ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/315/23 Номер провадження 22-ц/814/3938/23Головуючий у 1-й інстанції Ячало Ю.І. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Пікуля В.П., Лобова О.А.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

представника відповідача Гизили Т.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 травня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про усунення перешкод в здійсненні права власності на нерухоме майно, придбане на електронних торгах, шляхом припинення податкової застави щодо нього

УСТАНОВИВ:

коротко змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області з вимогою про припинення податкової застави, номер запису про обтяження 3755046, на нежитлові будівлі, що в цілому складаються з: побутовий корпус літ. "А-1" загальною площею 171,0 кв.м, реммайстерні літ. "Б" загальною площею 55,5 кв.м, заправки з господарською спорудою літ. "В" загальною площею 23.1 кв.м, огорожі № 1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що він є власником вказаного нерухомого майна на підставі свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Великобагачанського районного нотаріального округу Полтавської області Скляровою А.В., реєстр. № 130, яке видане на підставі акта про проведені електронні торги ВП № 62225741 від 22.02.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Скрипником В.Л.

Вказане нерухоме майно було придбане ним на законних правових підставах у порядку проведення електронних торгів 19.10.2020 на платформі Державного підприємства "СЕТАМ", лот № 445698, в межах зведеного виконавчого провадження № 62232519 в рахунок погашення заборгованості боржника ОСОБА_2 .

Як встановлено позивачем з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, станом на сьогоднішній день стосовно вищевказаного майна наявне зареєстроване обтяження у вигляді податкової застави. Боржником у такому обтяженні значиться ОСОБА_2 , який є колишнім власником майна, реалізованого на електронних торгах.

Позивач вказував, що податкова застава, яка стосується податкового боргу ОСОБА_2 , порушує його законні права як нового власника нерухомого майна, обмежуючи його право розпоряджатися цим майном на власний розсуд. Тому, прохав суд усунути перешкоди в здійсненні ним права власності на нерухоме майно, придбане на електронних торгах, шляхом припинення податкової застави.

Рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 травня 2023 року позов задоволено.

Знято обтяження з нежитлової будівлі будинок АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060, шляхом припинення податкової застави, номер запису про обтяження 49591507, дата і час державної реєстрації обтяження 30.07.2020 року 11:22:03, відомості про суб`єкта обтяження: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ.

коротко змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

В апеляційній скарзі представник Головного управління ДПС у Полтавській області прохав рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вказував, що рішення суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначено, що право податкової застави поширюється на будь яке майно платника податків, яке перебуває у його власності, при цьому, на податковий орган не покладається обов`язок перевіряти наявність інших обтяжень щодо майна боржника. Запис про обтяження майна боржника ОСОБА_2 , був внесений в реєстр 30.07.2020 на підставі акту опису від 28.07.2020. Підстави звільнення майна платника податків з податкової застави передбачені виключно ст. 93 ПК України. Податковий борг станом на 30.03.2023 за боржником ще рахується, тому відсутні законні підстави для зняття обтяження з нежитлової будівлі шляхом припинення податкової застави.

узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи;

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача посилався на те, що рішення суду першої інстанції належним чином мотивоване, ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги є суперечливими, оскільки з одного боку відповідач визнає, що позивач не є податковим боржником, а з іншого - вказує на відсутність підстав для скасування обтяження на підставі ст. 93 ПК України, що стосується саме податкового боржника. Прохав залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

