Ухвала

12 червня 2023 року

місто Київ

справа № 139/258/22

провадження № 61-6292ск23

Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального закладу «Котюжанівська спеціальна школа» Вінницької обласної ради

на постанову Вінницького апеляційного суду від 22 березня 2023 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Котюжанівська спеціальна школа» Вінницької обласної ради про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи, зобов`язання до вчинення дій та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

І. ФАБУЛА СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 у травні 2022 року звернулася до суду з позовом до Комунального закладу «Котюжанівська спеціальна школа» Вінницької обласної ради (далі - КЗ «Котюжанівська спеціальна школа»), у якому просила:

- визнати незаконним пункт 10 наказу КЗ «Котюжанівська спеціальна школа» від 05 листопада 2021 року № 52-к/тр про відсторонення від роботи невакцинованих працівників;

- зобов`язати КЗ «Котюжанівська спеціальна школа» допустити ОСОБА_1 до виконання трудових обов`язків кухаря;

- стягнути з КЗ «Котюжанівська спеціальна школа» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу до моменту постановлення рішення у справі.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням від 12 липня 2022 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постановою від 22 березня 2023 року Вінницький апеляційний суд частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасував рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 12 липня 2022 року, ухвалив нове рішення, яким частково задовольнив позов ОСОБА_1 .

Суд визнав незаконним та скасував пункт 10 наказу КЗ «Котюжанівська спеціальна школа» від 05 листопада 2021 року № 52-к/тр про відсторонення від роботи невакцинованих працівників.

Стягнув з КЗ «Котюжанівська спеціальна школа» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 08 листопада 2021 року до 13 лютого 2023 року (включно) у розмірі 106 264, 74 грн з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків та зборів.

Закрив провадження у справі в частині вимог позову про зобов`язання допустити ОСОБА_1 до роботи.

Здійснив розподіл судових витрат.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

КЗ «Котюжанівська спеціальна школа» 26 квітня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 22 березня 2023 року, рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 12 липня 2022 року залишити в силі.

Ухвалою від 16 травня 2023 року Верховний Суд залишив без руху касаційну скаргу та надав заявнику строк для усунення її недоліків.

Заявник 29 травня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із доказами на підтвердження доплати судового збору за подання касаційної скарги.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження цього судового рішення визначив те, що:

- (1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 130/3548/21, щодо правомірності встановлення обмежень права на працю для осіб, які не пройшли обов`язкового профілактичного щеплення від COVID-19, та критеріїв для вирішення питання про наявність підстав для обов`язкового щеплення працівника проти COVID-19;

- (2) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верхового Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц, від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц, щодо вибору правомірного та ефективного способу захисту порушеного права;

- (3) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постанові Верхового Суду від 19 травня 2021 року у справі № 939/1078/20, за змістом яких вибір позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.

Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначив ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.

IІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду виконано, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.

Суд не встановив наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області справу № 139/258/22 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу «Котюжанівська спеціальна школа» Вінницької обласної ради про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи, зобов`язання до вчинення дій та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак