ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

12 червня 2023 року м. Чернівці

справа № 727/2800/21

Суддя судової палати в цивільних справах Чернівецького апеляційного суду Перепелюк І. Б., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 19 липня 2021 року в цивільній справі за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановила:

15 травня 2023 року на адресу Чернівецького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 19 липня 2021 року.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 16 травня 2023 року матеріали справи витребувані з суду першої інстанції, які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 19 травня 2023 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівців від 19 липня 2021 року позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , заборгованість в розмірі 129502,55 (сто двадцять дев`ять тисяч п`ятсот дві) гривні (п`ятдесят п`ять) копійок за кредитним договором №б/н від 10.08.2017 року, на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк».

Стягнуто з ОСОБА_1 , судовий збір в сумі 2777,76 (дві тисячі сімсот сімдесят сім) гривень (сімдесят шість) копійок на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк».

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала до Чернівецького апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 19 липня 2021 року. Одночасно просила поновити процесуальний строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію оскаржуваного рішення вона отримала у вересні 2021 року. Зазначає, що через несвоєчасне інформування її як сторони по справі про хід судового процесу, не могла вчасно направити документи на оскарження даного рішення. А також вважає, що пропустила строк на апеляційне оскарження з поважних причин, оскільки 24 лютого 2022 року та території України введено воєнний стан. Вказане підтверджує поважність пропуску нею строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Вирішуючи питання про поновлення строку для подання апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 стаття 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до ч.ч. 1, 2ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення відповідного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення складено судом 28 липня 2021 року, отже останнім днем визначеним для подання апеляційної скарги було 27 серпня 2021 року.

Апеляційна скарга подана до апеляційного суду 15 травня 2023 року, тобто за спливом строку.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

У контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини у п. 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Апелянтом не наведено обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлювали вчинення процесуальної дії у встановлений строк та не надано доказів, які б такі обставини підтверджували.

Сам факт запровадження воєнного стану в Україні не може безумовно вважатися поважною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

В клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 як на поважність причин пропуску строку посилається на те, що через несвоєчасне інформування її як сторони по справі про хід судового процесу, вона не могла вчасно направити документи на оскарження даного рішення.

Однак як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 подала заяву 19.07.2021 році(а.с.131) в якій просила розглянути справу без її участі.

Таким чином, суду не надано логічного пояснення, які об`єктивні перешкоди заважали апелянту звернутись із апеляційною скаргою, враховуючи про обізнаність розгляду даної справи.

Отже, наведені заявником у заяві підстави про поновлення строку на апеляційне оскарження не дають підстав для висновку, що строк на апеляційне оскарження рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 19 липня 2021 року пропущено з поважних причин.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

Підстави пропуску строку оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання скарги. Виключно наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження рішення у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова невизначеність.

Частиною третьою статті 357 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених процесуальним законом, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи наведене, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику можливість звернутися до суду із заявою про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження зазначивши інші поважні причини пропуску такого строку.

Відповідно до ст.ст.185, 357 ЦПК України дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, з наданням заявнику строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 185,357 ЦПК України, суддя

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівців від 19 липня 2021 року залишити без руху.

Надати апелянту десятиденний строк, з моменту отримання копії ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

Роз`яснити апелянту, що у випадку якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано особою в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.Б. Перепелюк