Справа № 471/966/19
Провадження №2/471/1/23
Номер рядка звіту 59
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2023 р.

Братський районний суд Миколаївської області

в складі:

головуючого судді Гукової І.Б.,

за участю секретаря Холоденко І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Братське цивільну справу № 471/966/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Малярчук Наталія Василівна, про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Малярчук Наталія Василівна, про визнання права власності в порядку спадкування.

В своєму позові позивач зазначила, що є рідною тіткою ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом до приватного нотаріуса. Нотаріусом була відкрита спадкова справа 06.02.2019 року за №7/2019. ОСОБА_1 надала всі необхідні документи, які підтверджують її родинні зв`язки з померлим, а саме те що він є її рідним племінником. ознайомленні зі справою стало відомо, що ОСОБА_2 також написала заяву про вступ у спадщину, але факт родинних відносин не підтвердила. Більше того, вона з 1998 року офіційно розлучена з померлим. 12 листопада 2019 року, представником позивача, була подана заява нотаріусу про видачу свідоцтва про права на спадщину ОСОБА_1 , однак нотаріус відмовила у його видачі по причині відсутності у ОСОБА_1 оригіналів документів на вказані земельні ділянки та роз`яснила, що ОСОБА_1 може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на ці земельні ділянки у порядку спадкування, в зв`язку з чим позивач і звернулась до суду.

В судове засідання учасники процесу не з`явилися, представник позивача до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були попереджені належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 (а.с.9).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 16,0479 га, яка розташована в межах території Григорівської сільської ради Братського району, Миколаївської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер:02:000:2876; земельної ділянки, площею 5,62 га, яка розташована в межах території Григорівської сільської ради Братського району, Миколаївської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що раніше належала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , спадщину після якої прийняв ОСОБА_3 , але не оформив своїх спадкових прав у зв`язку із смертю; земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0070, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями після смерті останнього є ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори.

Відповідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Статтею 1261 ЦК передбачено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Реалізація права на спадкування спадкоємцем, закликаним до спадкування, здійснюється шляхом прийняття ним спадщини з подачею до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяви про її прийняття в шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини. Вчинення таких дій не вимагається, якщо спадкоємець постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом шестимісячного терміну, встановленого для прийняття спадщини, не заявив про відмову від неї (ст.ст. 1268-1270 ЦК).

При цьому у положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку. Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, у постанові від 22.09.2021 (справа № 227/3750/19).

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п. 4.12. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє склад спадкового майна, яке належало спадкодавцю на момент смерті. На підтвердження цих обставин спадкоємці мають надати документи, які підтверджують даний факт.

Згідно п. 4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину нотаріусом проводиться на підставі документів, оформлених відповідно до статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав проводиться на підставі оригіналів правовстановлюючих документів.

Суд зазначає, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту прав, який може бути застосований судом в разі відсутності умов для оформлення відповідних прав в нотаріальному порядку. В даному випадку позивач отримав відмову нотаріуса в оформленні права власності на земельні ділянки в порядку спадкування у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів.

Частиною 1 ст. 131 ЗК України, також передбачена можливість набуття права власності на земельну ділянку на підставі успадкування.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259, 264, 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Волошина Наталія Василівна, про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на:

- земельну ділянку площею 16,0479 га, яка розташована в межах території Григорівської сільської ради Братського району, Миколаївської області, цільове призначення земельної ділянки: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:0002876;

- земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:001:0070, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1

Третя особа - приватний нотаріус Братського районного нотаріального округу Миколаївської області Волошина Наталія Василівна, місце знаходження: АДРЕСА_3 .

На рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 11.12.2023 року.

СуддяІ.Б. Гукова