Справа № 569/3924/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П..

при секретарі Литвиненко В.М.,

з участю відповідача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2023 року представник позивача Ляр Д.Ю. від імені Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк звернувся до суду з вище вказаним позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_1 відповідно до підписаної заяви № б/н від 02.06.2015 року звернулась до позивача з метою отримання банківських послуг.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ст. 634 ЦК України. Відповідно до якої договором приєднання є договір, умови, якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору і в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Враховуючи, що відповідачем не виконуються зобов`язання належним чином, тому просить суд, стягнути з відповідача 31759,27 грн. заборгованості, яка складається з: 25851,77 грн. - заборгованість за кредитом; 5907,50 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Ухвалою від 17 березня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

24 квітня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить заявлені позовні вимоги залишити без задоволення. Заперечення проти позову мотивує тим, що вона не ознайомлювалася та не погоджувалася із долученими до позовної заяви Умовами та правилами надання банківських послуг, а також із жодними Тарифами. В анкеті-заяві від 02.06.2015 року виключно її дані, не вказано на який вид карти чи який саме вид послуги позивач погодилася. Тому вважає, що неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офі-ційному сайті позивача неодноразово ним змінювались, тобто кредитор міг додати до позовної заяви документи, що, на його розуміння, найбільш сприятливі для задоволення позову. Відповідач зазначає, що повністю не визнає заявлений позивачем розмір тіла кредиту, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивачем до тіла кредиту було включено неправомірно нараховані відсотки, та комісію за надані послуги. Разом з тим, матеріали справи не містять жодного підписаного відповідачем документа, що свідчили б про узгодження нею порядку та умов зарахування сплачених платежів. Тобто, відсутня узгодженість того, що нараховані проценти за користування коштами, можуть бути включені в загальну суму заборгованості. Вважає, що розмір тіла кредиту повністю нею погашений. Разом з тим, протягом вказаного періоду відповідачем особисто зараховано на рахунок позивача 146 577 грн. 19 коп. (шляхом власних переказів, готівкового поповнення банкоматів), що значно перевищує фактичний розмір тіла кредиту. Таким чином, заявлена позивачем сума заборгованості, є необгрунтованою та безпідставною

У відповіді на відзив, яка отримана судом 16 травня 2023 року, представник позивача зазначив, що укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання (ст.634 ЦК України). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку, складають договір про надання банківських послуг. На підставі поданої заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок, ключем до якого є пластикова картка, яку отримав відповідач, та мобільний телефон, який вказав відповідач у заяві. Тарифи - розмір винагороди за послуги банку - є невід`ємною частиною договору. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 7 років. Позичальник не звертався в банк за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про обізнаність про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Зазначає, що виписка по рахунку та розрахунок заборгованості є належним доказом, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що позовні вимоги він підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суду пояснили, що відповідач з метою отримання банківських послуг підписала анкету-заяву від 02.06.2015р. Між нею та банком не погоджувався розмір процентів, вказана сума мала зараховуватися на погашення кредитного ліміту, а не відсотків, тому в неї відсутня заборгованість перед позивачем. Просить в задоволенні позову відмовити.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та її представника, з`ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, дійшов таких висновків.

Суд встановив, що 02.06.2015 року відповідач ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку (далі анкета-заява).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку , які викладені на банківському сайті складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до довідки АТ КБ Приватбанк відповідач отримав кредитні картки: 02 червня 2015 року № НОМЕР_1 терміном дії 05/18; 15.05.2018 року № НОМЕР_2 терміном дії 04/22.

02.06.2015 року на видану відповідачу картку № НОМЕР_1 встановлений кредитний ліміт в розмірі 500 грн.; 12.12.2015 року кредитний ліміт збільшений до 8000 грн., 10.04.2017 року кредитний ліміт збільшений до 10000 грн., 20.10.2017 року кредитний ліміт збільшений до 15000 грн., 29.08.2018 року кредитний ліміт збільшений до 17000 грн., 01.09.2018 року кредитний ліміт збільшений до 18000 грн., 03.09.2018 року кредитний ліміт збільшений до 20000 грн., 12.09.2018 року кредитний ліміт збільшений до 22000 грн., 04.10.2018 року кредитний ліміт збільшений до 25000 грн., а 26.12.2022 року зменшений до 0,00 грн., про що свідчить довідка АТ КБ Приватбанк про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 .

З виписки за договором за період з 02 червня 2015 року до 16 лютого 2023 року встановлено, що відповідач користувалася кредитними коштами шляхом зняття їх з кредитної картки, здійснювала платежі, поповнювала картку.

За наданим позивачем розрахунком заборгованість відповідача за договором станом на 14.02.2023 року становить 31759,27 грн. та складається з 25851,77 грн. заборгованості за кредитом та 5907,50 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1057 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ Приватбанк ).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За положеннями ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 02.06.2015 року процентна ставка не зазначена.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість по процентам за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 02.06.2015 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» «Універсальна CONTRACT», Універсальна «GOLD», та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку розміщені на сайті: www.privatbank.ua як невід`ємні частини договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" "Універсальна, 30 днів пільгового періоду" Універсальна CONTRACT», Універсальна «GOLD», що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).

А отже відповідно, в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 Цивільного кодексу України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим Акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" в період - з часу виникнення спірних правовідносин (09 червня 2015 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (05 жовтня 2021 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату заборгованості за нарахованими відсотками, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у сплати заборгованості за нарахованими відсотками.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17.

Суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 02.06.2015 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ Приватбанк не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума непогашеного кредиту в розмірі 25851,77 грн.

Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з копії платіжного доручення від 21 лютого 2023 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2684,00 грн.

Позовні вимоги задоволені частково на 81 %, тому з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2174,04 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 02.06.2015 року у розмірі 25 851,77 грн. (двадцять п`ять тисяч вісімсот п`ятдесят одна грн. 77 коп.) станом на 14.02.2023 р.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» 2174 грн. 04 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження: вул.. Набережна Перемоги, буд.50, м.Дніпро, 49094, .

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 09.06.2023 року.

Суддя Харечко С.П.