КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня2023 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ковалевської Дар`ї Сергіївни на ухвалу судді Деснянського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2023 року (суддя Грегуль О.В.) про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

у вересні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 486 709грн 97 коп., моральну шкоду у розмірі 5 000грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000грн та судовий збір.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 30 травня 2023 року о 17 год. 47 хв. в м. Києві по вул. Набережне шосе, с/о №142 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу MitsubishiOutlander, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу ToyotaLC200, д.н.з. НОМЕР_2 , що належить йому на праві власності. Постановою Печерського районного суду міста Києва від 9 серпня 2023 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач посилався на те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована у АТ «Просто-страхування», згідно з полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №210044113 з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, на одного потерпілого у розмірі 160 000грн.

Позивач зазначав, що згідно звіту ТОВ «Клевер Експерт» від 5 червня 2023 року вартість матеріального збитку, заподіяного пошкодженням його автомобіля, становить 646 709грн 97коп.

Позивач стверджував, що страховик виплатив йому 160 000грн страхового відшкодування, тому відповідач зобов`язаний відшкодувати різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 486 709грн 97 коп., та сплатити моральну шкоду.

Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва від 19 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення її недоліків.

Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2023 року

позовну заяву повернуто позивачу.

У поданій апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Ковалевська Д.С. просить ухвалу судді скасувати та передати справу до Деснянського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Представник позивача посилається на порушення судом норм процесуального права, оскільки позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 1% від загальної суми заявлених майнових вимог, у підтвердження чого надано квитанцію.

Представник позивача зазначає, що позивач оцінив завдану моральну шкоду в грошовому еквіваленті, тобто вимога про стягнення моральної шкоди є майновою, а тому відсутні підстави для сплати судового збору за кожну вимогу окремо.

Також представник позивача посилається на постанову Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі №761/11472/15-ц, якою встановлено, що позовна вимога про відшкодування маральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач визначив її у грошовому еквіваленті.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву, суддя першої інстанції виходив з того, що позивачем не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі про залишення позову без руху, а саме не сплачено судовий збір за вимогу немайнового характеру про відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком судді з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути на його користь з відповідача матеріальну шкодуу розмірі 486 709грн 97 коп. та моральну шкоду у розмірі 5 000грн, всього 491 709грн 97коп.

У підтвердження сплати судового збору до позовної заяви ОСОБА_1 додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 4 917грн 10коп. (с.с.1).

Залишаючи позовну заяву без руху, суддя в ухвалі від 19 вересня 2023 року зазначив, що позивачем у позові заявлено дві вимоги: одну майнового характеру - про відшкодування майнової шкоди, другу немайнового характеру - про відшкодування моральної шкоди, а тому розмір судового збору становить 5 940грн 70коп. (4867грн 10коп. + 1073грн 60коп.).

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Згідно частин 1- 3 статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової

репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна

шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Отже, за змістом ч. 3 ст. 23 ЦК України позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, якщо вона визначена у грошовому або іншому майновому вимірі, правовим наслідком відшкодування якої є грошове або інше майнове стягнення на користь позивача (стягнення грошових коштів, витребування майна, визнання права на майно тощо).

У постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15 зазначено, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а, отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини 1 статті 176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1); у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог (пункт 10).

Позивачем вказана ціна позову у розмірі 491 709грн 97коп., що відповідає положенням статті 176 ЦПК України, а відтак сплата ним судового збору у сумі 4 917грн 10коп. є правильним та ґрунтується на положеннях Закону України «Про судовий збір».

Отже, висновок судді про сплату позивачем судового збору за даним позовом не у повному обсязі, є помилковим і не ґрунтується на нормах матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що ухвала судді про повернення позовної заяви, постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, вона підлягає скасуванню з направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 379, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ковалевської Дар`ї Сергіївни задовольнити.

Ухвалу судді Деснянського районного суду міста Києва від 2 жовтня 2023 рокускасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, направити до Деснянського районного суду міста Києва

для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук