БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/477/17
провадження № 2/361/3/23
РІШЕННЯ

Іменем України

17 травня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.,
за участю секретаря Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: відділ реєстрації Броварської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про визнання будинку незавершеного будівництвом сумісною власністю подружжя та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування вимог посилається на те, що 17 липня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. Від сумісного подружнього життя народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 липня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. За період шлюбу, починаючи з 2011 року до липня 2014 року, за сумісні кошти збудовано будинок на земельній ділянці 0,25 га, кадастровий номер :01:029:0077, яка знаходитися за адресою: Київська область, Броварський район, с. Зазим`я, належній на праві власності відповідачці - ОСОБА_2 . Зазначена земельна ділянка належала батьку відповідачки - ОСОБА_3 , частину якої 23 липня 2013 року ОСОБА_3 подарував своїй доньці ОСОБА_2 .

Будинок не введений в експлуатацію та право власності на нього не зареєстроване, вважається незавершений будівництвом. На час спорудження будинку позивач працював на високооплачуваній роботі і фактично всі зароблені кошти вкладав у будівництво будинку, відповідачка офіційно не працювала, займалася веденням домашнього господарства. Державна реєстрація права власності на цей будинок не здійснювалася, але будинок є цілком придатним для проживання і в даний час відповідачка там проживає. Враховуючи викладене, позивач просить визнати, що будинок незавершений будівництвом, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю подружжя; зобов`язати відділ державної реєстрації Броварської райдержадміністрації здійснити державну реєстрацію права власності на будинок незавершений будівництвом, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як спільної сумісної власності подружжя; зобов`язати відповідача не чинити йому перешкод у здійсненні реєстрації права власності на будинок незавершений будівництвом, належний на праві спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

04 червня 2021 року представник позивача подав позовну заяву про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог, де позивач просить: визнати земельну ділянку кадастровий номер - :01:029:0108, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1250 га - об`єктом права спільної сумісної власності подружжя; визнати самочинне будівництво - житловий будинок, загальною площею 186,4 кв. м., що знаходиться на вказаній земельній ділянці об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; здійснити поділ вказаної земельної і визнати за позивачем та відповідачем по 1/2 частині земельної ділянки; здійснити поділ житлового будинку, загальною площею 186,4 кв. м., що знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер: :01:029:0108, за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0,1250 га, і визнати за позивачем та відповідачем по 1/2 частині житлового будинку.

Заперечення відповідача

13 березня 2017 року відповідачем надано заперечення проти позову, де відповідач вказує, що дійсно, в період перебування позивача із відповідачем в шлюбі, на земельній ділянці з кадастровим номером :01:029:0077, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювалося будівництво житлового будинку на земельній ділянці площею 0,25 га. Дана земельна ділянка належала батькові відповідача, ОСОБА_3 до 23 липня 2013 року, потім було укладено Договір дарування між відповідачем та її батьком. Відтак, до 23.07.2013 дана земельна ділянка не була об`єктом спільної сумісної власності подружжя, оскільки не належала відповідачу на праві власності на початку будівництва, а стала об`єктом індивідуальної власності з моменту Договору дарування. Позивач не може претендувати на відшкодування витрачених на будівництво коштів до 23 липня 2013 року як на спільне сумісне майно. Вказує, що з моменту подання відповідачем до Деснянського районного суду м. Києва заяви про розлучення, будівництво на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , було призупинене. Позивач не проживав із відповідачем і не знаходився відповідно на даній земельній ділянці з 25 квітня 2014 року, про що зазначалося у позовній заяві про розірвання шлюбу поданої до Деснянського районного суду м. Києва 02.06.2014. Відтак, позивач не може претендувати на всі поліпшення до об`єкту незавершеного будівництва, внесені в період з 23 липня 2013 року по 25 квітня 2014 року. Будівництво спірного житлового будинку здійснювалось за власні кошти батьків відповідача - ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , в тому числі і кошти, отримані ОСОБА_5 від продажу квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Відтак, позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки позивач не мав права забудови чужої земельної ділянки, відповідного дозволу батько відповідача, ОСОБА_3 , йому не надавав, позивач не здійснював фінансування будівництва.

