КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2023 року м. Київ

Унікальний номер справи № 757/24153/20-ц

Апеляційне провадження № 22-ц/824//16321/2023

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року, постановлену під головуванням судді Матвійчук Г.О., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди та грошової компенсації, -

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь 1 373 629,00 грн. матеріальної шкоди та 4 359 365,99 грн. грошової компенсації у поділі спільного сумісного майна подружжя за квартиру АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 1-5, 196-200).

У травні 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Мозолевська В.В. подала до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 757/34224/21-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус КМНО Гоменюк О.М., про визнання недійсним договору дарування. Посилалась на те, що предметом розгляду у цивільній справі № 757/34224/21-ц є визнання недійсним договору дарування квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка є предметом позовних вимог щодо стягнення грошової компенсації в даній цивільній справі № 757/24153/20-ц.

Вважає, що розгляд даної цивільної справи та винесення по ній судового рішення безпосередньо залежить від судового рішення у цивільній справі № 757/34224/21-ц, адже прийняття рішення про стягнення грошової компенсації неможливе без наявності остаточного рішення в справі про визнання недійсним договору дарування. В разі задоволення позовних вимог щодо визнання недійсним договору дарування можливе застосування наслідків недійсності правочину та у відповідача відсутні будуть правові підстави для відшкодування грошової компенсації (т. 2 а.с. 206-207).

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року зупинено провадження у цивільній справі 757/24153/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди та грошової компенсації до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 757/34224/21-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус КМНО Гоменюк О.М., про визнання недійсним договору дарування (т. 3 а.с. 32, 34-35).

Не погодившись з ухвалою районного суду, 10 жовтня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Ларичев В.В. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції (т. 3 а.с. 37-40).

Апеляційну скаргу мотивував тим, що з оскаржуваною ухвалою не погоджується, вважає її незаконною та постановленою з порушенням норм процесуального права. Зазначав, що судом першої інстанції не обґрунтовано, в чому полягає об`єктивна неможливість розгляду даної цивільної справи до вирішення цивільної справи № 757/34334/21-ц. Звертав увагу, що предметом розгляду даної цивільної справи є стягнення заподіяної відповідачем шкоди та стягнення компенсації у поділі спільного сумісного майна подружжя.

Вказував, що у провадженні Печерського районного суду перебувала на розгляді справа № 757/40789/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації у поділі спільного сумісного майна подружжя у розмірі 4 359 365,00 грн. Крім того, рішенням Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року ОСОБА_2 було виділено в особисту приватну власність квартиру АДРЕСА_1 . В подальшому, у 2020 році ОСОБА_2 подарував зазначену квартиру на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Гоменюк О.М., зареєстрований у реєстрі за № 680, проте, у справі № 757/34224/21 ОСОБА_3 просить визнати недійсним вказаний договір дарування.

Апелянт вважає, що результат розгляду справи № 757/34224/21 не вплине на результат вирішення спору щодо стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів в якості відшкодування завданої ним матеріальної шкоди та грошової компенсації у поділі спільного майна подружжя, поділ якого відбувся ще в 2018 році (т. 3 а.с. 37-40).

30 листопада 2023 року представник ОСОБА_2 - адвокат Мозолевська В.В. подала відзив в якому просила поновити процесуальний строку подання відзиву, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін (т. 3 а.с. 58-112).

Вказаний відзив поданий з пропуском встановленого апеляційним судом строку подачі відзиву (до 29 листопада 2023 року) на один день, проте заявником подані докази поважності причин пропуску такого строку, тому, колегія суддів визнала поважними причини пропуску строку та долучила вказаний відзив до матеріалів справи.

Оскільки з матеріалів справи вбачається, що 16 листопада 2023 року копія ухвали про відкриття апеляційного провадження разом із апеляційною скаргою та додатками до апеляційної скарги були отримані адресатом - адвокатом Мозолевською В.В. про що свідчить відмітка працівників пошти про вручення адресату поштового відправлення суду, а до суду не надано доказів неповноти поштового відправлення, колегія суддів відхилила відповідні доводи заявника про неповноту поштового відправлення суду (т. 3 .с. 55-57).

При цьому, на думку колегії суддів, з 16 листопада і до 08 грудня 2023 року заявник мала достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Зупинивши провадження у справі, суд першої інстанції зазначив, що існують обставини відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦПК України, які унеможливлюють продовження розгляду цієї цивільної справи та наявність яких є підставою для зупинення провадження у справі до вирішення цивільної справи № 757/34224/21-ц.

Колегія суддів не погодилась з таким висновком суду про необхідність зупинення провадження у цій справі з огляду на наступне.

Статтею 251 ЦПК України визначено підстави, за яких суд зобов`язаний зупинити провадження у справі.

Зокрема пунктом 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 6 ч. 1 ст. 251 цього Кодексу, - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи (п. 5 ч. 1 ст. 253 ЦПК України).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Визначаючи наявність передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України підстав, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, і встановити ці обставини у даній справі неможливо.

Як вбачається із матеріалів справи, у червні 2020 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь грошові кошти в розмірі 5 732 994,00 грн., з яких: 1 373 629,00 грн. в якості відшкодування матеріальної шкоди, 4 359 365,00 грн. в якості грошової компенсації у поділі спільного майна подружжя.

Зазначала, що до 27 травня 2019 року квартира АДРЕСА_3 перебувала у фактичному володінні колишнього чоловіка ОСОБА_2 , було виявлено факт умисного пошкодження квартири АДРЕСА_3 . Крім того, просила суд стягнути грошову компенсацію з метою купівлі для сина окремого житла, оскільки, відповідач має намір відчужити квартиру, внаслідок чого, син залишиться без житла (т. 1 а.с. 1-3).

Тобто предметом позову у цій справі є стягнення матеріальної шкоди у розмірі 1 373 629,00 грн. за квартиру АДРЕСА_3 , та грошової компенсації за квартиру АДРЕСА_1 у розмірі 4 359 365,00 грн.

26 грудня 2018 року Печерським районним судом м. Києва ухвалено рішення у справі № 757/40789/16-ц, яким в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя судом виділено ОСОБА_1 в особисту приватну власність квартиру АДРЕСА_4 , квартиру АДРЕСА_3 , автомобіль HUMMER, модель: H2, 2004 року випуску, кузов НОМЕР_1 , р.н. НОМЕР_2 . Відповідачу ОСОБА_2 судом виділено в особисту приватну власність квартиру АДРЕСА_1 . Крім того, в рамках справи про поділ майна подружжя ухвалою суду залишено без розгляду позовну вимогу ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації у поділі спільного сумісного майна подружжя у розмірі 4 359 365,00 грн.

Звертаючись до суду з клопотанням про зупинення провадження у справі представник ОСОБА_2 - адвокат Мозолевська В.В. зазначала, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 21 квітня 2023 року відкрито провадження у справі № 757/34224/21 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , третя особа: приватний нотаріус КМНО Гоменюк О.М. про визнання недійсним договору дарування (т. 2 а.с. 206-207, 210-211).

Вимоги ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування обґрунтовано тим, що 10 березня 2020 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, відповідно до умов якого ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 100 000,00 доларів США зі строком повернення до 25 червня 2020 року. Крім того, однією з умов договору було те, що у випадку неповернення суми боргу у встановлений у розписці строк, ОСОБА_2 зобов`язується переоформити право власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_5 на ОСОБА_3 . Зазначена квартира належить ОСОБА_2 на підставі рішення Печерського районного суду м. Києва від 26 грудня 2018 року № 757/40789/16-ц. Станом на день подання позовної заяви ОСОБА_2 не виконав свої зобов`язання за вказаним договором. 18 червня 2021 року стало відомо, що ОСОБА_2 переоформив право власності на квартиру на свого сина ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 02 липня 2020 року № 681, який посвідчений приватним нотаріусом КМНО Гоменюк О.М. На підставі зазначеного договору приватним нотаріусом прийнято рішення № 52932347 від 02 липня 2020 року про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на квартиру (т. 3 а.с. 21-26).

Тобто, предметом розгляду цивільної справи № 757/34224/21 є визнання недійсним з підстав фіктивності договору дарування квартири АДРЕСА_1 ., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 0, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Гоменюк О.М., зареєстрований у реєстрі № 680.

Визначаючи наявність підстав, передбачених статтею 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд першої інстанції не врахував, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у пункті 6 частини першої цієї статті, застосовується лише в тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Суд першої інстанції не обґрунтував, у чому саме полягає матеріально-правовий зв`язок між цією справою № 757/24153/20-ц, що переглядається, та справою № 757/34224/21-ц, не мотивував, які саме факти, встановлені в іншій справі, будуть мати преюдиційне значення для цієї справи, та в чому полягає неможливість самостійного встановлення судом обставин, що мають значення для правильного вирішення спору у цій справі.

При цьому, суд першої інстанції не дав оцінки доводам заявника яка зазначала, що у випадку визнання в іншій справі договору дарування недійсним то у відповідача ОСОБА_2 , який подарував за оспорюваним договором належну йому на праві власності квартиру та у випадку визнання судом договору дарування недійсним набуде прав на вказану квартиру, будуть відсутні підстави для відшкодування грошової компенсації у цій справі.

Наявність іншого спору про визнання недійсним договору дарування квартири АДРЕСА_1 ., реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 0, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Гоменюк О.М., зареєстрований у реєстрі № 680, не виключає можливості суду на підставі наявних доказів самостійно встановити під час розгляду цієї справи наявність обставин, якими ОСОБА_1 обґрунтовувала свої позовні вимоги.

Таким чином, у суду першої інстанції були відсутні визначені п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України підстави для зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди та грошової компенсації до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі № 757/34224/21-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус КМНО Гоменюк О.М., про визнання недійсним договору дарування.

Інші доводи скарги цих висновків не спростовують, мають бути предметом оцінки суду під час розгляду справи по суті позовних вимог, тому колегія суддів їх відхилила.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала про зупинення провадження у справі постановлена судом з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі ст. 141 ЦПК України понесені сторонами судові витрати мають бути визначені під час ухвалення рішення районного суду по суті спору, тому, колегія суддів відхилила відповідні доводи сторін про розподіл судових витрат, які є передчасними на цій стадії судового розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 367, 369, п. 6 ч. 1 ст. 374, 379, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05 вересня 2023 року - скасувати та направити справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди та грошової компенсації для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття та касаційному оскарженню до Верховного Суду не підлягає.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова