Провадження № 2/643/2743/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2023 м.Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Осадчого О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ткачова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання Московського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Зудер`янц Вікторія Вікторівна, до ОСОБА_2 , треті особи: державний реєстратор державної реєстрації прав власності Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткін Сергій Володимирович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Куксін Станіслав Юрійович, Харківська міська рада про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , (далі позивач), в інтересах якої діє адвокат Зудер`янц В.В. (до зміни прізвища ОСОБА_3 ), звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення №42329597 від 01.08.2018 Державного реєстратора Печенізької РДА Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича про внесення змін до державного реєстру щодо об`єкту нерухомого майна нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 4-7 в літ. «А-5» за адресою: АДРЕСА_1 , зміну адреси: АДРЕСА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення №42645801 від 21.08.2018 приватного нотаріуса ХМНО Куксіна Станіслава Юрійовича про внесення змін до державного реєстру щодо об`єкту нерухомого майна нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 4-7 в літ. «А-9» за адресою: АДРЕСА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведену державну реєстрацію щодо об`єкту нерухомого майна: «нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 4-7 в літ. «А-9» (літ. «А-5») за адресою: АДРЕСА_1 ; зміну адреси: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер майна 01».

- поновити держану реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: «реєстраційний номер майна 3936251; адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2 , загальною площею 64,1 кв.м., житловою площею 45,0 кв. м.».

В обґрунтування позову зазначено, що зміна статусу спірного приміщення з житлового в нежитлове відбулась у порушення встановленого законом порядку, а внесення відомостей про зміну адреси відбулось у незаконний спосіб.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2021 року відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження. Витребувано у Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича належним чином завірену копію реєстраційної справи про внесення змін до державного реєстру щодо об`єкту нерухомого майна нежитлові приміщення 1-го поверху № 4-1 4-7 в літ. «А-5» за адресою: АДРЕСА_2 , рішення № 42329597.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова 20.01.2022 задоволено клопотання представника позивача про витребування додаткових доказів. Витребувано з сектору державної реєстрації Печенізької районної державної адміністрації Харківської області належним чином завірену копію реєстраційної справи про внесення змін до державного реєстру щодо об`єкту нерухомого майна нежитлові приміщення 1-го поверху № 4-1 4-7 в літ. «А-5» за адресою: АДРЕСА_1 , рішення № 42329597. Витребувано з Департаменту реєстрації Харківської міської ради належним чином завірену копію реєстраційної справи про внесення змін до державного реєстру щодо об`єкту нерухомого майна нежитлові приміщення 1-го поверху № 4-1 4-7 в літ. «А-5» за адресою: АДРЕСА_1 , рішення № 42329597.

Згідно розпорядження Верховного суду України від 08.03.2022 № 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» територіальну підсудність Московського районного суду м. Харкова було змінено на Октябрський районний суд м. Полтави.

22.07.2022 року Московським районним судом м. Харкова цивільну справу № 643/20410/21 направлено за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 06.04.2023 прийнято до провадження та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд у порядку загального позовного провадження.

Розпорядженням голови Верховного Суду від 17.11.2022 №65 «Про відновлення територіальної підсудності судових справ окремих судів м. Харкова та Харківської області» територіальну підсудність судових справ Московського районного суду м. Харкова відновлено з 23 листопада 2022 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 22 червня 2023 року цивільну справу 643/20410/21 передано за підсудністю на розгляд до Московського районного суду м. Харкова, що знаходиться за адресою: 61153 м. Харків, пр. Ювілейний, 38-Е.

Відповідно до автоматизованого розподілу вищезазначена цивільна справа 20.07.2023 передана до провадження судді Московського районного суду м. Харкова Осадчого О.В.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 26.07.2023 прийнято до провадження цивільну справу 643/20410/21.

Ухвалою суду від 23.08.2023 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна С.Ю. належним чином засвідчену копію реєстраційної справи про внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав про зміну «нежитлове приміщення квартира 1-го поверху №4-1-4-7 в літ. «А-5»» на «нежитлові приміщення №4-1-4-7 в літ. «А-9»» за адресою: АДРЕСА_1 , рішення №42645801.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 25.09.2023 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано з Департаменту реєстрації Харківської міської ради належним чином засвідчену копію реєстраційної справи про внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав про зміну «нежитлове приміщення квартира 1-го поверху №4-1-4-7 в літ. «А-5»» на «нежитлові приміщення №4-1-4-7 в літ. «А-9»» за адресою: АДРЕСА_1 , рішення №42645801 від 21.08.2018, що надійшла на адресу Департаменту від нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна С.Ю.

