Провадження № 2/201/1077/2023
12 червня 2023 року м. Дніпро
Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом №61, розірвано.

Не погодившись із зазначеним рішенням позивачем була подана апеляційна скарга на рішення суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 29 травня 2023 року дана справа повернута до суду першої інстанції для усунення недоліків, а саме ухвалення додаткового рішення, оскільки в рішенні не вирішено питання про розподіл судових витрат.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Аналізуючи вимоги статті 270 ЦПК України, слід дійти висновку про те, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав.

Додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Звертаючись до суду із зазначеною позовною заявою позивачем був сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн. в своїй позовній заяві позивач просила судові витрати покласти на неї.

Рішенням суду від 10 квітня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом №61, розірвано.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За викладених обставин, беручи до уваги, що позовні вимоги позивача було задоволено, проте позивач з власної ініціативи просила покласти на неї судові витрати, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням результату вирішення справи, зазначити у резолютивній частині рішення, що судові витрати потрібно покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 141, 270, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням ініціативи позивача та результату вирішення справи, судові витрати покласти на позивача.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Демидова С.О.