РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 601/2906/23

2/609/469/2023

11 грудня 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Харлана М.В.

за участю секретаря судового засідання Семенюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про розірвання шлюбу

учасники справи не з`явились,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 12 жовтня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу.

2. Позов обґрунтований тим, що позивач із відповідачем уклали шлюб 22 листопада 2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області.

Від спільного шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_4 .

Позивач у позові зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалось. Постійні суперечки та різні погляди на життя, втрата поваги та взаєморозуміння в кінцевому результаті призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Протягом останніх чотирьох років позивач з неповнолітніми синами проживає окремо від відповідача у м. Кременець.

За вказаних обставин просить шлюб розірвати, оскільки перебування у шлюбі суперечить її інтересам, що мають істотне значення.

Окрім того, позивач просить залишити проживати неповнолітніх синів разом із нею. Вказує, що діти забезпечені житлом, доглядом, мають повноцінне харчування, навчаються у Волинському ліцеї ім. Нестора Літописця Кременецької міської ради Тернопільської області. Вона ж свого боку, регулярно відвідує школу, цікавиться вихованням та навчанням дітей, працює та має постійний дохід та є гідним прикладом для синів.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 31 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 передано за підсудністю до Шумського районного суду Тернопільської області.

4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 27 листопада 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 11 грудня 2023 року.

5. У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, надіслала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, згідно якої просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, позовні вимоги позивача визнав повністю та не заперечив проти розірвання шлюбу.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

7. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 22 листопада 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 22 листопада 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 200.

8. Від спільного шлюбу у подружжя ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син - ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11 червня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 111, та ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_4 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 08 грудня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 233.

9. Згідно Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 4429/08-57 виданого Центром надання адміністративних послуг 02.10.2023 р. до складу зареєстрованих осіб позивача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 входять ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_6 .

10. Відповідно до довідки № 01-23/110 виданої 13.09.2023 р. дирекцією Волинського ліцею імені Нестора Літописця Кременецької міської ради Тернопільської області, вбачається, що неповнолітні сини сторін ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проживають з матір`ю за адресою АДРЕСА_1 . Мати, ОСОБА_1 , приводить та забирає дітей, постійно цікавиться їх навчанням та вихованням. Батько, ОСОБА_2 за час перебування синів у освітньому закладі їх навчанням та вихованням не цікавився.

11. Згідно характеристик учнів 4-Б класу та 2-Б класу Волинського ліцею імені Нестора Літописця ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що мати - ОСОБА_1 приділяє синам належну увагу. Діти завжди охайно підстрижені, сучасно по погоді вдягнуті та взуті, мають перекуси на перерві. Мама регулярно відвідує школу, цікавиться дітьми. Неодноразово була запрошена провести майстер клас- як народний умілець. Батько дітей, у школу не приходив, із вчителем не спілкувався.

ІV. Оцінка Суду.

12. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

13. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

14. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позивач, як на підставу заявлених вимог посилається на те, що фактичні шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені, окреме проживання та відсутність спілкування свідчить про неможливість збереження шлюбу.

Суд погоджується з такими аргументами позивача, виходячи з наступних норм права, які підлягають застосуванню та мотиви їх застосування.

15. Частина 1 статті 1 СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

16. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України).

17. Згідно із частинами 1 і 2 статті 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є: припинення правовідношення, а також його анулювання.

18. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

19. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).

20. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

21. Згідно з частиною другою статті 104 СК України, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

22. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

23. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

24. З роз`яснень, даних у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року, вбачається, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, брати до уваги інші обставини життя подружжя.

25. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та позивач не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини.

За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.

Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає розірванню, а позовні вимоги позивача ОСОБА_1 в частині розірвання шлюбу до задоволення.

26. Крім цього, згідно з ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

За вказаних обставин, суд вважає за необхідне відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Щодо позовної вимоги позивача про залишення проживання неповнолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 разом із матір`ю ОСОБА_1 суд зазначає наступне.

27. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

28. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

29. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

30. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

31. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до частин першої, другої статті 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

32. Водночас у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19) Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

До такого ж висновку Верховний Суд дійшов і у постанові від 23 березня 2021 року по справі №339/143/20.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами на момент розгляду справи відсутній спір між батьками щодо місця проживання дітей, а тому позовні вимоги в цій частині позову підлягають до задоволення.

Окрім того, судове рішення про залишення проживання дітей разом із матір`ю не перешкоджає розгляду спору про визначення місця проживання дитини та не носить преюдиційного характер.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

33. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачем при поданні позовної заяви сплачено суму судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу в розмірі 1073 грн. 60 коп., вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

З цих підстав,

На підставі викладеного, керуючись статтею 51 Конституції України, статтями 24, 104, 105, 110 - 112 Сімейного кодексу України, статтями 2, 5, 10-13, 18, 141, 258-259, 263 - 265, 280-283 Цивільно процесуального кодексу, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

2. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 22 листопада 2013 року та зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис № 200.

3. Відновити позивачу ОСОБА_1 дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

4. Залишити проживати дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

5. Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 11 грудня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_5 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Суддя: М.В. Харлан