встановлені судом першої інстанції та неоспорених обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносин; доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Місцевим судом установлено, що відповідно до акту про проведенні електронні торги від 22 лютого 2023 року в межах зведеного виконавчого провадження № 62232519 з примусового виконання, до складу якого входять: виконавче провадження № 62225881 з примусового виконання наказу № 917/1552/19, виданого 16 квітня 2020 року Господарським судом Полтавської області, про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" 2 306,35 грн відшкодування витрат зі сплати судового збору; виконавче провадження № 62225741 з примусового виконання наказу № 917/1552/19, виданого 16 квітня 2020 року Господарським судом Полтавської області, про стягнення солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Акуба", ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Український капітал" 475 533,38 грн заборгованості за кредитом, 104 002,39 грн пені за порушення строків погашення кредиту, 13 047,70 грн 3 % річних за порушення строків погашення кредиту, 22 437,25 грн інфляційних за порушення строків погашення кредиту, 5,83 грн - 3% річних за порушення строків сплати процентів за користування кредитом, а саме про реалізацію арештованого майна боржника: побутовий корпус літ. "А-1" загальною площею 171,0 кв.м, реммайстерні літ. "Б" загальною площею 55,5 кв.м, заправки з господарською спорудою літ. "В" загальною площею 23.1 кв.м, огорожі № 1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належали ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу серії ВЕК № 618563, посвідченого державним нотаріусом Великобагачанської державної нотаріальної контори Бутенко Л.І. 30 травня 2017 року та зареєстрованого в реєстрі № 1031, право власності на які зареєстровано Миргородським підприємством технічної інвентаризації та експертиз "Інвентаризатор" в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 13194129 від 11 червня 2007 року (а.с. 16).

Відповідно до протоколу № 507355 проведення електронних торгів від 19.10.2022 переможцем визнано ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ціна продажу нерухомого майна 268 380,00 гривень (а.с. 13-15). Даний акт є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.

16.03.2023 державним реєстратором - приватним нотаріусом Скляровою Антоніною Вікторівною Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області, внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на: побутовий корпус літ. "А-1" загальною площею 171,0 кв.м, реммайстерні літ. "Б" загальною площею 55,5 кв.м, заправки з господарською спорудою літ. "В" загальною площею 23.1 кв.м, огорожі № 1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , підстава для державної реєстрації: свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 130, виданий 16.03.2023, видавник: приватний нотаріус Миргородського районного нотаріального округу Склярова А.В.; власник ОСОБА_1 , реєстраційний номероблікової карткиплатника податків НОМЕР_1 (а.с. 11-12).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що відносно побутового корпусу, рем майстерні, заправки з господарською спорудою, огорожі № 1, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , наявне обтяження у виді податкової застави з відчуженням за погодженням з обтяжувачем, запис № 49591507 від 30.07.2020 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу Полтавської області Скляровою Антоніною Вікторівною на підставі акту опису майна серія та номер: 48/16-31-55-10-30, виданого 28.07.2020, з зазначенням обтяжувача - ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У ПОЛТАВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, боржник ОСОБА_2 (а.с. 11-12).

Місцевим судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем зазначеного вище майна, яке він придбав відповідно до визначеної законодавством процедури в межах примусового виконання судового рішення. На час виходу суду до нарадчої кімнати стороною відповідача не надано доказів на підтвердження того, що проведена процедура електронних торгів визнана недійсною чи скасована. Перебування придбаного на електронних торгах нерухомого майна в податковій заставі порушує право власності позивача на це майно в частині права розпорядження ним, а Податковим кодексом України не передбачено право нового власника звільнити майно з податкової застави, як і подати відповідну заяву до державного реєстратора, за таких обставин спір між сторонами виник з приводу захисту права власності і регулюється нормами Цивільного кодексу України. Аналіз ПК України дає підстави для висновку, що предметом податкової застави є майно виключно боржника-платника податків. Оскільки позивач не є боржником, та враховуючи те, що звернення стягнення на податкову заставу можливе лише на майно платника-боржника, до правовідносин, що склалися між сторонами, не можуть застосовуватись норми Податкового кодексу України в частині питання податкової застави, а саме статті 93 ПК України. Місцевий суд, виходячи із аналізу норм Цивільного кодексу, Закону України "Про виконавче провадження", дійшов висновку, що особа, що придбала майно на електронних торгах, є добросовісним набувачем такого майна і стає його власником, а тому його слід звільнити від податкової застави.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як слідує із матеріалів справи, спірне майно реалізовано і право власності набуто позивачем (фізичною особо) на підставі правочину (придбане на електронних торгах). У свою чергу, позивач не є боржником за податковим боргом і не перебуває у безпосередніх відносинах із відповідачем у контексті наявності податкового боргу. Таким чином, має місце спір про право, адже наслідки вирішення такого спору судом безпосередньо впливають на зміст та стан речового права саме позивача, а характер спірних матеріальних правовідносин, предмет оскарження та суб`єктний склад правовідносин, вказують на цивільну юрисдикцію спору.

Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом. У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави (пп. 14.1.155. статті 14 ПКУ).

Відповідно до пункту 89.2 статті 89 ПК України право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Стаття 93 ПК України визначає вичерпний перелік підстав для припинення податкової застави майна боржника.

Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку; визнання податкового боргу безнадійним; набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання; отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті (пункти 93.1, 93.2 статті 93 ПК України).

Податкова застава є способом забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом. Право податкової застави виникає згідно з ПК України та не потребує письмового оформлення. Підставою виникнення податкової застави є несплата у строки, встановлені ПК України, сум грошових зобов`язань. Податкова застава виникає з дня виникнення у платника податків податкового боргу з грошових зобов`язань. При виникненні права податкової застави майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків. У зв`язку з цим, закон передбачає оформлення майна, на яке поширюється право податкової застави, актом опису, яке здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу. При цьому у разі збільшення суми податкового боргу до початку складання акта опису майна у податкову заставу такий акт складається до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків. Відповідний правовий висновок викладений у постанові від 14.04.2020 у справі № 803/3853/15.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 ЦК України).

За змістом частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (частина друга статті 328 ЦК України).

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині 1 статті 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Одним із способів захисту права власності є гарантована статтею 391 цього Кодексу можливість власника вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини " суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) та Європейської комісії з прав людини.

У рішенні ЄСПЛ у справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд та інші проти Ірландії" від 23.10.1991 ЄСПЛ зазначив, що статтю 1 Першого протоколу до Конвенції можна застосувати до захисту "правомірних очікувань" щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. "Правомірні очікування" виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Крім того, за змістом рішення ЄСПЛ у справі "Рисовський проти України" Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вірно встановив, що до позивача не застосовувалася податкова застава і останній є добросовісним набувачем спірного майна, право на яке набуто ним за результатами електронних торгів в рамках виконавчого провадження. При цьому процедура та результати торгів ніким не оспорені, а отже є дійсними.

Суд вірно посилався на пункти 7, 8 Розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведений електронний аукціон переможцю всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з електронного аукціону, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведений електронний аукціон.

Водночас скаржник не спростовує підстави набуття позивачем ОСОБА_1 права власності на побутовий корпус літ. "А-1" загальною площею 171,0 кв.м, реммайстерні літ. "Б" загальною площею 55,5 кв.м, заправки з господарською спорудою літ. "В" загальною площею 23.1 кв.м, огорожі № 1, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник ГУ ДПС у Полтавській області підтвердила, що за позивачем, ОСОБА_1 , податковий борг не рахується, електронні торги та результати їх проведення, на підставі яких останній набув право власності на на нежитлові будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 060, не оскаржувались ГУ ДПС у Полтавській області.

В апеляційній скарзі ГУ ДПС у Полтавській області стверджували, що відсутні підстави для звільнення вказаного нерухомого майна з податкової застави, оскільки відсутні підстави, передбачені для цього спеціальною нормою права - статтею 93 ПК України. Зокрема, скаржником зазначено, що за даними інформаційно-комунікаційних систем ДПС по відкритих ІКП ОСОБА_2 станом на 30.03.2023 має наявний податковий борг.

Однак, вказані доводи не спростовують правильності висновків місцевого суду, що податкова застава має бути знятою у порядку усунення перешкод новому добросовісному власнику обтяженого податковою заставою майна, оскільки воно належало податковому боржнику - ОСОБА_2 , до електронних торгів.

Таким чином, місцевий суд вірно застосував норми матеріального права, належним чином обґрунтовувавши, що приписи статті 93 ПК України, якою передбачені підстави звільнення майна з податкової застави, не можна застосовувати у контексті спірних правовідносин, оскільки позивач, як новий власник обтяженого податковою заставою майна, не є податковим боржником і правомірність набуття ним права власності на нього не спростована.