На виконання ухвали суду від 20.01.2022 про витребування доказів по справі №643/20410/21 від Департаменту реєстрації ХМР надані належним чином завірені електронні копії документів на підставі яких державним реєстратором Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіним С.В. були внесені зміни до запису Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (рішення №42329597 від 01.08.2018 року), щодо об`єкту нерухомого майна нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1-:4-7 в літ. «А-5», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (сканкопії документів реєстраційної справи №01).

На виконання ухвали суду від 25.09.2023 про витребування доказів по справі №643/20410/21 від Департаменту реєстрації ХМР суду надані належним чином завірені копії документів з реєстраційної справи та електронні копії документів з реєстраційної справи, що надходили на збереження, згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо внесення нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Куксіним С.Ю. відповідних записів до Державного реєстру речових прав про заміну «нежитлові приміщення квартира 1-го поверху №4-1:4-7 в літ. «А-5» на «нежитлові приміщення №4-1:4-7 в літ. «А-9» за адресою: АДРЕСА_1 , рішення №42645801 від 21.08.2018 року (копії реєстраційної справи 01; сканкопії документів реєстраційної справи №01).

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 17.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №643/20410/21 до судового розгляду.

Від представника позивача адвоката Зудер`янц В.В. 29.11.2023 надійшла заява у якій вона просила розглянути справу без її участі та участі позивача, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Також представник подала заяву у якій зазначила, що остаточний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які ОСОБА_1 очікує понести у зв`язку з розглядом справи, буде подано до суду протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення.

Відповідач ОСОБА_2 будучи повідомленими про час та місце розгляду справи згідно зі ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, правом на подання відзиву на позов не скористався. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Третя особа Харківська міська рада 22.02.2022 надала письмові пояснення у яких просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Також зазначено, що державна реєстрація права власності на «нежитлові приміщення квартира 1-го поверху №4-1:4-7 в літ. «А-5», рішення №42329597 від 01.08.2018 року та наступна реєстрація прав власності на «нежитлові приміщення №4-1:4-7 в літ. «А-9», рішення №42645801 від 21.08.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 проведена з порушенням законодавства. Державним реєстратором змінено статус житлової квартири на нежитлові приміщення без дозвільних документів. Оскільки документи які наявні у відповідача як підстава для державної реєстрації, а саме довідка, серія та №1171/2 видана 26.07.2018 року ТОВ «Інвентарбюро» та технічний паспорт, серії №01, виданий 26.07.2018 року ТОВ «Інвентарбюро`не є правовстановлюючими документами для державної реєстрації. Крім того, зазначила, що розпорядчі акти Харківською міською радою та їх виконавчими органами щодо зміни, або присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 не приймались. Переведення житлового приміщення у нежитлове відповідачем відбулось без дотримань вимог законодавства.

Треті особи: приватний нотаріус ХМНО Куксін С.Ю. та державний реєстратор державний реєстратор Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткін С.В. про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, до судового засідання не з`явились про причини неявки суд не повідомили.

У відповідності до ч.1, 3, 4 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи. У разі повторної неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.

З цього приводу Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач та треті особи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 19.09.2020 закрито провадження у цивільній справі 643/11512/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України, державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича, треті особи: Житловий кооператив «Ортікон», Кредитна спілка «Самопоміч», Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», Харківська міська рада про усунення перешкод в користуванні власністю, про заборону вчиняти певні дії, знесення самовільних споруд, відновлення становища яке існувало до порушень, зобов`язання вчинити певні дії, в частині зобов`язання державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича виключити з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомості про об`єкт нерухомого майна нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 4-7 в літ. «А-9» загальною площею 62 кв.метри, за адресою АДРЕСА_1 - закрити. Роз`яснено позивачам, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Згідно положень ч.2 ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Разом цим, суд вважає, що у даному випадку до спірних правовідносин не може бути застосовано ч.2 ст.256 ЦПК України з огляду на наступне.

