Справа № 405/2697/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2023 Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

представника позивача : адвоката Коротич В.А.

представника відповідача: адвоката Шаталова А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь борг в сумі 10 237 500,00 грн. (десять мільйонів двісті тридцять сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), що в еквіваленті станом на 14.06.2022 року за курсом НБУ становить 350 000 доларів США та судові витрати по справі.

Позов обґрунтовує тим, що відповідач отримав від неї в борг 350 000 долів США, про що 13.02.2020 року видав відповідну розписку. Фактично між ними був укладений договір позики. Станом на 14.06.2022 року за офіційним курсом НБУ (29,25 грн./1 долар США) сума позики складає 10 237 500,00 грн. (десять мільйонів двісті тридцять сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), відповідач борг не повернув, посилаючись на вказані обставини, норми чинного законодавства, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 14.07.2022 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано термін для подання відзиву на позов, вирішено питання про забезпечення позову.

27.07.2022 року відповідачем подано відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову позивача, так як зі змісту розписки не вбачається отримання ним коштів, як і обов`язку повернути грошові кошти.

Ухвалою суду від 16.08.2022 року, за клопотанням представника відповідача, до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача залучено ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 05.10.2022 року підготовче провадження у справі закрите, справа призначена до розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивач вимоги позову підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові та просив його задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, відповідач пояснив, що знайомий з позивачем та її чоловіком давно, у них були відносини щодо купівлі-продажу будинку, у чоловіка позивачки були проблеми зі спиною, він готувався до операції та попросив написати таку розписку на ім`я дружини, хоча розрахунки за будинок проводили він та ОСОБА_4 , з яким розрахунок закрито повністю. Про розписку на ім`я позивача він взагалі забув. За покупку будинків розрахувався повністю з ОСОБА_5 і це знали всі. З позивачем у нього не було ніяких домовленостей, а її чоловік написав розписку про те, що боргів не має. З ОСОБА_5 домовились про покупку будинків за 900 тисяч доларів і він розрахувався.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що дійсно з ОСОБА_6 були домовленості щодо покупки будинків, власником будинків була його (третьої особи) мати, всі документи були оформлені на неї, а про купівлю-продаж домовлявся він з відповідачем за ціною 900 тисяч доларів США. Відповідач найближчими роками розраховувався, але борг не погасив. Він та дружина поділили будинки матері і за будинок дружини відповідач не розрахувався, маючи проблеми зі здоров`ям він переживав і попросив відповідача написати розписку на залишок боргу на ім`я дружини та в своєму офісі відповідач написав вказану розписку на ім`я дружини (позивача у справі) і 350 тисяч доларів винен за будинок дружини, за його будинок ще винен 220 тисяч доларів, але поки що у нього до відповідача претензій не має. Розписку відповідач написав боргову і розумів наслідки.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та його представника, третьої особи, допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Судом встановлено, що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 мали місце домовленості щодо розрахунків при купівлі-продажу будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Відповідно до наданих суду договорів купівлі-продажу, вказані угоди укладались між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 20.04.2018 року, а потім 04.05.2028 року ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_2 житлові будинки по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 .

Вказані угоди сторонами не оспорюються.

Як пояснив допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 він знайомий з ОСОБА_10 з 2016 року та знав про покупку ним домоволодіння по АДРЕСА_2 в 2018 році за 900 тисяч доларів США. Вказав, що ОСОБА_11 розраховувався частинами, точних сум він не знає, ОСОБА_1 не знає, йому відомо, що ОСОБА_11 писав ОСОБА_12 розписку на залишок коштів, так як були проблеми зі здоров`ям і він переживав щодо операції. Коли святкували на АДРЕСА_2 розрахунок ОСОБА_11 підтверджував це, а з ОСОБА_12 він не знайомий. Про остаточний розрахунок говорив ОСОБА_11 .

Вказана обставина підтверджується і записом на флеш-носії, відповідно до якого про остаточний розрахунок говорив лише відповідач ОСОБА_2 .

При цьому, між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики - розписку, за якою відповідач винен ОСОБА_1 350 000 доларів за будинок за адресою: АДРЕСА_3 , написано власноручно 13.02.2020 року (оригінал розписки аркуш справи 149).

Як зазначено позивачем вказані кошти відповідачем не повернуто.

Також встановлено, що ОСОБА_2 винен на 12.08.2021 року ОСОБА_3 220 000 доларів США і 29.10.2021 року останній в рахунок боргу отримав від ОСОБА_2 вказану суму.

Суд критично оцінює пояснення представника відповідача, що в даному провадженні позивачем змінено підставу позову, позивачем не подавались суду заяви про зміну предмета та/або підстав позову, а тому суд виходить із обставин, викладених позивачем в позовній заяві.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суд приходить до висновку, що між позивачем та відповідачем мав місце договір позики, який підтверджується наданим суду оригіналом розписки відповідача від 13.02.2020 року.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з приписів ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження його укладення та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк, та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на вищезазначені норми цивільного законодавства за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як факт його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Тобто, розписка - це документ, що засвідчує в письмовій формі факт одержання особою у власність, користування чи розпорядження грошей від іншої особи.

При цьому, договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона позичальник зобов`язується до вчинення дії, тобто повернення позики, а інша сторона позикодавець набуває лише право вимоги, така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 464/3790/16-ц.

Для того, щоб договір позики набрав чинності, необхідне підтвердження одержання позичальником позики.

Розмір коштів, які винен відповідач позивачеві, вказаний особисто відповідачем, він не заперечував це і в судовому засіданні та пояснив, що забув про вказану розписку, написану на ім`я позивача.

Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням його повернення та дати отримання коштів.

Як зазначено представником позивача в судовому засіданні щодо строків повернення коштів, позов пред`явлено у встановлений законом строк позовної давності, тобто в межах трирічного строку.

Таким чином, беручи до уваги наведені обставини, в рахунок виконання боргових зобов`язань з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню грошові кошти в сумі 350 000 доларів США, що в еквіваленті станом на 14.06.2022 року за курсом НБУ становить 10 237 500,00 грн.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягають судові витрати, понесені нею та підтверджені наданою квитанцією в сумі 12 405,00 грн. (а.с.1).

Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 10 237 500,00 грн. (десять мільйонів двісті тридцять сім тисяч п`ятсот гривень 00 коп.), що в еквіваленті станом на 14.06.2022 року за курсом НБУ становить 350 000 доларів США та судові витрати по справі в сумі 12 405,00 грн. (дванадцять тисяч чотириста п`ять гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення в повному обсязі виготовлено 12.06.2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідача: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_4 .

Третя особа: ОСОБА_3 , зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Ірина Миколаївна Шевченко