Справа № 519/377/18
Провадження № 2/504/274/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді -Барвенка В.К.,

секретаря Завади Ю.А., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 голови правління Громадської організації «Товариство «Восток» до ОСОБА_2 , про відшкодування збитків у сумі 50000 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області від 12.07.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 23.07.2019 року задоволений самовідвід судді Барановської З.І. від розгляду даної справи, матеріали передані до Комінтернівського районного суду Одеської області через неможливість утворення складу суду у Южному міському суді Одеської області.

Справу розподілено судді Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенку В.К.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.12.2019 року матеріали прийняті до свого провадження, позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення виявлених недоліків.

Станом на 15.01.2020 року позивач в цілому виявлені недоліки виправив, доплатив судовий збір.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 17.01.2020 року продовжено розгляд справи, призначено судове засідання на 25.03.2020 року.

В судове засідання 25.03.2020 року не з`явились сторони, проте були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання.

Судовий розгляд відкладений до 21.10.2020 року.

ОСОБА_1 подав письмову заяву про проведення судового засідання 21.10.2020 року у свою відсутність.

Відповідач у судове засідання 21.10.2020 року не з`явився, сповіщений належним чином.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 21.10.2020 року закрито підготовче засідання.

Судовий розгляд призначений на 01.03.2021 року.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.02.2021 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судове засідання 01.03.2021 року не з`явився відповідач, на момент розгляду справи було відсутнє належне сповіщення відповідача.

В судовому засіданні позивач поставив питання щодо виклику свідків в судове засідання, судом роз`яснено, що таке клопотання має бути подано у письмовому виді, із зазначення конкретних свідків, їх контактних даних, і вказати про те, які саме свідчення ці свідки можуть надати суду.

За згодою позивача судове засідання відкладено на 31.05.2021 року.

25.03.2021 року до суду надійшов поштовий конверт 919 з повісткою відповідачу із відміткою «за закінченням терміну зберігання».

У судове засідання 31.05.2021 року знов не з`явився відповідач, у суду було відсутнє належне сповіщення відповідача.

Судове засідання відкладено на 10.11.2021 року.

У липні 2021 року ОСОБА_1 подав клопотання про витребування доказів в порядку ст. 84 ЦПК України.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.07.2021 року клопотання залишено без задоволення оскільки позивач пропустив відповідні процесуальні строки для подання клопотання в порядку ст. 84 ЦПК України.

У судовому засіданні 10.11.2021 року задоволено клопотання ОСОБА_1 викликано в судове засідання свідків.

Судовому засіданні оголошено перерву до 09.02.2022 року.

В судове засідання 09.02.2022 року не з`явились свідки, за клопотанням ОСОБА_1 судове засідання відкладено, останній зобов`язався забезпечити явку свідків в наступне судове засідання.

Судове засідання відкладено до 25.05.2022 року

В судове засідання 25.05.2022 року не з`явились всі учасники справи через збройну агресію рф.

Судом враховувались рекомендації Ради Суддів України від 02.03.2022 року щодо роботи судів в умовах воєнного стану.

По можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження.

24 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав письмову заяву про призначення судового засідання.

25 листопада 2023 року ОСОБА_1 подав письмову заяву про витребування у відповідача копії паспорта та РНОКПП.

Крім того, цією заявою ОСОБА_1 просив розглянути справу у свою відсутність за наявними у справі матеріалами.

В судове засідання, що призначено судом на 11.12.2023 року відповідач не з`явився, повідомлявся судом за місцем реєстраційного обліку про дату, час та місце його проведення, сповіщений належним чином.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

При цьому, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку:

Позиція позивача:

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначив, що рішенням загальних зборів ГО «Гаражне товариство «ВЕТЕРАН» від 04.03.2018 року голову правління ОСОБА_2 було переобрано.

Державним реєстратором 30.03.2018 року були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, а саме зміну керівника, зміну найменування юридичної особи та інші необхідні зміни.

ОСОБА_2 було запропоновано надати правлінню ГО «Товариство «ВОСТОК» фінансову та статистичну звітність, правовстановлюючі документи, річні фінансові звіти за попередні роки, печатку та інші облікові документи.

Як стверджує позивач, ОСОБА_2 відмовився надати документацію.

Як стверджує позивач ОСОБА_2 постійно та тривалий час, впродовж десяти років, збирав членські внески та вступні членські внески з членів товариства.

З огляду на викладене позивач стверджував, що ОСОБА_2 за цей період часу привласнив значні грошові кошти громадян (членів ГО «Гаражне товариство «ВЕТЕРАН») які були йому ввірені і перебували в його віданні, чим, на думку позивача, завдав збитки товариству.

Таким чином, позивач оцінив завдані збитки в 50000 гривень.

Позиція відповідача:

ОСОБА_2 у відзиві на позов зазначив, що ГО «Гаражне товариство «Ветеран» існує з 2002 року. З 2007 року він є керівником цього самого ГО.

Як стверджує ОСОБА_2 з 2007 року він неодноразово звертався до перших керівників міста Южне Одеської області із клопотанням про виділення земельної ділянки під існуючи гаражі членів ГО.

У виділенні земельної ділянки відмовляли, оскільки гаражі знаходяться на комунікаціях.

Як вказує ОСОБА_2 , двоє членів ГО ОСОБА_3 , ОСОБА_4 запропонували йому послуги адвоката- ОСОБА_1 , який пообіцяв вирішити земельне питання.

Як стверджує ОСОБА_2 , він на пропозицію ОСОБА_1 надав йому копії документації ГО.

У підсумку земельне питання вирішено не було, а члени ГО обрали директором ОСОБА_1

ОСОБА_2 надав витяг з ЄРДР 0000151 уцд 22.05.2018 року за ч.1 ст. 358 КК України.

ОСОБА_2 вважав позов не обгрунтованим і тому просив у його задоволенні відмовити.

В матеріалах справи присутні статутні документи ГО «Гаражне товариство «ВЕТЕРАН», статутні та установчі документи ГО «Товариство «ВОСТОК».

Окрім того, ОСОБА_1 надав рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 року у справі № 420/3793/20 про визнання протиправною бездіяльність ГУ НП в Одеській області щодо ненадання поліцейських послуг у сфері охорони прав і свобод людини. Зобов`язано розглянути заяву ОСОБА_1 від 13..12.2019 року і надати на неї грунтовну відповідь. В решті позову відмовлено.

ОСОБА_1 надав до справи квитанції за 2016-2017 роки про сплату громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ГО «Гаражне товариство «ВЕТЕРАН» грошових коштів за гаражі (членські внески).

Інші докази у справі відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже суд самостійно докази не збирає, крім випадків прямо передбачених процесуальним законом.

Оцінивши наявні у справі докази, позиції сторін, суд вважає, що позивач не надав суду жодного належного та допустимого доказу, що ОСОБА_2 завдав збитків ГО «Гаражне товариство «ВЕТЕРАН» в сумі 50000 грн.

Надані ОСОБА_1 квитанції за 2016-2017 роки про сплату громадянами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ГО «Гаражне товариство «ВЕТЕРАН» грошових коштів за гаражі (членські внески) не є належними доказами привласнення ОСОБА_2 цих грошових коштів, оскільки ці квитанції є прибутковими документами до касового ордеру ГО «ТОВАРИСТВО «ВЕТЕРАН».

Суд нагадує, що відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну - несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Такі правила визначені положенням статті 8 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

В даному випадку суд вважає, що позивач надав належні та допустими докази внесення у касу ГО «ТОВАРИСТВО «ВЕТЕРАН» юридичної особи грошових коштів як членських внесків.

Суд нагадує, що стосовно юридичних осіб діють спеціальні правила обліку та прийняття грошових коштів від інших осіб, зокрема й фізичних.

Доказів привлеснення ОСОБА_2 грошових коштів, завдання збитків на суму 50000 грн. матеріали справи не містять.

Не може бути доведений даний факт і показами свідків, оскільки ці обставини доводяться іншими засобами доказування.

Доводи ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 у супереч волі членів ГО змінив директора, змінив реєстраційні відомості на думку суду перебувають за межами предмету спору у даній справі, і тому суд не надає їм оцінки.

Фінансова діяльність ГО «Гаражне товариство «ВЕТЕРАН» також перебуває за межами предмету спору у даній справі.

Щодо рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 року у справі № 420/3793/20.

ОСОБА_1 оскаржував бездіяльність працівників правоохоронних органів, яка пов`язана із не розглядом його звернення від 16 та 17.03.2020 року про чинення перешкод у заїзді автомобілем на територію ГО «Товариство «ВОСТОК».

Питання перешкод у користуванні власністю не є предметом спору у даній справі.

Тому, правового значення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.11.2020 року в даному випадку не має.

Таким чином, в межах предмету спору, правової підстави, з урахуванням наданих сторонами доказів, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову.

Окрім того, 25.11.2023 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про постановлення окремої ухвали на адресу Южненської міської ради через тривале не вирішення земельного питання ГО «Товариство «ВОСТОК».

Суд вважає, що земельне питання не перебуває в межах предмету спору, Южненська міська рада не приймає участі у даній справі ані як відповідач, ані як третя особа, і тому вирішення питання про права та обов`язки цього органу, тим більше постановлення окремої ухвали, не буде вважатись законним та справедливим судовим рішенням.

Тому у цьому клопотанні слід відмовити.

Судові витрати відносяться на рахунок позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 43 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст. ст. 258, 259, 263-265, 273, 315, 352, 354, 430 ч.1 п.п. 2, 4 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 голови правління Громадської організації «Товариство «Восток» до ОСОБА_2 , про відшкодування збитків у сумі 50 000 грн, залишити без задоволення.

Судові витрати віднести на рахунок позивача.

Підстав для постановлення окремої ухвали не встановлено.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 цього Кодексу, рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Суддя В.К. Барвенко