Так, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 (справа 520/16947/2020) задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до державного реєстратора державної реєстрації прав власності Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича, приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна Станіслава Юрійовича, третя особа - ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію. Визнано протиправним та скасовано рішення №42329597 від 01.08.2018 року Державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича про внесення змін до державного реєстру щодо об`єкту нерухомого майна нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 - 4-7 в літ "А-5" за адресою: АДРЕСА_1 , зміну адреси: АДРЕСА_1 . Визнано протиправним та скасувано рішення №42645801 від 21.08.2018 року приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна Станіслава Юрійовича про внесення змін до державного реєстру щодо об`єкту нерухомого майна нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 - 4-7 в літ. "А-9" за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з цим, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 31.08.2021 рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2021 (справа 520/16947/2020) скасовано, а провадження у справі закрито. Розглядаючи дану справу колегія суддів дійшла висновку, що не є публічно-правовим спір між суб`єктом владних повноважень та суб`єктом приватного права - фізичною чи юридичною особою, у якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної чи юридичної особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного та адміністративного права. Скасування рішення державного реєстратора з проведення реєстраційних дій, обов`язково будуть впливати на майнові права тієї особи, щодо якої ці реєстраційні дії буде скасовано. З огляду на зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин, обставини справи та враховуючи суб`єктний склад учасників справи, колегія суддів прийшла до висновку, що у даному випадку існує спір про право щодо об`єкта нерухомого майна, що виключає можливість його розгляду та вирішення у порядку адміністративного судочинства.

Як вказує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (Golder v. the United Kingdom, заява № 4451/70, § 36, від 21 лютого 1975 року). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (Stanev v. Bulgaria, заява № 36760/06, § 230, від 17 січня 2012 року).

Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення Україною пункту 1 статті 6 Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами, зокрема: Mosendz v. Ukraine» заява № 52013/08, § 116, 119, 122-125, від 17 січня 2013 року, в якому ЄСПЛ визнав, що заявник був позбавлений ефективного національного засобу юридичного захисту, гарантованого статтею 13 Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між цивільними й адміністративними судами; Shestopalova v. Ukraine, заява № 55339/07, § 13, 18-24, від 21 грудня 2017 року, в якому ЄСПЛ дійшов висновку, що заявниця була позбавлена права на доступ до суду всупереч пункту 1 статті 6 Конвенції, оскільки національні суди надавали їй суперечливі роз`яснення щодо юрисдикції, відповідно до якої позов заявниці мав розглядатися у судах України, а Вищий адміністративний суд України не виконав рішення Верховного Суду України щодо розгляду позову заявниці за правилами адміністративного судочинства.

За встановлених обставин суд приходить до висновку про наявність конфлікту юрисдикцій. Так, закриття провадження у цивільній справі у цивільному судочинстві за умови, коли за аналогічними вимогами закрито провадження у адміністративній справі, поставить під загрозу сутність гарантованих конвенцією прав позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.

З огляду на пріоритет забезпечення принципу правової визначеності є підстави для висновку, що розгляд даного спору має завершитись за правилами цивільного судочинства.

Релевантна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29 березня 2023 року, справа №638/5047/21.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення, крім випадків, встановлених ст.82 ЦПК України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власницею кв. АДРЕСА_3 . Зазначена квартира належить позивачу на праві власності на підставі договору дарування від 24.01.2009 року №140, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Поляковою М.В.

Належна позивачці квартира розташована на другому поверсі першого під`їзду дев`ятиповерхового будинку та складається з трьох кімнат. На першому поверсі, безпосередньо під квартирою, що належить позивачці, розташована кв. АДРЕСА_4 , яка 22.12.2014 була придбана відповідачем ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО Палевою О.М., р. № 390.

Відповідно до п.1.2. зазначеного договору - відчужується житлова квартира загальною площею 64,1 кв.м, житловою площею 45,0 кв. метри, продавцем квартири була Кредитна спілка "Самопоміч".

