1Справа № 335/2433/18 4-с/335/13/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участі секретаря судового засідання Огнев`юк Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне Товариство «Альфа-Банк», на дії та бездіяльність Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), -

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя звернулася ОСОБА_1 зі скаргою на дії та бездіяльність Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить поновити строк на подання скарги, визнати дії Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо винесення постанови про арешт коштів ОСОБА_1 від 06.02.2023 року незаконними, зобов`язати Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову про арешт коштів від 06.02.2023 року за ВП №59532109, зобов`язати Вознесенівський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з рахунку на який надходить тільки пенсія та допомога, як ВПО на мене, ОСОБА_2 та дитину ОСОБА_3 , 2014 року народження, а саме: IBAN: НОМЕР_1 , рахунок: НОМЕР_2 у «ПриватБанку», МФО банку: 305299, стягнути з Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на їїт користь всі судові витрати.

Свої вимоги мотивує тим, що 31.01.2019 року, заочним рішенням судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/2433/18 позовні вимоги АТ «АЛЬФА-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту № 034 від 01.06.2007 року задоволено. 12.07.2019 року постановою державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було відкрито виконавче провадження з реєстраційним номером ВП: НОМЕР_3 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованості у сумі 3184163,56 грн. 07.06.2017 вона стала на облік до Пенсійного фонду України та отримує пенсію на спеціально відкритий для нарахування пенсії та виплат рахунок IBAN: НОМЕР_1 , рахунок: НОМЕР_2 у АТ КБ «ПриватБанку», МФО банку: 305299 .

05.09.2019 року постановою про звернення стягнення державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області було здійснено звернення стягнення на доходи ОСОБА_1 , а саме на пенсію. З дня пред`явлення до Пенсійного фонду України постанови про звернення стягнення з її пенсії було здійснено відрахування у розмірі 20% в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем та виконавчою службою.

28.03.2022 року її було взято на облік як внутрішньо переміщену особу у АДРЕСА_1 .

З 28.03.2022 року вона є супроводжуючою особою її онука ОСОБА_4 , 2018 року народження, якого разом з нею було взято на облік внутрішньо переміщеною особою.

Відповідно до довідки виданої АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» від 07.02.2023 року на її ім`я на рахунок IBAN: НОМЕР_1 з 05.05.2022 року надходить допомога за програмою «єПідримка» на неї та на онука ОСОБА_4

16.02.2023 року вона ознайомилась з текстом постанови виданої Вознесенівським відділом державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 06.02.2023 року за ВП НОМЕР_3.

17.02.2023 року вона звернулася з заявою до Вознесенівського ВДВС у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) про зняття арешту з рахунків, на які надходить пенсія, допомога, у тому числі на малолітню дитину та долучила заяву до ПФУ про відрахування 20% з пенсії на рахунок виконавчої служби та квитанцію про здійснення платежу за лютий 2023 року, довідки з банків, якими підтверджено, що заборонено здійснювати арешт на рахунки.

23.02.2023 року ОСОБА_1 отримала лист в.о. начальника Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Ткалі Д. про відмову у задоволенні заяви про зняття арешту з рахунку, на який вона отримує виключно пенсію та допомогу на себе та онука 2018 року народження.

Ухвалою суду від 03.03.2023 року скаргу ОСОБА_1 залишено без руху на підставі ст.ст.127,185 ЦПК України.

16.03.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків скарги.

Ухвалою суду від 17.03.2023 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_1 , витребувановід Вознесенівського ВДВС у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) пояснення державного виконавця та копії матеріалів виконавчого провадження, які стосуються предмета скарги.

25.04.2023 від головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжя надійшли копії матеріалів виконавчого провадження та заперечення на скаргу, відповідно до яких державний виконавець не вбачає підстав для задоволення скарги, оскільки на час винесення постанови про арешт коштів боржника державний виконавець не знав та не міг знати, які кошти, скільки коштів знаходиться на банківському рахунку ОСОБА_1 . На час накладення арешту та й на теперішній час боржник не надав доказів того, що арештований рахунок є рахунком із спеціальним режимом використання, спеціальним та іншим рахунком, звернення стягнення на який заборонено законом. Крім того, 26.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про визначення поточного рахунку у банку для здійснення видаткових операцій. 29.05.2023 року державним виконавцем винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичної особи - боржника у банку для здійснення видаткових операцій. Даною постановою державний виконавець дозволив ОСОБА_1 безперешкодно користуватися банківською карткою/банківським рахунком щомісячно у розмірі двох мінімальних заробітних плат, встановлених Законом про Державни бюджет України на 1 січня поточного року.

У судовому засіданні 05.06.2023 представник скаржника адвокат Вартанова Г.М. підтримала вимоги скарги, просила скаргу задовольнити з підстав, зазначеній у ній.

Головний державний виконавець Міхайлідіс Ю.О. у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на підстави, викладені у запереченнях.

Представник стягувача АТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

У зв`язку з оголошеною повітряною тривогою, судом у судовому засіданні оголошена перерва до 07.06.2023 року.

07.06.2023 року від представника скаржника, державного виконавця надійшли заяви про слухання скарги у їх відсутність.