30 червня 2021 року надійшов відзив на уточнену позовну заяву. Відповідач вказує, що спірна земельна ділянка є об`єктом особистої приватної власності одного з подружжя, а саме відповідача. Претендуючи на1/2 частину вказаної земельної ділянки, позивач стверджує, що вартість земельної ділянки нібито істотно збільшилась, внаслідок чого просить суд визнати вказане майно об`єктом спільної сумісної власності подружжя на підставі ст. 62 СК України. Проте для доведення факту збільшення вартості земельної ділянки слід встановити її ринкову вартість на момент укладення договору дарування - тобто станом на липень 2013 року (далі - первинна вартість майна), що відповідачем не зроблено. По-друге, підставою для збільшення позовних вимог позивачем названо висновок експерта від 26 травня 2020 № 18905/18-42/12646/20-42, де у пункті 1 визначено, що ринкова вартість земельної ділянки складає 415 175 гривень станом на день проведення дослідження (26.05.2020 р.) - тобто через 6 років після припинення шлюбних відносин. По-третє, позивач вказує, що розрахунок вартості поліпшень викладено у табличній формі в додатку 1 до Висновку. Насправді у даній таблиці визначено розрахунок вартості житлового будинку, який є окремим об`єктом нерухомого майна, окремим об`єктом оцінки та окремим предметом спору у даному провадженні. Будівництво житлового будинку здійснювалось за власні кошти батьків відповідача. Позивач, проживаючи у належному ОСОБА_3 будинку, мав доступ до чеків, видаткових накладних та інші документи, що засвідчують купівлю матеріалів. Такі документи фактично були винесені ним із належного ОСОБА_3 будинку незадовго до фактичного припинення шлюбних відносин. Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити у повному обсязі.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської суду від 27 січня 2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської суду від 15 травня 2017 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу.

Ухвало суду від 09 червня 2020 року провадження у справі поновлено та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 04 червня 2021 року прийнято до розгляду заяву позивача ОСОБА_1 про зміну предмету позову і збільшення позовних вимог.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Сологуб А.М. позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Нерсесян А.С. у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, у зв`язку з його недоведеністю та безпідставністю.

Третя особа ОСОБА_3 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Обставини справи, що встановлені судом.

Установлено, що 17 липня 2004 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Деснянським відділом РАЦС м. Києва.

Від шлюбу у сторін народилась донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до договору дарування частки у праві власності на земельну ділянку від 23 липня 2013 року, ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 частку у праві власності на земельну ділянку площею 0,2500 гектара, кадастровий номер :01:029:0077, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

До матеріалів справи долучено технічний паспорт на садибний (індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 . Замовник технічної інвентаризації ОСОБА_2 . Паспорт виготовлено станом на 08.11.2013 року.

Згідно зведеного акту на будинок АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 , вартість вказаного будинку станом на 08.11.2013 року становить 710 040, 00 грн.

Із схематичного плану земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку від 08.11.2013 року по АДРЕСА_3 видно, що вказаний будинок збудовано самочинно.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 18 липня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірваний.

На підтвердження отримання доходів у період шлюбу позивачем надані такі документи: довідка № 6 від 21.11.2014 року про заробіток у період з 01.01.2011 року по 06.12.2011 року, заробіток ОСОБА_1 на підприємстві «Лакталіс-Україна» становив 98 706 грн.; довідка про доходи № 393 від 23.11.2014 року заробіток в період з 01.01.2009 року по 31.12.2009 року, заробіток ОСОБА_1 на підприємстві «Лакталіс-Україна» становив 77 385 грн. 63 коп.; довідка про доходи № 394 від 29.11.2014 року заробіток в період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року, заробіток ОСОБА_1 на підприємстві «Лакталіс-Україна» становив 96 886 грн.62 коп.; довідка про доходи ОСОБА_1 за період з 01 січня 2015 року по 30 червня 2015 року №264 від 13.07.2015 року, дохід склав 7800 грн.; довідка про доходи як ФОП ОСОБА_1 № 471/10/26-52-12-02-10 від 26.01.2016 року, видана Головним Управлінням ДФС у м. Києві Державна податкова інспекція у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві, дохід за 2012 рік 82 378 грн. 06 коп., за 2013 рік дохід 277 843 грн. 59 коп.

На підтвердження ведення будівництва спірного будинку позивачем до матеріалів справи долучено наступні документи: квитанція на замовлення № СПД-12627 від 14 жовтня 2011 року на купівлю металочерепиці для покрівлі будинку та комплектуючих матеріалів на суму 22 153 грн. 65 коп., покупець ОСОБА_1 ; квитанція на замовлення № СПД-12626 від 14 жовтня 2011 року на купівлю гідробар`єра та паробар`єра та комплектуючих матеріалів для обладнання покрівлі будинку на суму 1385 грн. 00 коп., покупець ОСОБА_1 ; квитанція на замовлення № ФОП-11738 від 14 жовтня 2011 року на купівлю будівельних матеріалів (плита, ізоват) на суму 17 940 грн.00 коп., покупець ОСОБА_1 ; квитанція на замовлення № СПД-13231 від 29 жовтня 2011 року на купівлю гідробар`єра та паробар`єра та комплектуючих матеріалів для обладнання покрівлі будинку на суму 750 грн. 00 коп.. покупець ОСОБА_1 ; рахунок-фактура №СФ-15123468 від 16 травня 2013 року на купівлю гіпсокартону та транспортні витрати на суму 5 531 грн. 81 коп., покупець ОСОБА_1 ; рахунок-фактура № 133145 від 22.04.2014 року на купівлю плитки личкувальної на суму 3 704 грн.20 коп., покупець ОСОБА_1 , продавець ОСОБА_6 ; рахунок-фактура № 160610 від 16.05.2014 року на купівлю плитки підлогової на суму 1060 грн. 82 коп., покупець ОСОБА_1 , продавець ОСОБА_7 ; рахунок-фактура № 133145 від 22.04.2014 року на купівлю декору до плитки личкувальної на суму 1 292 грн., покупець ОСОБА_1 , продавець ОСОБА_6 ; рахунок-фактура № 152230 від 08.05.2014 року на купівлю декору на суму 346 грн. 06 коп., покупець ОСОБА_1 , продавець ОСОБА_7 ; квитанція на замовлення № 9832 від 10 вересня 2012 року на купівлю комплектуючих для системи зливу на суму 5822 грн. 55 коп., покупець ОСОБА_1 ; рахунок на придбання гідроакумулятора 50 л., дата придбання 30 жовтня 2013 р., покупець ОСОБА_1 ціна 1050 грн. 66 коп.; рахунок фактура на будівельні матеріали для декоративної обробки та утеплення фасаду будинку на загальну суму (робота + матеріали) 61154 грн., оплачено 2012 рік, платник ОСОБА_1 , виконавець «ОЛБУДПЛЮС»; довідка - рахунок на придбання будівельних матеріалів для здійснення надвірних робіт оздоблювання стін будинку на суму 1463 грн.; квитанція на придбання бойлера на суму 3000 грн.; квитанція на придбання опалювального котла та комплектуючих на суму 28 840 грн.; квитанція на придбання бойлера на суму 3000 грн.; квитанція від 02 вересня 2012 року на придбання водяного насоса на суму 4835 грн.; квитанція від 02 вересня 2012 року на придбання батерей опалення, фільтра очистки води, розширювального бачка на суму 8788 грн.; копія товарного чека № 212/18 від 08.08.2013 на суму 758 грн., покупець ОСОБА_1 ; копія договору на оренду металоконструктивних елементів з 04 вересня 2012 року по 18 вересня 2012 року на суму 20 365 грн., орендатор ОСОБА_1 , орендодавець ОСОБА_8 ; довідка-рахунок серія ВІА № від 20 червня 2014 року на продаж автомобіля MITSUBISHI SPACE STAR ОСОБА_3 ; копія договору від 06 липня 2012 року на встановлення в будинку вікон, балкону та комплектуючих на суму 24 000 грн., замовник ОСОБА_1 , виконавець ОСОБА_9 , платник ОСОБА_1 ; копія товарного чека на виконання робіт на суму 925 грн, покупець ОСОБА_1 , копія товарного чека на купівлю полотенце сушник на суму 600 грн., покупець ОСОБА_1 ; копія товарного чека на купівлю будівельних матеріалів на суму 4115 грн. 50 коп. від 04.09.2012 р., покупець ОСОБА_1 ; копія товарного чека на купівлю будівельних матеріалів на суму 1056 грн., покупець ОСОБА_1 ; рахунок - фактура № 0510 від 04.07.2012 року про купівлю та оплату будівельних матеріалів на суму 37 717 грн. 88 коп., одержувач СПД ОСОБА_10 , платник ОСОБА_1 ; квитанція про сплату 1060 грн. 82 коп.; довідка № 392 від 29.11.2014 року про доходи ОСОБА_1 за грудень 2008 року; фіскальний чек від 07.03.2013р. на суму 728 грн. 70коп.; фіскальний чек від 30.01.2013р. на суму 192 грн.; фіскальний чек від 01.06.2013р. на суму 26 грн.; фіскальний чек від 30.04.2013р. на суму 232 грн. 16 коп.; фіскальний чек від 11.07.2013р. на суму 1437 грн. 10 коп.; фіскальний чек від 24.10.2013р. на суму 140 грн.; фіскальний чек від 05.04.2013р. на суму 405 грн. 90 коп.; фіскальний чек від 06.11.2012р. на суму 2853 грн. 19 коп.; фіскальний чек від24.10.2013р. на суму 101 грн. 40 коп.; фіскальний чек від 13.06.2010р. на суму 549 грн. 12 коп.; фіскальний чек від 08.05.2013р. на суму 74 грн. 90 коп.; фіскальний чек від 08.05.2013р на суму 324 грн. 35 коп.; фіскальний чек від 20.07.2013р. на суму 531 грн. 75 коп.; фіскальний чек від 14.07.2013 на суму 1695 грн.; фіскальний чек від 18.06.2013р. на суму 1345 грн. 60 коп.; фіскальний чек від 18.06.2013 на суму 371 грн. 30 коп.; фіскальний чек від 01.06.2013р. на суму 20 грн.; фіскальний чек від 14.07.2013р. на суму 1887 грн. 70 коп.; фіскальний чек від 01.06.2013р. на суму 63 грн. 50 коп.; фіскальний чек від 19.04.2013р. на суму 62 грн. 64 коп.; фіскальний чек від 28.05.2013р. на суму 241 грн. 40 коп.; фіскальний чек від 24.05.2013р. на суму 290 грн. 10 коп.; фіскальний чек від 26.04.2013р. на суму 1347 грн. 60 коп.; фіскальний чек від 19.04.2013р. на суму 1018 грн. 80 коп.; фіскальний чек від 19.04.2013р. на суму 542 грн.; фіскальний чек від 23.08.1012р. на суму 807 грн. 48 коп.; фіскальний чек на суму 120 грн. 75 коп.; фіскальний чек від 08.12.2012р. на суму 251 грн. 70 коп.; фіскальний чек від 12.08.2012р. на суму 312 грн. 87 коп.; фіскальний чек від 26.07.2013 на суму 211 грн. 25 коп.;фіскальний чек від 30.06.2012р. на суму 492 грн. 76 коп.; фіскальний чек від 27.08.2012р. на суму 41 грн. 80 коп.; фіскальний чек від 04.09.2012р. на суму 37 грн. 50 коп.; фіскальний чек від 04.09.2012 на суму 711 грн. 25 коп.; фіскальний чек від 12.09.2012р. на суму 99 грн.; фіскальний чек від 11.09.2012р. на суму 214 грн. 55 коп.; фіскальний чек від 13.09.2012р. на суму 321 грн. 75 коп.; фіскальний чек від 13.09.2012р. на суму 68 грн. 32 коп.; фіскальний чек від 17.09.2012р. на суму 305 грн. 50 коп.; фіскальний чек від 13.09.2012р. на суму 85 грн. 02 коп.; фіскальний чек від 06.10.2012р. на суму 336 грн. 63 коп.; фіскальний чек від 03.05.2013р. на суму 182 грн.; фіскальний чек від 30.04 2013р. на суму 803 грн. 68 коп.; фіскальний чек від 02.05.2013р. на суму 287 грн.; фіскальний чек від 02.05.2013р. на суму 247 грн. 01 коп.; фіскальний чек від 25.07.13р. на суму 92 грн. 22 коп.; фіскальний чек від 03.10.2012р. на суму 43 грн. 70 коп.; фіскальний чек від 03.10.2012р. на суму 243 грн. 15 коп.; фіскальний чек від 03.10.2012р. на суму 66 грн. 30 коп.; фіскальний чек від 19.04.2013р. на суму 630 грн.; фіскальний чек від 01.09.2013р. на суму 99 грн. 15 коп.; фіскальний чек від 01.06.2013р. на суму 190 грн. 50 коп.; фіскальний чек від 08.11.2013р. на суму 214 грн.; фіскальний чек від 30.01.2013р. на суму 242 грн. 87 коп.