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.07.2020 №217636070 та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 08.11.2023 №353549449 на теперішній час за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 - 4-7 в літ. "А-9" загальною площею 62 кв. метри за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.07.2020 №217636070 (розділ "реєстрація змін розділу") 01.08.2018 державним реєстратором Печенізької РДА Харківської області Зоткіним С.В. на підставі рішення №42329597 від 01.08.2018 було здійснено внесення відомостей до реєстру з саме: об`єкт нерухомого майна "квартира" змінено на "нежитлові приміщення" 1-го поверху №4-1-:4-7 в літ. "А-5", змінено: загальною площею 64,1 кв. метри, житловою 45 на 62 кв. метри на загальною площею 62 кв. метри. Також державним реєстратором Зоткіним С.В. внесено до реєстру зміну адреси, а саме: АДРЕСА_2 , змінено на: АДРЕСА_1 .

З Інформаційної довідки від 24.07.2020 №217636070 вбачається, що приватним нотаріусом Куксіним Станіславом Юрійовичем на підставі рішення №42645801 від 21.08.2018 було внесено зміни до реєстру, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 - 4-7 в літ. "А-5" змінено на нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 - 4-7 в літ. "А-9".

Підставою для державної реєстрації стали додані довідка, серія та №1171/1 видана 26.07.2018 року ТОВ "Інвентарбюро" та технічний паспорт, серія № НОМЕР_1 , виданий 26.07.2018 року ТОВ "Інвентарбюро".

Натомість, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 08.07.2019 №172944380 та з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.11.2023 №355512859 трикімнатна кв. АДРЕСА_4 загальною площею 64,1 кв.м, житловою площею 45,0 кв. метри належить на праві власності Кредитній спілці «Самопоміч». У розділі «відомості про об`єкт нерухомого майна» реєстраційний № майна зазначено 3936251.

Разом з тим, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 24.07.2020 №217636070 на теперішній час за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 4-7 в літ. «А-9» загальною площею 62 кв. метри за адресою АДРЕСА_1 . У розділі «актуальна інформація про об`єкт нерухомого майна» реєстраційний № майна зазначено 01.

Зазначене вказує на те, що державним реєстратором була здійснена зміна ідентифікаційних даних суб`єкта речового права, та зміна характеристик об`єкта нерухомого майна у порушення вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (від 1 липня 2004 року № 1952-IV).

Позивач вважає, що відповідач надав державному реєстратору неналежні документи для внесення змін до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (щодо переведення житлового приміщення з житлового в нежитлове), що у свою чергу порушує права позивача.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, а у наступному і суб`єктами владних повноважень та вважаючи свої права порушеними, позивач звернуся із зазначеним позовом до Московського районного суду.

Суд з приводу спірних відносин зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.5 ст.319 Цивільного кодексу України власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Статтею 320 Цивільного кодексу України передбачено, що власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Законом можуть бути встановлені умови використання власником свого майна для здійснення підприємницької діяльності.

Згідно зі статтею 379 Цивільного кодексу України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придані для постійного проживання в них.

Житло є специфічним об`єктом права власності, тому свобода використання житла його власниками обмежується нормами, спрямованими на схоронність жилих приміщень та не порушення прав інших осіб, зокрема, інших мешканців жилого будинку.

Відповідно до частини другої статті 383 Цивільного кодексу України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Статтею 6 Житлового Кодексу УРСР передбачено, що жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Надання приміщень у жилих будинках для потреб промислового характеру забороняється.

Згідно статті 8 Житлового Кодексу УРСР переведення придатних для проживання жилих будинків і жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду в нежилі, як правило, не допускається. У виняткових випадках переведення жилих будинків і жилих приміщень у нежилі може здійснюватися за рішенням органів, зазначених у частині другій статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до статті 152 Житлового кодексу УРСР переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до вимог статті 27 Закону України "Про архітектурну діяльність" під час організації та виконання будівельних робіт не повинні бути порушені права та інтереси суміжних землекористувачів, а також власників будинків і споруд.

Статтею 5 Закону України "Про основи містобудування" передбачено, що при здійснені містобудівної діяльності повинні бути забезпеченні урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів об`єктів нерухомості, що оточують місце будівництва.

Статтею 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв`язку. Зокрема, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Системний аналіз наведених вище правових норм дає змогу дійти висновку, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад здійснюють безпосереднє управління лише житловим фондом, який віднесений до комунальної власності; в усіх інших випадках вони надають відповідні дозволи, здійснюючи при цьому контроль за дотриманням прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку. Виконавчі органи сільських, селищних, міських рад вправі вирішувати питання переведення житлових приміщень (квартир), що належать на праві власності юридичним або фізичним особам, у нежитлові за умови, що проведені зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 у справі №210/8381/13-а, постанові Верховного Суду від 17 лютого 2021 року справа № 165/403/16-а.

Статтею 5 Закону України "Про основи містобудування" передбачено, що при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів об`єктів нерухомості, що оточують місце будівництва.

Відповідно Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження, але з урахуванням інтересів інших громадян, які проживають у цьому будинку.

Згідно державних будівельних норм ДБН В 2.2-9-99 "громадські будинки та споруди", ДБН В 2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки", такі приміщення громадського призначення як магазин-офіс можуть бути розміщені в житлових будинках на першому поверсі і мати ізольований вхід від житлової частини будинку.

На підставі аналізу наведених правових норм Верховний Суд у постановах від 06.02.2018 у справі №2а-4383/10/1412 та від 23.10.2018 у справі №728/2655/15-а сформував позицію, що для проведення перебудови та переобладнання житлових приміщень в нежитлові власники таких приміщень зобов`язані в обов`язковому порядку отримати згоду власників суміжних приміщень. Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.

Частиною 6 статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права та керується принципом верховенства права.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У рішенні по справі "Інтерсплав проти України" (№ 803/02) Європейський Суд з прав людини наголосив, що втручання державних органів в право власності має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати "справедливий баланс" між інтересами особи і суспільства.

У своєму рішенні "Ян та інші проти Німеччини" (Jahn and Others v. Germany № 46720/99, № 72203/01 і № 72552/01) Європейський суд з прав людини зазначив: "Стаття 1 Першого Протоколу до Конвенції містить три чітко сформульовані норми [три чітко сформульовані правила]: перша норма, викладена в першому реченні першого пункту, є загальною за своєю природою та закріплює принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого пункту, стосується позбавлення власності та передбачає умови такого позбавлення; третя норма, викладена в другому пункті, визнає право Договірних держав, серед іншого, здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів… Ці норми не є окремими, а пов`язані між собою. Друга і третя норми стосуються певних випадків, за яких допускається втручання в право на мирне володіння майном, і, відповідно, їх слід тлумачити в світлі загального принципу, викладеного в першій нормі".

У справі "Беєлер проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (Beyeler v. Italy № 33202/96).

Порядок переведення житлових приміщень в нежитлові встановлюють органи місцевого самоврядування. В місті Харкові ця процедура чітко врегульована "Положенням про порядок переведення жилих приміщень та жилих будинків в нежилі" затвердженого Рішенням ХМР від 06.07.2011 року №336/11 (діяли на момент виникнення правовідносин).

Дія цього Положення поширюється на відносини, що виникають у містобудівній сфері і спрямовуються на створення сприятливих умов для життєдіяльності людини у жилих будинках, де планується переведення жилих приміщень, збереження та охорону історичного центру міста, забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Розділом 4 "Положення про порядок переведення жилих приміщень та жилих будинків у нежилі" визначено порядок оформлення дозволу на переведення жилих приміщень та жилих будинків в нежилі.

У п. 4.1 вказано, що для переведення жилих приміщень та жилих будинків в нежилі власник житла подає заяву на ім`я Харківського міського голови, який розглядає та направляє її для подальшого розгляду до Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин.

Відповідно до п. 4.6 вказаного Положення, рішення про переведення жилих приміщень та жилих будинків в нежилі для розміщення в них об`єктів невиробничої сфери є підставою для отримання замовником вихідних даних та технічних умов для проведення реконструкції об`єкта.

Відповідно до п. 4.7 вказаного Положення, прийняття в експлуатацію закінчених реконструкцією об`єктів здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством України.

Також, згідно до п.1.6 "Порядку присвоєння адрес об`єктам нерухомості розташованим на території міста Харкова" від 06.07.2011 р.№ 325/11 (який діяв на момент внесення відомостей до реєстру) присвоєння, зміна, анулювання адрес здійснюється на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради, крім адрес земельних ділянок. Рішення Харківської міської ради про зміну адреси стосовно цього об`єкту не приймалось.

Зазначене підтверджується листом №б/н від 23.07.2019 Департаменту територіального контролю Харківського виконавчого комітету Харківської міської ради відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради від 31.07.2019 року №3712/0/605-19 проекти рішень Харківської міської ради щодо переведення квартири АДРЕСА_4 у нежитлове приміщення Департаментом містобудування та архітектури не готувалися.

Відповіддю департаменту територіального контролю ХМР від 05.02.2020 №2040/0/226-21 повідомляється, що «Відповідно до інформації Архівного відділу Харківської міської ради, в Архівному відділі немає інформації стосовно переведення кВ. АДРЕСА_4 та зміни цієї адреси. Розпорядчі акти Харківської міської ради та її виконавчими органами щодо зміни, або присвоєння адреси нерухомого майна за вищевказаною адресою не приймались.

Окрім того, зазначене також підтверджується листом Департаменту територіального контролю Харківської міської ради від 29.01.2021 року за №2064/0/3-21.

Таким чином, аналізуючи приписи чинного законодавства та документи по справі, суд дійшов наступних висновків.

Наведені правові норми дають підстави дійти висновку про те, що для переведення житлових приміщень в нежитлові власники таких приміщень зобов`язані в обов`язковому порядку отримати згоду власників суміжних приміщень.

Власник квартири має право на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Використання об`єкта власності обмежується мотивами не завдання шкоди правам, свободам та гідності інших громадян, інтересам суспільства. При цьому, право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності в порядку та з обмеженнями, встановленими законом, прямо закріплене статтею 320 Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , маючи намір перевести квартиру з житлового фонду у нежитловий, згоди власників суміжних квартир, зокрема, позивачки, не отримувала.

Відсутні також докази на підтвердження отримання вказаною особою висновків компетентних органів (позитивні чи негативні) про можливість реконструкції квартири.

Також слід зазначити, що зазначені протиправні дії (самовільне проведення реконструкції) відповідача ОСОБА_2 створили умови для подальшого здійснення державними реєстраторами змін щодо об`єкта нерухомого майна.

Суд при прийнятті рішення також враховує висновки, які викладені у постановах Верховного суду № 728/2655/15 від 23.10.2018 та №591/245/17 від 10.09.2020.

Слід зауважити, що відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів у спростування встановлених обставин, своєї незгоди або будь-яких заперечень щодо заявлених позивачем позовних вимог суду не надано.

Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а тому з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 1816 гривень 00 копійок.

З огляду на заяву представника позивача про надання доказів понесених судових витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення, питання щодо таких витрат буде вирішуватись у порядку ст.270 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.319, 321, 383 ЦК України, ст. 141, 258, 259, 264-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: державний реєстратор державної реєстрації прав власності Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткін Сергій Володимирович, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Куксін Станіслав Юрійович, Харківська міська рада - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення №42329597 від 01.08.2018 року Державного реєстратора Печенізької РДА Харківської області Зоткіна Сергія Володимировича про внесення змін до державного реєстру щодо об`єкту нерухомого майна нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 4-7 в літ. «А-5» за адресою: АДРЕСА_1 , зміну адреси: АДРЕСА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення №42645801 від 21.08.2018 року приватного нотаріуса ХМНО Куксіна Станіслава Юрійовича про внесення змін до державного реєстру щодо об`єкту нерухомого майна нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 4-7 в літ. «А-9» за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати державну реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведену державну реєстрацію щодо об`єкту нерухомого майна: «нежитлові приміщення 1-го поверху №4-1 4-7 в літ. «А-9» (літ. «А-5») за адресою: АДРЕСА_1 ; зміну адреси: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер майна 01».

Поновити держану реєстрацію у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: «реєстраційний номер майна 3936251; адреса нерухомого майна: АДРЕСА_2 , загальною площею 64,1 кв.м., житловою площею 45,0 кв. м.».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі 1816 гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_5 ;

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ;

Третя особа - державний реєстратор державної реєстрації прав власності Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Зоткін Сергій Володимирович, адреса місцезнаходження: вул. Незалежності, буд. 48, смт. Печеніги, Печенізький район, Харківська область, 62801;

Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Куксін Станіслав Юрійович, адреса місцезнаходження: пр-т. Незалежності, буд. 5, м. Харків, 61022;

Третя особа - Харківська міська рада, , адреса: пл. Конституції,7, м. Харків, 61002.

Суддя О.В.Осадчий