У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2023 Справа №607/9926/23

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції про визнання дій державного виконавця неправомірними, визнання неправомірною і скасування платіжної вимоги та повернення коштів,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в порядку позовного провадження звернулась в Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області із позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції про визнання дій державного виконавця неправомірними, визнання неправомірною і скасування платіжної вимоги та повернення коштів.

Подану ОСОБА_1 позовну заяву Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області завів у порядку цивільного судочинства, а саме в порядку позовного провадження.

В обґрунтування поданого позову вказала, що 26 лютого 2020 року у справі №607/2144/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти про визнання контракту безстроковим трудовим договором, скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі та вирішив стягнути з ОСОБА_1 на користь Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти судові витрати за подання касаційної скарги в розмірі 3073 грн 60 коп.

Тернопільським міськрайонним судом 26 березня 2020 року видано виконавчий лист.

03.12.2021 виконавче провадження було закрите згідно із п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

10.11.2022 відкрито виконавче провадження № 70304402.

Позивачка вказала, що державний виконавець Пуляк Ю.І. викликала її до відділу де вона надала довідку, що отримую лише пенсію. Далі, виконавець повідомила її, що під час воєнного стану діє Закон України № 2129-ІХ від 26 березня 2022 року про тимчасові заходи у сфері виконавчого провадження (до припинення чи скасування воєнного стану) - припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника ( крім рішень про стягнення аліментів та рішення боржниками за якими є громадяни рф). Тому, в листопаді 2022 року державним виконавцем Пуляк Ю.І. виконавче провадження № 70304402 від 10.11.2022 було закрите саме на підставі цього закону.

03 квітня 2023 вказала позивачка, їй прийшло повідомлення на телефон від Приватбанку, що з її пенсії знято 3421 грн. 57 коп. і в неї на залишку 0 грн. Цього ж дня вона звернулася до начальника виконавчої служби Банаха В.Д., щоб з`ясувати на підставі якого документу їй знято пенсію, адже її не повідомлено про відкриття провадження, не надіслано постанови, не повідомлено хто виконавець, на що їй відповіли, що кошти зняті ПриватБанком згідно виконавчої постанови № 70304402, надісланої виконавчою службою ще у листопаді 2022 року.

Далі, вказала позивачка, 13 травня 2023 року Приватбанк на телефон надіслав повідомлення, що арештовано її пенсійний рахунок, тобто спочатку без арешту було знято кошти, а потім накладено арешт.

03 квітня 2023 року позивачка надала начальнику відділу виконавчої служби декларацію про доходи свого рахунку і цього ж дня у ПриватБанку довідалася, що 03 квітня 2023 року кошти зняли на підставі виданої Відділом державної виконавчої служби у місті Тернополі платіжної вимоги №70304402 від 22 березня 2023 року.

16 травня 2023 року позивачка в черговий раз принесла довідку із ПриватБанку, що цільове призначення рахунку - виплата пенсії.

18 травня 2023 року видано постанову про зняття арешту пенсійного рахунку позивачки.

Позивачка вказала, що її звернення про повернення неправомірно знятих коштів до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції та до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - результату не дали, а державні чиновники позбавили її засобів до життя на цілий місяць.

Верховний Суд у постанові від 10.09.2020 у справі № 340/3042/19 зазначив, що враховуючи обмеження в накладенні арешту, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» та враховуючи наявність спеціальної процедури для звернення стягнення на пенсійні виплати, виконавець, перед накладенням арешту на банківські рахунки, зобов`язаний пересвідчитись у відсутності спеціального режиму їх використання або відсутності заборон щодо арешту коштів, що перебувають на цьому рахунку. Виокремлення таких рахунків належить до повноважень саме виконавчої служби. Без здійснення такої перевірки виконавець може своїми діями позбавити боржника права на соціальний захист, порушивши тим самим принцип співмірності заходів примусового виконання рішень, передбачений ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказаний правовий висновок щодо повноважень виконавчої служби виокремлювати такі банківські рахунки висвітлено в постановах Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі №916/73/19, від 10 жовтня 2019 року у справі №916/1572/19, від 17 січня 2020 року у справі №340/1018/19 та від 10 вересня 2020 року у справі №340/3042/19.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Із вказаних підстав позивачка просить визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції неправомірними; визнати протиправною і скасувати платіжну вимогу № 70304402 від 22 березня 2023 року видану Відділом державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного Міжрегіонального Управління Міністерства Юстиції та повернути ОСОБА_1 кошти в сумі 3421 грн. 57 коп.

Відповідно до положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні №70304402, яке відкрите з приводу виконання судового рішення ухваленого в цивільній справі №607/2144/19.

У вказаному виконавчому провадженні, за твердженням ОСОБА_1 , державним виконавцем, при здійсненні виконавчих дій, спрямованих на виконання судового рішення, вчинено дії спрямовані на накладення арешту на її пенсійний рахунок та списання коштів із нього, що є неправомірним та порушує її права, оскільки такі дії державного виконавця залишили її без засобів для життя на цілий місяць.

Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні та оскаржує дії державного виконавця, а тому з метою захисту своїх прав не може пред`являти позов в порядку позовного провадження до органу державної виконавчої служби, оскільки Законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України.

Суд зазначає, що боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з діями державного або приватного виконавця під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про визнання таких дій неправомірним та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України.

Отже, за наведених обставин справи суд вважає, що провадження у даній справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, зокрема в порядку позовного провадження.

Позивачу ОСОБА_1 роз`яснити, що вирішення питання про визнання дій державного виконавця неправомірними підлягає вирішенню в порядку передбаченому розд. VII ЦПК України, зокрема шляхом звернення із скаргою до суду якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено її права чи свободи.

Відповідно до положень ч.2 ст. 255 ЦПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального Управління Міністерства юстиції про визнання дій державного виконавця неправомірними, визнання неправомірною і скасування платіжної вимоги та повернення коштів.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що вирішення питання про визнання дій державного виконавця неправомірними підлягає в порядку передбаченому розд. VII ЦПК України.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресом: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: Відділ державної виконавчої служби у місті Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, адреса: вул. Князя Острозького, 14, м. Тернопіль, індекс 46002, .

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич