Пр. № 2/336/3533/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дмитрюк О.В.,

за участю секретаря Нєдєльчевої О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (представник позивача адвокат Фельський Сергій Леонідович) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся 04.10.2023 р. до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що 11.09.2021 р. у м.Запоріжжі відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі ОСОБА_1 , який керував автомобілем BMW 535, реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіля Nissan Maxima, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля Nissan Primera, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

За результатами досудового розслідування та на підставі зібраних по даній кримінальній справі доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000096 від 12.09.2021 р., фактично доведено, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя по справі № 335/3516/22, ОСОБА_2 визнав свою вину, розкаявся та примирився з потерпілою стороною, у зв`язку з чим був звільнений від кримінальної відповідальності.

Вина водія ОСОБА_2 у спричиненні матеріальної шкоди позивачу підтверджується ухвалою суду про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Власником автомобіля Nissan Maxima, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 .

Відповідно до висновку експерта № 32 від 17.05.2022 р., матеріальні збитки завдані позивачу дорівнюють 560 934,00 грн. Залишкова вартість транспортного засобу з урахуванням аварійних пошкоджень, отриманих при ДТП, становить 138 855,71 грн. Максимальний розмір страхової виплати 130 000 грн.

Наразі у Орджонікідзевському районному суді м.Запоріжжя триває розгляд справи 335/2595/23 про стягнення з ОСОБА_2 шкоди, заподіяної майну у розмірі 292 078,29 грн. Тобто до винуватця пред`явлено позов про стягнення неохопленої страховим полісом суми спричиненої шкоди (560934 138 855,71 130 000 = 292 078,29).

На момент настання ДТП позивачем було перевірено (на сайті МТСБУ) наявність полісу страхування цивільно правової відповідальності, на автомобіль Nissan Maxima, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до інформації з реєстру МТСБУ зазначений автомобіль страхового полісу не мав. Можливості перевірити автомобіль за VIN номером на сайті відсутня.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 у встановлений законодавством строк звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. МТСБУ прийняло заяву, а згодом її представник провів огляд пошкодженого автомобіля. В подальшому ОСОБА_1 направив до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування.

Але, МТСБУ перевіривши власні бази даних, виявило що автомобіль Nissan Maxima, VIN НОМЕР_4 , має страховий поліс № АР 990286, виданий страховою компанією ТДВ «СК «Кредо», про що надало повідомлення, яким відмовлено у вішкодуванні шкоди, заподіяної майну позивача.

Після отримання інформації про наявність полісу, позивач направив повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про виплату страхового відшкодування на адресу ТДВ «СК «Кредо».

Від ТДВ «СК «Кредо» надійшла відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування. Підставою відмови відповідачем зазначено неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, згідно ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Посилаючись на ст.ст.6, 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в сумі 130 000 грн., судові витрати та витрати на правничу допомогу.

Ухвалою від 11.10.2023 р. відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 02.11.2023 р.

02.11.2023 р. розгляд справи відкладено на 06.12.2023 р. на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує, позов просить задовольнити.

Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, за змістом якого відповідач не визнає позовні вимоги у повному обсязі (а.с.83-92). У відзиві також викладено клопотання про розгляд справи без участі відповідача.

Розгляд справи за відсутності учасників справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України.

В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих сторонами доказів судом встановлено, що 11.09.2021 р. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Nissan Maxima, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснюючи рух по проїзній частині вул.Прибережна магістраль в м.Запоріжжі, з боку вул.Української в напрямку вул.Лермонтова, з перевищенням дозволеної швидкості руху в населеному пункті, в районі АЗС «Патріот», маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити пішоходів, які перетинали проїзну частину та маючи при цьому технічну можливість уникнути наїзду на них, за умови руху з максимально допустимою швидкістю, діючи із злочинною недбалістю, відповідних заходів направлених на дотримання дозволеного швидкісного режиму не вжив, застосував небезпечний та невиправданий дорожньою обстановкою маневр відвороту вправо, а потім вліво, допустив занос керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого скоїв зіткнення передньою право частиною керованого ним транспортного засобу із задньою лівою частиною попутного автомобіля BMW 535, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , та подальший виїзд керованого ним автомобіля на смугу зустрічного руху, де скоїв зіткнення задньою лівою частиною автомобіля Nissan Maxima із задньою лівою частиною зустрічного автомобіля Nissan Primera, реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 .

З ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя по справі № 335/3516/22 вбачається, що ОСОБА_2 визнав свою вину, розкаявся та примирився з потерпілою стороною, у зв`язку з чим був звільнений від кримінальної відповідальності (а.с.28-30).

Власником автомобіля Nissan Maxima, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 (а.с.15).

Відповідно до висновку експерта № 32 від 17.05.2022 р. (а.с.16-27), вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки BMW 535, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті пошкодження останнього в ДТП 11.09.2021 р., з ПДВ складає 560 934,00 грн. Залишкова вартість транспортного засобу з урахуванням аварійних пошкоджень, отриманих при ДТП становить 138 855,71 грн.

Максимальний розмір страхової виплати складає 130 000 грн.

На момент настання ДТП 11.09.2022 р. позивачем було перевірено (на сайті МТСБУ) наявність полісу страхування цивільно правової відповідальності, на автомобіль Nissan Maxima, реєстраційний номер НОМЕР_2 . Відповідно до інформації з реєстру МТСБУ, поліс на ТЗ № АР 0020 ОР не знайдено (а.с.6).

29.04.2022 р. ОСОБА_1 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.7-8).

24.05.2023 р. ОСОБА_1 направив до МТСБУ заяву про виплату страхового відшкодування (а.с.9).

12.06.2023 р. МТСБУ повідомило ОСОБА_1 (а.с.10), що в Централізованій базі даних МТСБУ по відношенню до транспортного засобу марки Nissan Maxima з VIN номером НОМЕР_4 був наявний укладений договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, поліс № АР 990286, виданий страховою компанією ТДВ «СК «Кредо». Позивачу рекомендованого звернутися із заявою до зазначеної вище страхової компанії щодо відшкодування заподіяної шкоди.

01.08.2023 р. позивач направив повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та заяву про виплату страхового відшкодування на адресу ТДВ «СК «Кредо» (а.с.11-12, 13).

31.08.2023 р. ТДВ «СК «Кредо» надало відповідь про відмову у виплаті страхового відшкодування. Підставою відмови відповідачем зазначено неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, згідно п.37.1.4 ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності), що спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України урегульовані нормами Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.3 Закону №1961-IV, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно із ст.5 Закону №1961-IV, об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст.6 Закону №1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону №1961-IV).

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст.29 Закону №1961-IV).

Статтею 32 цього Закону унормовано випадки, коли шкода не відшкодовується. Після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком залучаються їх працівники. Страховиком та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти (ст.34 Закону №1961-IV).

Відповідно до п.п.35.1., 35.2 ст.35 Закону №1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування. До заяви додаються відповідні (за переліком) документи.

Пунктами 36.1-36.2 ст.36 Закону №1961-IV визначено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Відповідно до підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону № 1961 IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Рішення про здійснення страхового відшкодування приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку.

Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відмовляючи у виплаті страхового відшкодування, відповідач зазначив, що позивачем порушено строк подання заяви про страхове відшкодування, визначений ст.37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що «право потерпілого на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної ДТП (постанова Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/7449/17. Аналізуючи норми законодавства стосовно добросовісної поведінки всіх учасників правовідносин (стаття 13 ЦПК України) та принципу повного відшкодування шкоди (стаття 1166 ЦК України), Велика Палата Верховного Суду з огляду на відсутність норми закону, що передбачає припинення в цьому випадку цивільного права на відшкодування, та з урахуванням із загального права особи на захист права в суді (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) дійшла висновку, що при добросовісній поведінці потерпілої особи та доведеності, що річний строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, особа може отримати таке відшкодування, пред`явивши вимогу до страховика (страхової компанії) в судовому порядку протягом строку позовної давності.

Відтак, аналізуючи зазначене законодавство в сукупності з загальними принципами цивільного права, як то добросовісність поведінки та спрямованість на відновлення порушеного права, слід дійти висновку, що потерпіла особа при відмові страховика (страхової компанії) у виплаті регламентних платежів у зв`язку з пропуском строку, має право на пред`явлення вимоги до страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи про відшкодування шкоди в межах страхової суми протягом строку позовної давності.

У випадку, якщо потерпіла особа звернеться до страховика (страхової компанії) за відшкодуванням шкоди з пропуском встановленого строку, однак доведе, що нею здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика, та строк пропущено через незалежні від потерпілої особи причини, вона має право на відшкодування шкоди в межах страхової суми за рахунок страховика (страхової компанії) винної у спричиненні шкоди особи, у тому числі у судовому порядку.

Аналізуючи надані докази у сукупності з положеннями діючого законодавства, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 у судовому порядку довів, що ним здійснено розумних заходів для отримання відшкодування за рахунок страховика та строк пропущено через незалежні від нього причини, що є підставою для задоволення позовних вимог.

У відповідності до ст.ст.141, 142 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1300 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходив з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Судом встановлено, що 29.09.2023 р. між позивачем ОСОБА_1 і адвокатом Фельським С.Л. укладено договір про надання правової допомоги (а.с.34, 35).

Актом приймання виконаних наданих послуг за договором про надання правової допомоги від 29.09.2023 р. погоджено вартість послуг з надання правничої допомоги (а.с.32).

На підтвердження фактичного понесених витрат на правову допомогу позивачем надано копію квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 29.09.2023 р. на суму 10000 грн. (а.с.31).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6 ст.137 ЦПК України).

Аналізуючі наданий представником позивача розрахунок заборгованості витрат на правничу допомогу у сукупності з наданими доказами, а також доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позов, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу (правову) допомогу в сумі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» (м.Запоріжжя, пр.Моторобудівників, 34, ) про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 130 000 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1300 грн.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Кредо» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 11 грудня 2023 року.

Суддя О.В.Дмитрюк