26 травня 2020 року експертом Ворфлік Т.О. Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надано висновок за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №18905/18-42/12646/20-42, відповідно до якого дійсна (ринкова) вартість незавершеного будівництвом житлового будинку, який розташований на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , станом та в цінах на момент проведення дослідження, складає 2 085 334 (два мільйони вісімдесят п`ять тисяч триста тридцять чотири) гривні, в т.ч.:

- вартість будинку - 1 671 159 (один мільйон шістсот сімдесят одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) гривень;

- вартість земельної ділянки - 414 175 (чотириста чотирнадцять тисяч сто сімдесят п`ять) гривень.

За результатами проведеного обстеження встановлено, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , розташований житловий будинок. Конструктивні огороджувальні елементи будинку зведені у повному обсязі, будинок забезпечений основними інженерними комунікаціями. На момент проведеного обстеження житловий будинок експлуатується за своїм функціональним призначенням. Деформацій, пошкоджень та руйнувань житлового будинку, які б вплинули на можливість експлуатації житлового будинку, в рамках будівельно-технічного дослідження не встановлені. Будинок перебуває у доброму технічному стані, відсоток фізичного зносу житлового будинку становить 7%, ступінь будівельної готовності - 98%.

За даними дослідження документів та результатами проведеного обстеження встановити, які будівельні роботи з будівництва будинку проведені у період з 2009 по 2014 роки, а також чи використовувались при будівництві будинку АДРЕСА_1 будівельні та оздоблювальні матеріали, чи встановлювались системи опалення та водопостачання у вказаному будинку чи на прибудинковій території, які зазначені в додатках до позовної заяви та знаходяться в першому томі цивільної справи №361/477/17 на аркушах справи: 17-33, 36-39, 47-64, не вбачається за можливе.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснила, що сторони по справі її сусіди, знає їх з 2007 року. ОСОБА_12 просив її чоловіка допомогти йому в будівництві, чоловік допомагав, ОСОБА_12 часто звертався за консультаціями відносно будівництва. Чоловік свідка допомагав копати траншеї, прокладати магістраль для кондиціонера. Десь у 2010 році у сторін з`явилась собака, лабрадор. Кому належить земельна ділянка - не знає. Бачила пісок та щебінь на ділянці, але не знає хто купував. У подружжя було два автомобілі, фольцваген та гольф.

Свідок ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснив, що позивач його рідний брат. Вказав, що почали будівництво наприкінці 2009 року, у 2010 році звели стіни, все купляли поетапно, у 2011 році було перекриття будинку. Свідок приймав участь в усіх етапах будівництва. Позивач декілька років жив у старій хаті, рив траншеї, заливав бетоном, армували арматурою, купували цемент, коли була готова коробка заливали підлогу, теплу підлогу клали, ламінат клали на 2 поверсі, били скважину, тягнули електричний дріт, постійно їздили за цементом, купували клей, щоб штукатурити стіни, приймав участь починаючи з початку 2009 року до кінця 2013 року - початок 2014 року, вікна замовляли в Броварах, ламінат світлого кольору, підключали опалення, приєднували електрокабель, у 2012 році замовили і побудували камін і закладали комунікації під кондиціонер на першому поверсі, на другому поверсі тепла підлога. Також наймали людей для будівництва. Мати позивача позичала гроші на будівництво, приблизно 10 000 доларів.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засідання пояснила, що є матір`ю позивача. Вказала, що сторони жили разом, а потім захотіли будувати будинок, на весні 2010 року почали будувати стіни, син завозив піноблоки, пісок щебінь, цемент. Що треба було - син поступово завозив. Потім дерево для покрівлі привіз. Перший поверх побудували до зими, взимку ніхто нічого не робив. У 2011 році перейшли будувати другий поверх. Знову позивач купував матеріали на другий поверх. Восени вирішили зробити покрівлю, але в ОСОБА_15 не вистачало грошей і свідок дала йому 10 тис доларів, той купив матеріали та запросив людей, які робили покрівлю, до зими покрівлю накрили, вікна закрили клейонкою. У 2012 році почали робити в середині ремонти. Газовий котел він купив, баки для води, теплу підлогу на першому поверсі зробили, ОСОБА_16 допомагав менший син свідка, зробили електрику разом з ним. У будинок завели світло. Батареї купив і повісив ОСОБА_17 . Потім вони вирили колодязь. Коли ОСОБА_18 допомагав, то він ще й жив у них десь пів року. Коли свідок у сина питала, чи давали кошти на будівництво батьки дружини - син казав, що не дають. На першому поверсі зробили камін та ремонт і перейшли на другий поверх, у кімнатах дитячих клали ламінат, штукатурили стіни та повісили люстри. Це було до того часу, поки вони не розійшлись. Невістка подала заяву про розлучення і вона почала виганяти його з будинку, який він побудував. Сват побив і його, і машину сину побив. ОСОБА_17 почав жити зі свідком. Коли свідок із позивачем поїхали по речі, під дворищем сват залишив ОСОБА_15 речі. Дитину невістка залишила собі та завела нового чоловіка.

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

За змістом статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування.

Згідно зі ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до ст.60 СК України, майно набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається , що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до частини першої статті 62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 69 СК України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Стаття 70 СК України передбачає, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Згідно із частиною 1 статті 395 ЦК України речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); 4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій).

За змістом статті 413 ЦК України власник земельної ділянки має право надати її в користування іншій особі для будівництва промислових, побутових, соціально-культурних, житлових та інших споруд і будівель (суперфіцій). Таке право виникає на підставі договору або заповіту. Право користування земельною ділянкою, наданою для забудови, може відчужуватися або передаватися землекористувачем у порядку спадкування, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Аналогічні за змістом положення закріплені й у статті 102-1 ЗК України.

При розгляді даної справи встановлено, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , у 2009 році самочинно розпочато будівництво житлового будинку. Земельна ділянка за вказаною адресою на праві власності належала ОСОБА_3 , який 23.07.2013 року подарував частину земельної ділянки, на якій також розташоване спірне самочинне будівництво, своїй доньці відповідачу ОСОБА_2 .

Позивач посилається на те, що будівництво будинку розпочав саме він з дозволу власника будинку ОСОБА_3 , проте на підтвердження таких обставин позивачем не надано відповідного договору (суперфіцію) чи інших належних доказів на підтвердження надання земельної ділянки у користування позивачу для будівництва будинку.

При цьому, власник земельної ділянки ОСОБА_3 пояснив, що ним розпочате будівництво спірного будинку для своєї родини, не заперечує участі й позивача у будівництві будинку, оскільки він перебував у шлюбі з його донькою та проживав деякий час у старому будинку за адресою спірного будівництва. Третя особа заперечує факт про надання дозволу позивачу на будівництво будинку саме для сім`ї позивача.

Судом встановлено, що позивач брав трудову участь у будівництві будинку, проте надані до суду копії фіскальних чеків, квитанцій, товарних чеків, договорів та інших документів не підтверджують фінансову участь позивача у будівництві спірного будинку.

