Номер провадження: 22-ц/813/7016/23
Головуючий у першій інстанції Ковтун Ю.І.
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Кострицького В.В., Карташова О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Лупши В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2023 року про відмову у відкритті провадження

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті,

встановив:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною вище заявою, в якій просила встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Маріуполь, Донецької області, Україна, місце народження: місто Маріуполь, Донецької області, Україна.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 .

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За доводами апеляційної скарги поза увагою суду залишилось те, що встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України судом передбачено ст.317 ЦПК України, яка не вимагає від заявників вчинення інших дій перед зверненням до суду з відповідною заявою, тобто надає можливість відразу звернутися до будь-якого суду цивільної юрисдикції.

28 вересня 2023 року на електрону пошту апеляційного суду Відділ ДРАЦС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направив до суду повідомлення, у якому наголосив на тому, що відповідно до підпункту "ґ" пункту 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні № 52/2 від 18 жовтня 2000 pоку підставою для державної реєстрації смерті є рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час, просив розглядати справу за відсутності представника Відділу.

14 листопада 2023 року ОСОБА_1 через систему "Електронний суд" направила до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Неявка учасників справи відповідно до вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах, визначених ст. 367 ЦПК України апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до приписів статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Вказаним нормам оскаржувана ухвала суду не відповідає.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що заявницею ОСОБА_1 не додано доказів щодо її звернення до органів, що здійснюють державну реєстрацію актів цивільного стану, тому звернення до суду з такою заявою є передчасним, оскільки законом визначено позасудовий порядок встановлення такого факту, і така заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України.

Колегія суддів вважає такі висновки суду помилковими з огляду на таке.

Згідно з положеннями статті 5 ЗУ "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Питання особливостей здійснення провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України визначені положеннями статті 317 ЦПК України.

Так, заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.

У рішенні про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.

Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після його ухвалення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Отже вказаними нормами не передбачено позасудового порядку встановлення зазначених вище фактів, і звернення особи до органу реєстрації актів цивільного стану з метою, зокрема, одержання письмової відмови у здійсненні реєстрації таких фактів і в подальшому подання її до суду разом із заявою про встановлення відповідного факту.

Водночас колегія суддів зауважує, що згідно з частиною другою статті 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Крім того, судам під час розгляду справ зазначеної категорії необхідно також брати до уваги практику Європейського суду з прав людини.

Зокрема, це стосується висновків ЄСПЛ, зроблених у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), а також Молдови та Росії ("Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "llascu and Others v. Moldova and Russia"), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди мас бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

З огляду на викладене, під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

Висновок про можливість розгляду судами заяв про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України без попереднього звернення до органу реєстрації актів цивільного стану та отримання відмови цього органу узгоджується також з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07 вересня 2022 року у справі № 759/5313/21 (провадження № 61-20540св21), у якій заявник просив встановити факт смерті на тимчасово окупованій території України, до органу реєстрації актів цивільного стану попередньо не звертався. Верховний Суд за наслідками розгляду касаційної скарги скасував постанову суду апеляційної інстанції про відмову у встановленні такого факту з тих підстав, що апеляційний суд не дослідив всі докази, надані заявником, не надав належної оцінки доводам заявника, не врахував вік матері заявника та можливість надання заявником інших доказів на підтвердження факту смерті його матері. Тобто зазначену справу суди розглядали по суті, а Верховний Суд не встановив порушень судами правил юрисдикції, що за правилами цивільного судочинства визначені безумовною підставою для закриття провадження у справі незалежно від наявності таких доводів у касаційній скарзі.

На наведене суд першої інстанції уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 з вказаних вище підстав, у зв`язку з чим ухвала Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2023 року підлягає скасуванню, а справу потрібно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст.ст. 367,374,379,382,383 ЦПК України

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 червня 2023 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови буде складено 20 листопада 2023 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: В.В. Кострицький

О.Ю. Карташов