Позивач, придбавши майно з прилюдних торгів в межах виконавчого провадження, які не були оспорені, не може належним чином реалізувати права власника, саме через наявність податкової застави. Тобто, придбавши таке майно на торгах, ОСОБА_1 розраховував, що матиме можливість вільно розпоряджатися нерухомим майном, а держава в особі відповідних органів не перешкоджатиме цьому та належним чином виконуватиме власні зобов`язання.

Таким чином, оскільки податкова застава не пов`язана з особою позивача, стосується майна, яке придбано на електронних торгах, порушує права власника на розпорядження цим майном, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог та припинення податкової застави спірного нерухомого майна.

Аналогічні висновки зроблені Верховним судом у постанові від 02.11.2022 у справі № 916/2016/21, від 27.06.2023 у справі № 907/568/22.

Застосовуючи приписи статті 391 ЦК України, місцевий суд вірно виходив з того, що позивач є власником майна, яке знаходиться у податковій заставі з відміткою заборони його відчуження, та такі обставини мають триваючий характер, вони перешкоджають позивачу на свій розсуд розпоряджатися власним майном.

За таких обставин доводи апеляційної скарги правильності висновків місцевого суду не спростували, а посилання скаржника на постанови Верховного Суду є нерелевантним.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними, схожими) є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (постанови Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 910/5394/15-г, від 19 червня 2018 року у справі № 922/2383/16, від 12 грудня 2018 року у справі № 2-3007/11, від 16 січня 2019 року у справі № 757/31606/15-ц, від 19 травня 2020 року у справі № 910/719/19, від 26 травня 2021 року у справі № 910/8358/19). Подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи (постанови Верховного суду від 27 березня 2018 року у справі № 910/17999/16, від 25 квітня 2018 року у справі № 910/24257/16).

Так, у постанові Верховного Суду № 909/455/20 від 09.11.2021 встановлені інші фактичні обставини, а саме встановлено перехід на баланс позивача КП "Муніципальна дорожня компанія" з балансу КП "Дорожне ремонтно-експлуатаційне управління" вже обтяженого податковою заставою майна (транспортних засобів). На відміну справи, що переглядається апеляційним судом, право власності на обтяжене податковою заставою майно виникло у позивача за результатом проведених в межах виконавчого провадження електронних торгів, що за своєю правовою природою є набуттям права власності на майно за договором купівлі-продажу, та законність набуття позивачем права власності на це майно ніким не спростована. Таким чином, позивач є добросовісним набувачем, не пов`язаний із податковою заборгованістю податкового боржника ОСОБА_2 , а отже, наявність податкового обтяження не буде легітимним втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном. При цьому, на момент винесення податковою службою рішення про опис майна боржника в податкову заставу (01.07.2020), на момент проведення опису (28.07.2020) та реєстрації податкової застави в державному реєстрі обтяжень (30.07.2020), на майно вже був накладений арешт постановою приватного виконавця Скрипника В.Л. від 03.06.2020, як захід забезпечення виконання рішення в межах зведеного виконавчого провадження, у якому таке майно було реалізоване на торгах.

Посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду у справі № 808/2726/16 від 20.08.2020 щодо відсутності у податкового органу обов`язку перевіряти наявність будь яких інших обтяжень, накладених на майно податкового боржника, перед його описом, не спростовує того факту, що до накладення спірної податкової застави описане майно вже знаходилось під забезпечувальним арештом приватного виконавця.

З урахуванням викладеного, посилання скаржника на ці постанови Верховного Суду із вказівкою про неоднакове застосування норм права є безпідставним, оскільки правовідносини у них не є подібними, не мабть правового значення для справи, яка є предметом перегляду, та не свідчить про різне застосування чи тлумачення норм права.

висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення;

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду справи, - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 15 травня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді В.П. Пікуль

О.А. Лобов