Так, у висновку експерта за результатами проведення судової оціночно-будівельної та будівельно-технічної експертизи №18905/18-42/12646/20-42 виснувано, що за даними дослідження документів та результатами проведеного обстеження встановити, які будівельні роботи з будівництва будинку проведені у період з 2009 по 2014 роки, а також чи використовувались при будівництві будинку АДРЕСА_1 будівельні та оздоблювальні матеріали, чи встановлювались системи опалення та водопостачання у вказаному будинку чи на прибудинковій території, які зазначені в додатках до позовної заяви та знаходяться в першому томі цивільної справи №361/477/17 на аркушах справи: 17-33, 36-39, 47-64, не вбачається за можливе.

Відтак, позивачем не доведено, що ним придбавались будівельні матеріали, про які зазначено у вищенаведених чеках та квитанціях, саме для будівництва спірного будинку, як і не доведено, що позивач брав фінансову участь у будівництві будинку в інший спосіб. Покази свідків матері та брата позивача про надання матір`ю 10 000 доларів США на будівництво будинку не підтверджуються жодними письмовими доказами, тому суд оцінює їх критично.

23.07.2013 року ОСОБА_3 подарував частку земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , своїй доньці ОСОБА_2 . Пізніше земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :01:029:0108, та поштову адресу: АДРЕСА_1 .

Отже, відповідач отримала у власність спірну земельну ділянку на підставі договору дарування, тому вказана земельна ділянка є її особистою приватною власністю.

За змістом статті 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно технічної документації, виготовленої 08.11.2013, будівництво самочинного будинку завершене у 2013 році, самочинно збудований будинок знаходиться на земельній ділянці відповідача, право власності на будинок не зареєстроване. Суд, оцінивши надані до суду докази, приходить до висновку, що позивачем не доведено тих обставин, що він є тією особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці в АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , здійснено спорудження будинку, яке істотно збільшило вартість земельної ділянки у своїй вартості, оскільки земельна ділянка та побудований на ній будинок є юридично пов`язаними та нероздільними, а саме на 1 671 159 (один мільйон шістсот сімдесят одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять) гривень, внаслідок спільних трудових та грошових затрат подружжя. Тому позивач заявляє своє право спільної сумісної власності на земельну ділянку у відповідності до частини1 статті 62 СК України.

Разом з тим, наведені аргументи позивача є безпідставними та недоведеними.

Так, згідно договору дарування від 23.07.2013 року вартість спірної земельної ділянки становила 70 000 гривень, а згідно висновку експерта № 18905/18-48/12646/20-42 дійсна вартість земельної ділянки - 414 175 гривень (на час проведення експертизи 26.05.2020).

Однак, позивачем не надано доказів вартості земельної ділянки станом на час розірвання шлюбу (2014 рік), тому неможливо визначити чи збільшилась її вартість за період з часу отримання її відповідачем у власність 23.07.2013 та до розірвання шлюбу 18.07.2014 року.

Посилання позивача на збільшення вартості земельної ділянки внаслідок будівництва подружжям на ній самочинного будинку, є безпідставним, оскільки як встановлено вище, самочинне будівництво розпочалось на земельній ділянці третьої особи, а не відповідача.

До суду не надано належних доказів на підтвердження істотного збільшення вартості спірної земельної ділянки за період з 23.07.2013 року до 18.07.2014 року, в тому числі за рахунок проведення подружжям ОСОБА_19 будівельних чи інших робіт на спірній земельній ділянці.

З огляду на вищенаведене, судом не встановлено обставин, які були б підставою для визнання спірної земельної ділянки та спірного самочинно збудованого будинку спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та поділу вказаного майна між подружжям.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з їх необґрунтованістю та недоведеністю.

Щодо судових витрат

Із матеріалів справи вбачається, що при подачі даного позову до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі.

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 81, 141, 259, 265, 268 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: відділ реєстрації Броварської районної державної адміністрації, ОСОБА_3 про поділ майна подружжя відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 .

Третя особа: Відділ реєстрації Броварської районної державної адміністрації, адреса: бульв. Незалежності, буд. 3, м. Бровари, Київська обл., 07400.

Третя особа: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_4 .

Суддя Н.М. Петришин