Суд заслухавши пояснення представника скаржника, державного виконавця, дослідивши матеріали виконавчого провадження № НОМЕР_3, оцінивши та проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку про часткове задоволення скарги, виходячи з наступного.

Постановою головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лазарок О.А. від 12.07.2019 відкрито виконавче провадження ВП № НОМЕР_3 з виконання виконавчого листа № 335/2433/18 виданого 04.04.2019 Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості 3 184 163,56 грн.

Постановою головного державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лазарок О.А. від 05.09.2019 звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_5 , а саме 20% доходів у Пенсійному фонді України.

Ухвалою суду від 20.12.2019 року замінено стягувача АТ «Укрсоцбанк» правонаступником АТ «Альфа-Банк».

Постановою державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Омельяненком А.П. від 06.02.2023 у зв`язку з невиконанням рішення суду накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, що належить боржнику ОСОБА_1 .

17.02.2023 ОСОБА_1 звернулася з заявою до начальника Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про зняття арешту з рахунків, на які надходить пенсія, допомога, у тому числі на малолітню дитину ОСОБА_4 ,2018 року народження, а саме з рахунку IBAN: НОМЕР_1 , рахунок: НОМЕР_2 у АТ КБ «ПриватБанку», МФО банку: 305299, з наданням довідки про ВПО ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , довідка з Приватбанку з випискою.

21.02.2023 року листом в.о. начальника Вознесенівського ВДВС у м. Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Ткаля Д. повідомлено ОСОБА_1 про відсутність підстав для зняття арешту з рахунку.

Згідно з випискою АТ КБ «Приватбанк» від 07.02.2023 за рахунком НОМЕР_1 , деталі операції за 2022 - січень 2023: виплати Пенсійного фонду, пенсія, виплати за програмою «єПідтримка».

Згідно з довідкою Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради від 02.06.2023 номер розрахункового рахунку ОСОБА_1 ,1954 року народження, на який перераховується допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам на неї та неповнолітнього ОСОБА_4 , 2018 року народження, в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, НОМЕР_1 .

З приводу заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення зі скаргою, суд зазначає, що копію постанови про накладення арешту від 06.02.2023 року, вона не отримувала, дізналася про її існування та ознайомилася з її текстом 16.02.2023, що державним виконавцем не спростовано, а тому, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із вказаною скаргою.

Стосовно доводів скаржника ОСОБА_1 про те, що відповідно до абзацу 15 пункту 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» який набув чинності 19.08.2022 року, встановлено: «Забороняється … вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої російською федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.».

Суд виходить з того, що відповідно до ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частинами 1-3 ст.56 Закону №1404-VIII передбачено, зокрема, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до вимог абз.15 п.10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції Закону№ 2468-IX від 28.07.2022р.) забороняється відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, а також прилеглих до неї територій.

06.12.2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №1364 «Про деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», яка набрала чинності 25.12.2022 року.

Пунктом 1 вказаної постанови Кабінету Міністрів України установлено, зокрема, щоперелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією(далі - перелік), затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за формою згідно здодаткомза погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій;

до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій та території активних бойових дій;

до переліку включається тимчасово окупована Російською Федерацією територія України, визначена відповідно доЗакону України«Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»;

у переліку визначаються дата початку та дата завершення бойових дій (дата виникнення та припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації.

Отже, постановою Кабінету Міністрів України №1364 від 06.12.2022 року розмежовано території, на яких ведуться (велися) бойові дії, а саме: на території можливих бойових дій та на території активних бойових дій.

При цьому, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №45 від 13.01.2023 року,яка набрала чинності 21.01.2023 року, внесено зміни до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року №1364 «Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», якими викладено абзац 13 в такій редакції:

«території, для яких не визначена дата завершення бойових дій (дата припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації Російською Федерацією, вважаються такими, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованими Російською Федерацією. Прирівнювання територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій, на яких ведуться бойові дії, не застосовується до зупинення вчинення виконавчих дій, заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у випадках, установлених пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 року №309, який набрав чинності 27.12.2022 року, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі Перелік).

Вказаним Переліком також розмежовано території, на яких ведуться (велися) бойові дії, а саме: на території можливих бойових дій та на території активних бойових дій.

Згідно з розділом І Переліку (в редакції, яка діяла станом на 24.01.2023 року) всю територію Запорізького району Запорізької області віднесено до території можливих бойових дій з 12.03.2022 року без визначення дати припинення можливості бойових дій(пп.1.3 Переліку).

Відповідно до п.8 постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17.07.2020 року № 807-IX, у Запорізькій області утворено Запорізький район (з адміністративним центром у місті Запоріжжя) у складі територій, зокрема, Запорізької міської територіальної громади.

Отже, територія Запорізького району Запорізької області, у склад якої входить територія Запорізької міської територіальної громади, станом на 24.01.2023 року не відносилась до території, розташованої в районі проведення активних воєнних (бойових) дій, а відносилась до території можливих бойових дій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій.

