ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 646/8524/17
Номер провадження 22-з/818/171/23
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2023 року м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді - Мальованого Ю.М.,
суддів - Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» про стягнення витрат на правничу допомогу у справі № 646/8524/17 за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота», треті особи: Харківська міська рада, Комунальне підприємство Харківське міське бюро технічної інвентаризації про встановлення факту належності майна та визнання права власності та зустрічним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» до ОСОБА_1 про визнання договору пайової участі в будівництві житлового будинку та Акту прийому-передачі технічного приміщення в житловому будинку недійсними,
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСББ «Висота» залишені без задоволення.

Додатковим рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 серпня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСББ «Висота» витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

05 вересня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шовков Олег Сергійович, безпосередньо до Харківського апеляційного суду на вказане судове рішення подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2023 року закрито на підставі заяви позивача про відмову від апеляційної скарги.

20 листопада 2023 року до суду надійшла заява ОСББ «Висота» про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат за первісним позовом на професійну правничу (правову) допомогу, яка подана засобами поштового зв`язку 17 листопада 2023 року.

Заява мотивована тим, що у зв`язку з поданням апеляційної скарги ОСОБА_1 та призначенням справи до розгляду ОСББ «Висота» понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн, які мають бути відшкодовані позивачем.

Розглянувши справу, суд дійшов висновку, що клопотання про стягнення витрат на правову допомогу підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Статтею 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Статтею 264 ЦПК України визначені питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення, в тому числі - як розподілити між сторонами судові витрати (пункт 6 частина 1 цієї статті).

Матеріали справи свідчать, що 05 грудня 2018 року між ОСББ «Висота» та адвокатом Пєлих Людмилою Дмитрівною було укладено договір № 5/12 про надання правничої допомоги у справі 646/8524/17.

09 вересня 2023 року між вказаними сторонами укладено додаткову угоду № 2, якою визначено розмір гонорару адвоката у сумі 20 000 грн. Вказаний розмір винагороди також зазначений у акті прийому - передачі наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги № 5/12 від 05 грудня 2018 року, складеному 17 листопада 2023 року, відповідно до якого адвокатом надано такі послуги:

-формування правової позиції. Правова консультація клієнта по суті апеляційної скарги і перспектива розгляду справи у Харківському апеляційному суді;

-аналіз судової справи 761/7024/18 на яку посилається позивач за первісним позовом в апеляційній скарзі та викладення правової позиції у відзиві від 13 жовтня 2023 року на апеляційну скаргу;

-складання, роздруківка, підписання та подання до Харківського апеляційного суду відзиву від 13 жовтня 2023 року на апеляційну скаргу (18 аркушів);

-роздруківка та підготовка примірника відзиву від 13 жовтня 2023 року на апеляційну скаргу для позивача за первісним позовом, для третьої особи 1, для третьої особи 2;

-відправка АТ «Укрпошта» примірника відзиву від 13 жовтня 2023 року на апеляційну скаргу на адресу позивача за первісним позовом, на адресу третьої особи 1, на адресу третьої особи 2;

-отримання на поштовому відділенні 61010 повернення листа (відзив від 13 жовтня 2023 року на апеляційну скаргу), який був направлений на адресу ОСОБА_1 ;

-складання, підписання та подання до Харківського апеляційного суду заяви від 13 жовтня 2023 року про розподіл судових витрат;

-прийняття участі у судовому засіданні 16 листопада 2023 року;

-складання, роздруківка, підписання Заяви від 17 листопада 2023 року про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат відповідача за первісним позовом на професійну правничу допомогу у справі;

-відправка АТ «Укрпошта» примірника заяви від 17 листопада 2023 року про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат відповідача за первісним позовом на професійну правничу допомогу у справі з додатками на адресу Харківського апеляційного суду, на адресу позивача за первісним позовом, на адресу третьої особи 1, на адресу третьої особи 2.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як установлено в частині 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини 3 статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19), постанові від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс21) та постанові від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22).

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), зокрема в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» за заявою № 58442/00, щодо судових витрат зазначено, що за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04, пункт 268) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Частинами 1, 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати.

Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо.

В додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що з аналізу частини 3 статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При вирішенні питання про стягнення правничої допомоги суд враховує, що на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції правова позиція відповідача вже була сформована, доводи відзиву на апеляційну скаргу є тотожними доводам, що були зазначені в суді першої інстанції, а тому колегія суддів не вбачає розумної потреби у таких витратах для цієї справи, не вважає, що вони відповідають критерію необхідності та розумності, а доказів додаткового комплексного та усестороннього вивчення юридичної природи спірних правовідносин, що потребує такого додаткового значного проміжку часу та відповідно, праці адвоката, не надано. Дії щодо роздруківки, отримання, направлення поштових відправлень нерозривно пов`язані з самою процесуальної дією - поданням процесуального документа, а тому судова колегія не вбачає підстав для їх зазначення як окремих послуги адвоката, а тому вказані витрати є завищеними.

Також, суд апеляційної інстанції враховує, що по справі було проведено одне судове засідання та провадження по справі закрито у зв`язку з відомою апелянта від апеляційної скарги.

Отже, надавши оцінку доказам та доводам сторін щодо розподілу відповідних витрат, керуючись, зокрема, такими критеріями як обґрунтованість, пропорційність, співмірність та розумність їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи приписи частини 4 статті 137 та частини 3 статті 141 ЦПК України, з огляду на обсяг виконаних робіт адвокатом, судова колегія дійшла висновку про те, що наявні підстави для зменшення заявленого представником ОСББ «Висота» - адвокатом Пєлих Л.В. до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з їх частковою необґрунтованістю до 3000 грн.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (адреса мешкання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Висота» (61010, м. Харків, вул. Вернадського, буд. 1, ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в апеляційному суді у розмірі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.

В іншій частині вимог - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2023 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина