Справа № 447/2834/22 Головуючий у 1 інстанції: Бачун О.І.
Провадження № 22-ц/811/2675/23 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Н.П. Крайник

суддів: Я.А. Левика, М.М. Шандри

при секретарі: О.О. Гай

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) про відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

22.11.2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції, в якому просив відшкодувати завдану йому моральну шкоду в розмірі 400 мільярдів гривень за рахунок Державного бюджету України за дії вчиненні державним виконавцем відділу ДВС Миколаївського РУЮ Львівської області Марутяком О.І., правонаступником якого відповідно до ст.104 ЦК України є Миколаївський відділ державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів), які полягають у винесенні державним виконавцем постанови від 25.12.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження у справі 2-34/10.

Позов обгрунтовував тим, що ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 13.02.2014 року у справі № 447/58/14-ц скасовано постанову державного виконавця ВДВС Миколаївського РУЮ у Львівській області Марутяка О.І. від 25.12.2013 року у ВП №41334311 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-34, виданого Миколаївським районним судом Львівської області 18 квітня 2013 року, про визнання незаконними дій комісії по складанню акту обстеження присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 : ОСОБА_2 і ОСОБА_1 від 23.05.2008 року в складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

У зв`язку з винесенням державним виконавцем зазначеної вище постанови, скасованої ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 13.02.2014 року, йому завдано моральну шкоду як пенсіонеру та людині похилого віку, яка виразилася в принижені його честі та гідності, а також порушенні ділової репутації. Завдану моральну шкоду позивач оцінив в сумі 400 мільярдів гривень.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що вступна та описова частини оскаржуваного рішення не відповідать мотивам і вимогам позовної заяви, судом неправильно зазначені сторони у справі та неправильно встановлені фактичні обставини справи. При розгляді справи суд допустив ряд процесуальних порушень, зокрема, не повідомив його про дату, час та місце розгляду справи. Вважає, що порушення судом першої інстанції норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Просить рішення суду та ухвалу про відкриття провадження у справі скасувати та направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

16.10.2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява на ім`я голови судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду, яка долучена до матеріалів справи. У заяві позивач ОСОБА_1 аналізує норми ЦПК України та звертає увагу на недотримання суддями судової палати в цивільних справах норм процесуального права, просить винести окрему ухвалу щодо суддів Крайник Н.П., Левика Я.А., Шандри М.М. та передати справу до суду вищої інстанції в порядку ч.6 ст.31 ЦПК України для визначення підсудності справи.

У судове засідання, призначене на 05 грудня 2023 року, особи, які беруть участь у справі, не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, тому колегія суддів вважає, що розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України слід проводити без їх участі та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.

Згідно положень ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п. 10-1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» на підставі ст. 56 Конституції України відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Статтею 1173 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи (ст. 1174 ЦК України).

Судом встановлено, що постановою державного виконавця відділу ДВС Миколаївського РУЮ Львівської області Марутяка О.І. від 25.12.2013 року відмовлено у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-34/10, виданого Миколаївським районним судом Львівської області 18.04.2013 року,про визнання незаконними дії комісії по складанню акту обстеження присадибної земельної ділянки по вул. Шевченка жителів с. Дроговиж: ОСОБА_2 і ОСОБА_1 від 23.05.2008 року в складі ОСОБА_3 , Лиса Т.Є., ОСОБА_5 .

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 13.02.2014 року у справі № 447/58/14-ц скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця ВДВС Миколаївського РУЮ Львівської області Марутяка О.І. від 25.12.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-34 задоволено частково, скасовано постанову державного виконавця ВДВС Миколаївського РУЮ у Львівській області Марутяка О.І. від 25.12.2013 року у ВП №41334311 про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-34, виданого Миколаївським районним судом Львівської області 18 квітня 2013 року, про визнання незаконними дій комісії по складанню акту обстеження присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 : ОСОБА_2 і ОСОБА_1 від 23.05.2008 року в складі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ; скасовано акт обстеження присадибної земельної ділянки по АДРЕСА_1 , жителів с.Дроговиж, ОСОБА_2 і ОСОБА_1 від 23.05.2008 року; визнано незаконними дії (бездіяльність) сільського голови Шумського В.В. при не застосуванні ч.4 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування» при прийнятті рішення Дроговизькою сільською радою № 250 від 30.05.2008 року та підписанні державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 ; визнано незаконним план території земельної ділянки для БОЖБ гр. ОСОБА_2 у с. Дроговиж Миколаївського району Львівської області і.к.н. :01:007:0175; у задоволенні решти вимог відмовлено.

Як вбачається зі змісту позовних вимог ОСОБА_1 , такий звернувся до суду з позовом до Миколаївського відділу державної виконавчої служби у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Львів) про стягнення на його користь 400 мільярдів гривень на відшкодування моральної шкоди, спричиненої незаконними діями державного виконавця ВДВС Миколаївського РУЮ Львівської області Марутяка О.І., які полягають у винесенні постанови від 25.12.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-34/10, яка в подальшому була скасована ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 13.02.2014 року, що призвело до приниження його честі, гідності та ділової репутації.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що сам факт скасування постанови державного виконавця від 25.12.2013 року про відмову у відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-34/10не свідчить про незаконність його дій, а спричинення позивачу моральної шкоди діями державного виконавця не підтверджено належними доказами.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується повністю. При цьому, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24 травня 2023 року у справі № 439/1127/18, згідно якої позивач має право на відшкодування моральної шкоди лише у разі неможливості відновлення свого порушеного права. Оскільки, право позивача ОСОБА_1 захищено у передбачений законом спосіб, а саме шляхом звернення до суду зі скаргою на рішення державного виконавця, підстави для відшкодування моральної шкоди, передбачені ст.ст. 23, 1167 ЦК України, відсутні.

Крім того, як убачається зі змісту апеляційної скарги, позивач ОСОБА_1 просив скасувати ухвалу про відкриття провадження у справі з направленням справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю. Однак, оскільки позивач на свій вибір відповідно до вимог ст. 28 ЦПК України визначив підсудність даної справи за місцем свого проживання і реєстрації та у зв`язку з цим справа підсудна Миколаївському районному суду Львівської області, колегія суддів не вбачає підстав для передачі справи до іншого суду.

Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують. Підстав для скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 11 грудня 2023 року.

Керуючись ч. 5 ст. 268, ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 08 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2023 року.

Головуючий: Н.П. Крайник

Судді: Я.А. Левик

М.М. Шандра