Водночас, як вже зазначалось, абз. 13 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 року №1364, в редакції, яка діяла на час винесення приватним виконавцем оскаржуваних постанов про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів боржника визначено, що прирівнювання територій, для яких не визначена дата припинення можливості бойових дій, до територій, на яких ведуться бойові дії, не застосовується до заборони відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень у випадках, установленихп.10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, встановлена п.10-2 у розділі XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» заборона на відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій не поширювалась на територіюЗапорізької міської територіальної громади.

Отже, державний виконавець не був позбавлений можливості відкриття виконавчого провадження та вжиття заходів примусового виконання рішень на територіїЗапорізької міської територіальної громади.

Доводи боржника ОСОБА_1 про те, що приватним виконавцем не було враховано встановлену Законом України «Про виконавче провадження» заборону на відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території м.Запоріжжя, яке розташовано в районі проведення воєнних (бойових) дій, є безпідставними.

Крім того, приймаючи 06.02.2023 року постанову про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_3, державний виконавець відомостей щодо коштів, розміщених на рахунках, стягнення на які заборонено законом, не мав, в постанові зазначив про накладення арешту на грошові кошти, крім коштів, звернення стягнення на які заборонено законом, діяв в межах повноважень, в порядку та спосіб, визначені законом, жодних порушень прав заявника допущено не було, у зв`язку з чим підстав для визнання дій Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо винесення постанови про арешт коштів ОСОБА_1 від 06.02.2023 року незаконними, зобов`язання Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову про арешт коштів від 06.02.2023 року за ВП НОМЕР_3, суд не знаходить.

Однак, суд вважає обгрунтованими доводи скаржника ОСОБА_1 про бездіяльність державного виконавця після її звернення з заявою від 17.02.2023 про зняття арешту з рахунків, на які надходить пенсія, допомога ВПО, та їй листом в.о. начальника Вознесенівського ВДВС у м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) Дмитром Ткалею від 21.02.2023 року №68698601, було відмовлено у задоволенні заяви про зняття арешту з рахунку, накладеного постановою про арешт коштів від 06.02.2023 року у виконавчому провадженні НОМЕР_3.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

При цьому частина перша та друга статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» чітко визначають порядок звернення стягнення на майно боржника та обмеження щодо накладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках боржника, у випадках визначених Законами зазначеними у частині другій цієї статті та на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Пунктами 3, 14, 21 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Отже, зі змісту вищевказаних норм права слідує, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника є сукупністю заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. При цьому виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів, зокрема щодо коштів на банківських рахунках - відомості про володільця рахунку, номеру, виду рахунку, суми коштів, що зберігаються на ньому. Саме наявність таких даних дозволяє виконавцю здійснити арешт коштів, що знаходяться на банківських рахунках у відповідності до статті 18 Закону № 1404-VIII та розділу VIII Інструкції.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

При цьому законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом

Відтак, частиною другою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлений невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

При цьому передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Суд зазначає, що з матеріалів справи не вбачається, що державний виконавець наклав арешт на грошові кошти саме на соціальному рахунку чи на рахунку зі спеціальним режимом використання.

За змістом частини 1 статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Разом з тим у зв`язку із введенням Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" на території України воєнного стану, постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 затверджений Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, яким визначений механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, яка за своїм змістом є соціальною допомогою.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Так, у п. 2 Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332 зазначено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми "єПідтримка", затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

У пункті 6 Постанови зазначається, що для отримання допомоги внутрішньо переміщена особа заповнює заяву, яка формується у тому числі засобами Порталу Дія. У заяві зазначається, зокрема: номер поточного рахунку зі спеціальним режимом використання для зарахування допомоги "єПідтримка" або номер банківського рахунку (за стандартом IBAN) заявника для виплати допомоги.

Судом також при вирішенні скарги враховується правовий висновок, викладений в ухвалі Верховного Суду від 18.04.2022 року, у справі № 211/303/20.

Як встановлено з наданих суду доказів, ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу від держави як внутрішньо переміщена особа шляхом зарахування таких виплат на рахунок в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, НОМЕР_1 .

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що при винесенні оскаржуваних постанов про накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 державні виконавці діяли у спосіб і у межах наданих їм законом повноважень, однак з урахуванням інтересів боржника, існування арешту на вказаному рахунку фактично позбавляє її права користуватись виплатами «Допомога ВПО», що у свою чергу є засобом для існування, тому є порушенням її законних прав та інтересів. На думку суду, для забезпечення справедливого балансу між виконанням судового рішення та дотриманням прав заявниці, арешт у частині надходження соціальної державної допомоги необхідно зняти.

Відповідно до положень статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є, зокрема, рішення суду.

Керуючись ст. 259, 450 451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , стягувач: Акціонерне Товариство «Альфа-Банк», на дії та бездіяльність Вознесенівського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), - задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Омельяненка А.П. від 06.02.2023 в частині накладення арешту на грошові кошти, що надходять на ім`я ОСОБА_1 на рахунок IBAN: НОМЕР_1 , у Акціонерному товаристі Комерційний Банк «ПриватБанку», МФО банку 305299.

У задоволенні іншої частини скарги, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 09.06.2023 року.

Суддя Н.І. Рибалко