РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 293/1036/23

Провадження № 2/293/371/2023

07 грудня 2023 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського О.М.,

за участю секретаря судового засідання Крисюк О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Черняхів цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ СПРАВИ

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до ОСОБА_1 , за змістом якої просить стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 18.03.2016 у розмірі 51631,03 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами" складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Укладений договір про надання банківських послуг № б/н від 18.03.2016 позивач вважає договором приєднання.

На виконання умов договору відповідачеві було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 42000гривень, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування.

Однак, відповідач допустив порушення узятих на себе зобов`язань, а тому станом на 28.05.2023 має заборгованість у розмірі 51631,03 гривні, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 41465,19гривень та заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 10165,84 гривні, яку позивач просить стягнути на користь АТ КБ «Приватбанк».

ІІ. ПРОЦЕДУРА та КОРОТКІ ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 07.07.2023, справа передана на розгляд судді Збаражському О.М.

На виконання вимог ч.6 ст.187 ЦПК України судом направлено запит до виконавчого органу Черняхівської селищної ради для отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до відповіді, яка надійшла з Черняхівської селищної ради 18.07.2023, зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 значиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 09.10.2023 суд здійснив перехід до розгляду справи №293/1036/23 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Розгляд справи по суті призначив на 09.11.2023.

Ухвалою від 09.11.2023, що у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання суд відклав судове засідання на 07.12.2023.

07.12.2023 сторони в судове засідання сторони не прибули. Позивач у прохальній частині позовної заяви вказав, що не заперечує проти розгляду справи без участі представника позивача та не заперечує щодо винесення заочного рішення у разі неявки у судове засідання відповідача (а.с.5).

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, що підтверджується довідкою про доставку СМС відповідачу ОСОБА_1 та розміщеним оголошенням пр. виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с. 111,113). Будь-яких заяви чи клопотань відповідач до суду не подав, правом на подання відзиву не скористався.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Ухвалою від 09.11.2023, що у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, у задоволенні клопотання про огляд веб-сайту відмовлено, оскільки позивачем не наведено достатнє обґрунтування необхідності огляду доказу за їх місцезнаходженням.

В ході розгляду справи, суд у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.12 ЦПК України створив сторонам всі умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ЦПК України.

Як встановлено, частиною 8 статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ст. 259 Цивільного процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих до суду.

У судовому засіданні 07.12.2023, відповідно до ст. 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

18.03.2016 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про отримання кредиту та про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 14).

У анкеті - заяві зазначено, що позичальник згоден з тим, що анкета - заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить договір про надання банківських послуг, а також вказано, що відповідач ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що підтверджується його підписом у заяві.

На виконання договору позивач надав 31.07.2015 відповідачу кредитні картки: № НОМЕР_1 із терміном дії 07.19; 03.09.2018 - № НОМЕР_2 із терміном дії до 05/22, та 19.11.2018 - № НОМЕР_3 із терміном дії до 09/22 (а.с. 13).

Згідно з довідкою позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, відповідачу ОСОБА_1 03.09.2018 встановлено кредитний ліміт у розмірі 1500,00 гривень з подальшим збільшенням та зменшенням кредитного ліміту (а.с. 12).

Згідно банківської виписки по рахунку за договором б/н від 18.03.2016 відповідач ОСОБА_1 користувався наданими позивачем кредитними картками та відповідно кредитними коштами (а.с. 82-89).

Відповідно до розрахунку позивача, станом 28.05.2023 відповідач має заборгованість у розмірі 51631,03гривні, з яких: 41465,19 гривень заборгованість за кредитом та 10165,84 гривні - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с. 6-11).

В матеріалах справи також наявні дані про верифікацію відомостей щодо відповідача, а саме: копія паспорту громадянина України, виданого на ім`я ОСОБА_1 , що завірена підписом співробітника банку (а.с. 74-75).

На підтвердження правомірності позовних вимог до позову позивачем доданий текст Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ "ПриватБанк", витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду, Універсальна, 55 днів пільгового періоду, Універсальна CONTRAKT, Універсальна GOLD».

IV. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ, МОТИВИ ТА ОЦІНКА СУДУ

Як передбачено ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності з ч.1 ст.16 ЦК України та ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Позивач укладений договір між сторонами вважає договором приєднання, який за своєю правовою природою є змішаним та містить у собі умови банківського рахунку (ст. 1066 ЦК України) та кредитного договору (ст. 1054 ЦК України).

В постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілими усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Окрім того, у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження №6-16цс15) зроблено висновок про те, що роздруківка Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів банку із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови і правила надання банківських послуг.

Отже, без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачеві Умови та правила надання банківських послуг та за відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, порядок та умови нарахування відсотків, надані банком витяги з Умов та Тарифів не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги до відповідача, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 18.03.2016, посилався також на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, банк (позивач) не надав доказів, що саме ці Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву б/н від 18.03.2016, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, щодо сплати відсотків, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування.

Враховуючи те, що надані позивачем до матеріалів справи "Умови і Правила надання банківських послуг" не містять підпису відповідача, тому суд не розцінює такі як складову кредитного договору, укладеного між сторонами 18.03.2016 шляхом підписання заяви б/н відповідачем ОСОБА_1 .

Конституційний Суд України у рішенні у справі № 543/96-В від 22 листопада 1996 року щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та "Умов та Правил надання банківських послуг", оскільки "Умови та Правила надання банківських послуг" це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ "Приват Банк" (позивач) дотрималося вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.

Враховуючи те, що анкета-заява не містить домовленості сторін про порядок та умови нарахування відсотків, а "Умови та Правила надання банківських послуг" не підписані відповідачем, підстави для стягнення з відповідача заборгованості по відсотках за користування кредитом у розмірі 10165,84 гривень відсутні, тому суд відмовляє у задоволені позову у цій частині.

У той же час суд зазначає, що Банк зважаючи на норми ст. 530 ЦК України, за змістом якої встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, боржник вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок заборгованості та банківську виписку по рахунку відповідача, яка свідчить що відповідач користувався кредитними картками та кредитними коштами, суд вбачає підстави для стягнення з відповідача фактично отриманих кредитних коштів (тіла кредиту).

Відповідачем зазначені обставини не спростовано, доказів сплати заборгованості не надано.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За вказаних фактичних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відмову у задоволені позову в частині стягнення заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

На підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно розміру до задоволених позовних вимог.

Керуючись статями 89, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.03.2016 станом на 28.05.2023 у розмірі 41465 (сорок одну тисячу чотириста шістдесят п`ять) грн 19 коп., та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2155 (дві тисячі сто п`ятдесят п`ять) грн 53 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач:

Акціонерне товариство

комерційний банк «ПриватБанк»

місцезнаходження за адресою: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д,

адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50

Відповідач:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 ,

РНОКПП НОМЕР_4

Повний текст рішення складено 11.12.2023.

Суддя Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