від 30.01.2020 року 13.03.2020 року між первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО» та відповідачкою було укладено додаткову угоду до договору № 893802235 від 30.01.2020 року про надання розстрочки у погашенні заборгованості в сумі 8821,96 грн. на 28 днів, яка долучена до матеріалів позову. Первинних документів ( касових та меморіальних) у позивача немає, оскільки він не є первісним кредитором. На запит позивача первісним кредитором надано платіжне доручення № 1524с 716-есb7-4486-b622-8ad-2e4a-bbe06 від 30.01.2020 року про перерахування ОСОБА_1 10000 грн. на її картковий рахунок. З витягу з реєстру боржників до договору факторингу від 20.10.2022 року вбачається перехід права вимоги до позивача за кредитним договором № 893802235 від 30.01.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 в загальному розмірі 16756,48 грн.

В судове засідання відповідачка не з`явилася, була наледним чином повідомлена про дату та місце судового розгляду, причину неявки суду не повідомила.

Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, категорію та складність справи, враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Як встановлено судом, 30.01.2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою ОСОБА_1 було укладено договір позики №893802235, підписаний електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 4.18 Договору позики, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п.4.16 кредитного договору відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною Договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами цього Договору позики.

Згідно п. 1.1. договору, кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 10000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов п.1.3, п.1.4 або 1.5 цього договору. Кредит надається строком на 30 днів.

Відповідно до графіку платежів, додаток №1 до договору, загальна вартість кредиту складає 14950 грн. 00 коп. та включає в себе витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом в розмірі 4950 грн. 00 коп. та суму (тіло) кредиту в розмірі 10000 грн.

З наданої представником позивача копії платіжного доручення № 1524с 716-есb7-4486-b622-8ad-2e4a-bbe06 від 30.01.2020 року судом встановлено перерахування первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відповідачці ОСОБА_1 10000 грн. на її картковий рахунок в день укладання кредитного договору. Доказів зворотнього відповідачем не надано.

З додаткової угоди до договору № 893802235 від 30.01.2020 року судом встановлено, що між кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено угоду про надання розстрочки у погашенні заборгованості в сумі 8821,96 грн. на 28 днів, яка долучена до матеріалів позову.

Відповідно до реєстру боржників №78 від 13.07.2021 до договору факторингу №28/1118-01 укладеного між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №893802235 від 30.01.2020 року.

20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах прав вимоги.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання.

Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 30.04.2023 року заборгованість відповідача за договором № 893802235 від 30.01.2020 року року за період з 21 жовтня 2022 року по 30 квітня 2023 року становить 16756,48 грн, з яких сума заборгованості за основною сумою боргу 8565,00 грн, сума заборгованості за відсотками 8191,48 грн.

Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20.10.2022 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Кредитним договором №893802235 в розмірі 16756,48 грн.

Згідно пункту 1.1 договору факторингу, клієнт зобов`язується відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти за прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно із статтею 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.

Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Таким чином, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 345/3085/19.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем.

Позивачем надано суду письмові форми копій договорів позики № 893802235 року від 30.01.2020 року, укладеного ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачкою ОСОБА_1 .

У пункті «Реквізити та Підписи Сторін» вищезазначених договорів зазначено електронний підпис фізичної особи, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями ЗУ «Про електронну комерцію».

Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано.

Твердження відповідача про те, що вона не укладала і не підписувала жодних договорів з ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» не знайшли свого підтвердження в суді та спростовуються наданими доказами.

Отже, відповідач не довів своїх заперечень та не спростував заборгованість за кредитним договором № 893802235.

Також суд не бере до уваги заперечення відповідача щодо відсутності доказів відступлення права вимоги від ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», адже дані заперечення суперечать доданим до позову доказам, а саме, копії договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022 та копії Витягу з реєстру до Договору факторингу від 20.10.2022 за № 20102022, які завірені у встановленому законом порядку, а тому відсутні підстави вважати, що вони є неналежним та недопустимим доказами.

Щодо заперечень відповідача про неповідомлення про відступлення права вимоги суд зазначає таке:

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 517 ЦК України передбачено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

При цьому, в законодавстві України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги. Виходячи із ч. 2 ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор лише несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Проте, навіть, якщо відповідач не був обізнаний про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», має місце той факт, за яким боржник не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, які зазначені в кредитному договорі.

Таким чином, суд відхиляє зазначені доводи відповідача , оскільки неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.

Враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений останнім при подачі позовної заяви судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 274 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЭДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк», заборгованість за кредитним договором № 893802235 року в розмірі 8565,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 8191,48 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ЭДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, реквізити IBAN № НОМЕР_2 в АТ «ТАСкомбанк», витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Овчиннікова