Справа №461/6520/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року Галицький районний суд м. Львова
в складі: головуючої судді Волоско І.Р.
секретар судового засідання Сливка І.П.
за участю представника позивача ОСОБА_1
відповідача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -
ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 01.06.1991 р. сторони уклали шлюб. Станом на день подання позовної заяви шлюб між нами не розірвано.
Оскільки між сторонами відсутня згода щодо поділу майна, яке набуло подружжя під час шлюбу, а також щодо можливості спільного користування майном, позивач звернулась з даним позовом до суду, в якому просить визнати за ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області, рнокпп НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 1795679; визнати за ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 13.02.2001р., рнокпп НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 18812181.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов вимоги підтримала.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 01.06.1991р. уклали шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу від 01.06.1991р., актовий запис №1193 (Свідоцтво серії НОМЕР_5 ), копію якого долучаю до позовної заяви. Оригінал свідоцтва про укладення шлюбу знаходиться у позивача.
Станом на день подання позовної заяви шлюб між нами не розірвано.
Згідно з частини 1 статті 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Зважаючи на те. що між сторонами відсутня згода щодо поділу майна, яке набуло подружжя під час шлюбу, а також щодо можливості спільного користування майном, позивач змушений звернутись з дійсним позовом до суду.
З метою отримання належних та допустимих доказів у справі адвокат Коцюбинська J1.C. в інтересах ОСОБА_3 звернулась з адвокатським запитом №143 від 25.07.2023р. до Обласного Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» та адвокатським запитом №142 від 25.07.2023р. до Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради про отримання документів щодо належного ОСОБА_2 нерухомого майна.
З документів, долучених до відповідей на адвокатські запити, вбачається наступне (копії адвокатських запитів та відповідей на них з додатками долучаю до позовної заяви).
28.11.2002р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу квартири, згідно з яким ОСОБА_2 купив квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 27.0 кв.м. (Договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською І.Р. та зареєстровано в реєстрі за номером №9848). Набуття ОСОБА_2 права власності на це майно також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності №960867 від 09.07.2003р.
23.01.2006р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено Договір купівлі-продажу квартири, згідно з яким ОСОБА_2 купив 2/5 частини квартири АДРЕСА_5 площею 17,1 кв.м. (Договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Окіс І.С. та зареєстровано в реєстрі за номером №172). Набуття ОСОБА_2 права власності на це майно також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності №11506135 від 10.08.2006р.
У зв`язку з фактичним об`єднанням квартири АДРЕСА_6 та 2/5 квартири АДРЕСА_7 ОСОБА_2 звернувся з заявою про дозвіл на експлуатацію зазначених об`єктів як квартири АДРЕСА_6 та внесення відповідних змін у правовстановлюючі документи.
21.08.2006р. Галицькою районною адміністрацією було видано розпорядження №1174, згідно з яким дозволено експлуатувати об#'єднану 2/5 частину (житлову кімнату ал. 17,1 кв.м.) квартири АДРЕСА_7 та квартиру АДРЕСА_2 після самовільно здійсненого перепланування та розширення за рахунок приєднання частини балкону загального користування першого поверху. Зазначено, що квартира складається з двох житлових кімнат пл. 34 кв.м., кухні пл.7,9 кв.м., суміщеного санвузла пл.2,0 кв.м., балоку пл.0,9 кв.м. Загальна площа квартири складає 44.8 кв.м.
08.06.2007р. на підставі вищезазначеного розпорядження Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради було винесено Наказ №469-Ж-Г, згідно з яким ОСОБА_2 оформлено право приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 44,8 кв.м. Відділу приватизації державного житлового фонду Галицького району оформити та видати згідно п.1 свідоцтво про право власності відповідно до даного наказу.
Таким чином, 08.06.2007р. ОСОБА_2 отримав свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_8 загальною площею 44.8 кв.м. Зазначене право власності було ним зареєстроване, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15961031 від 18.09.2007р.
Як вбачається з вищезазначених документів, квартира купувалась подружжям частинами, зі спільних коштів, що зароблялись сторонами протягом спільного життя. У зазначеній квартирі сторони проживали разом з дітьми.
З вищенаведеного вбачається, що квартира за адресою АДРЕСА_3 є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
Орієнтовна вартість вищезазначеного майна складає 50 000 доларів США, що в еквіваленті становить 1 828 000, 00 грн.
Окрім того, з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №333231155 від 23.05.2023р. вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_4 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 18812181). Право власності на зазначене майно також набуте ОСОБА_2 у кілька етапів, а саме:
19.03.1998р. ОСОБА_2 набув право власності на 1/3 частину вищезазначеної квартири на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською І.Р. та зареєстрованого в реєстрі за №1448. 13.12.2000р. ОСОБА_2 набув право власності на 1/6 частину вищезазначеної квартири на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською І.Р. та зареєстрованого в реєстрі за №5261. 21.05.2007р. ОСОБА_2 набув право власності на 1/2 частину вищезазначеної квартири на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською І.Р. та зареєстрованого в реєстрі за №4807.
Таким чином, під час шлюбу ОСОБА_2 було придбано квартиру АДРЕСА_4 в цілому.
Орієнтовна вартість вищезазначеного майна складає 50 000 доларів США, що в еквіваленті становить 1 828 000. 00 грн.
Згідно з вимогами частин 1, 2 статті 60 Сімейного кодексу України,майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до змісту частин 1, 2, 3 статті 61 Сімейного кодексу України, об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту, а також заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя і внесені до сімейного бюджету або внесені на його особистий рахунок у банківську (кредитну) установу. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частиною 1 статті 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Статтею 71 Сімейного кодексу України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (друга статті 71 Сімейного кодексу України).
Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (частина четверта статті 71 Сімейного кодексу України).
Приписами частин 1 та 2 статті 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом.
У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя «від 21 грудня 2007року №11 (надалі - Постанова), сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток.
З врахуванням того, що спільне користування майном є неможливим, подружжям за час шлюбу набуто 2 об`єкти нерухомого майна, які є ідентичними по вартості, позивач просить виділити кожному з подружжя у власність окремий об`єкт нерухомого майна.
За роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, які містяться у п. п. 23, 24 постанови від 21.12.2007 р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.
При цьому суд підкреслює, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.
Як встановлено в судовому засіданні, сторони визнали, а тому у відповідності до ч 1 ст. 82 ЦПК України даний факт доказуванню не підлягає, що об`єктом їх спільної сумісної власності подружжя є квартира АДРЕСА_2 , та квартира АДРЕСА_4 .
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи. Позивачем надано суду належні та допустимі докази того, що спірне майно було набуте в період шлюбу, а тому вони є обґрунтованими і такими, що підлягають до задоволення.
Крім цього, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 223, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст. 18, 60, 63, 69-72 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 328, 368, 372 ЦК України, -
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_3 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Франківським РВ УМВС України у Львівській області, рнокпп НОМЕР_2 , що зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , реєстраційний номер майна 1795679.
Визнати за ОСОБА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Франківським РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 13.02.2001р., рнокпп НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер майна 18812181.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 8052 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Р.Волоско