КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 756/8307/19 Головуючий у 1 інстанції: Жук М.В.
Провадження № 22-ц/824/7442/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівської Г.В., Матвієнко Ю.О.,

секретар Шевченко Т.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Забари Юрія Сергійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Аксіома», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гровенг Стейт», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська Світлана Іванівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, про визнання договорів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Комерційний банк «Аксіома», ТОВ «Фінансова компанія «Гровенг Стейт», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гембарська С.І., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., про визнання договорів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію. Зазначив, що йому на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 , яка 17.08.2012 року була передана ним у іпотеку в забезпечення виконання договору про іпотечний кредит № К-28/12 від 21.03.2012 року. 19.08.2016 року між ПАТ «КБ «Аксіома», в особі уповноваженого ФГВФО, та ТОВ «ФК «Гровенг Стейт» укладений договір про відступлення права вимоги № 07-В-1 за договором про іпотечний кредит № К-28/12 від 21.03.2012 року, а 25.08.2016 року між цими ж сторонами укладений нотаріально посвідчений договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 17.08.2012 року. 26.08.2016 року між ТОВ «ФК «Гровенг Стейт» та ОСОБА_2 укладені два договори про відступлення права вимоги як за кредитним, так і іпотечними договорами. 02.12.2016 року ОСОБА_2 на підставі ст. 38 Закону України «Про іпотеку» уклала з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу спірної квартири, на підставі якого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. здійснена реєстрація права власності на квартиру за ОСОБА_3 . Оскільки укладені між відповідачами договори відступлення права вимоги за своєю суттю є договорами факторингу, за своїм змістом суперечать вимогам закону, ОСОБА_1 просив визнати договір відступлення права вимоги № 07-В-1 за договором про іпотечний кредит № К-28/12 від 21.03.2012 року, укладений 19.08.2016 року між ПАТ «КБ «Аксіома» та ТОВ «ФК «Гровенг Стейт», договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 17.08.2012 року, укладений 26.08.2016 року між ПАТ «КБ «Аксіома» та ТОВ «ФК «Гровенг Стейт», договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеним 26.08.2016 року між ТОВ «ФК «Гровенг Стейт» та ОСОБА_2 - недійсними з одночасним скасуванням рішень приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської С.І. про державну реєстрацію індексний № 31095399 від 25.08.2016 року, індексний № 31095426 від 25.08.2016 року, а також відновлення становища, яке існувало до порушення його права власності шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32682199 від 02.12.2016 року номер запису про право власності 17772135 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000) прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 08 серпня 2022 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що по суті договір про відступлення права вимоги № 07-В-1 за договором про іпотечний кредит № К-28/12 від 21.03.2012 року, укладений 19.08.2016 року між ПАТ «КБ «Аксіома», в особі уповноваженого ФГВФО, та ТОВ «ФК «Гровенг Стейт», є договором факторингу. Суд не повідомив належним чином ОСОБА_1 про розгляд справи, розглянув справу за його відсутності, чим позбавив можливості реалізувати свої процесуальні права.

В судове засідання сторони та їх представники повторно не з`явилися, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції , колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 21.03.2012 року між ПАТ «ЕРДЕ БАНК» та ОСОБА_4 укладений договір про іпотечний кредит № К-28/12 за умовами якого банком ОСОБА_4 наданий кредит у сумі 900 000 грн. на строк до 18.03.2022 року на придбання у власність квартири АДРЕСА_1 зі сплатою 15 відсотків річних (т. 1 а.с. 134-136).

29.03.2012 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на спірну квартиру після повної оплати ОСОБА_4 ціни квартири. Відтак, спірна квартира була придбана ОСОБА_1 за рахунок кредитних коштів ПАТ «ЕРДЕ БАНК». Ці обставини установлені рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14.04.2021 року, яке набрало законної сили, у справі № 756/16381/16-ц, у якій брали участь сторони даної, а тому відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України повторному доказуванню не підлягають.

На забезпечення виконання договору про іпотечний кредит, 17.08.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «ЕРДЕ БАНК» укладений договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нумеріцькою С.П. за реєстровим № 1552. За умовам договору ОСОБА_1 передав банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 141-143).

13.12.2013 року між ПАТ «ЕРДЕ БАНК» та ПАТ «КБ «Аксіома» укладений договір про відступлення права вимоги № 7, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарським С.І. За умовами договору ПАТ «ЕРДЕ БАНК» передав ПАТ «КБ «Аксіома» право вимоги за договором про іпотечний кредит № К-28/12 з усіма додатковими угодами та додатками до нього. (т. 1 а.с. 147-148).

16.01.2014 року між ПАТ «ЕРДЕ БАНК» та ПАТ «КБ «Аксіома» також укладений договір про відступлення прав за іпотечним договором від 17.08.2012 року укладеним ПАТ «ЕРДЕ БАНК» та ОСОБА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Багдасаровою О.М. За умовами цього договору ПАТ «ЕРДЕ БАНК» передано ПАТ «КБ «Аксіома» права іпотекодержателя (т. 1 а.с. 149-150).

19.08.2016 року між ПАТ «КБ «Аксіома», в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Аксіома» Приходько Ю.В., та ТОВ «ФК «Гровенг Стейт» укладений договір про відступлення права вимоги № 07-В-1. За умовами договору банк передав фінансовій компанії право вимоги за договором про іпотечний кредит № К-28/12 від 21.03.2012 року, укладеного між ПАТ «ЕРДЕ БАНК», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Аксіома» на підставі договору № 7 від 13.12.2013 року, та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 152).

25.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. посвідчений укладений між ПАТ «КБ «Аксіома», в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Аксіома» - Приходько Ю.В., та ТОВ «ФК «Гровенг Стейт» договір відступлення права вимоги за іпотечним договором, посвідченим 17.08.2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нумеріцькою С.П. за реєстровим № 1552 (т. 1 а.с. 156).

Рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарської С.І. від 25.08.2016 року індексний номер 310953399 внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо інформації про державну реєстрацію іпотеки в частині іпотекодержателя вказано ТОВ «ФК «Гровенг Стейт» (т. 1, а.с. 133).

26.08.2016 року між ТОВ «ФК «Гровенг Стейт» та ОСОБА_2 укладений договір про відступлення права вимоги № 26/08/16, за умовами якого ТОВ «ФК «Гровенг Стейт» відступило ОСОБА_2 право вимоги за договором про іпотечний кредит № К-28/12, укладеним 21.03.2012 року між ПАТ «ЕРДЕ БАНК» та ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 158-161).

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва у справі № 756/16381/16-ц від 14.04.2021 року, яке набрало законної сили, встановлено, що згідно з укладеним між ТОВ «ФК «Гровенг Стейт» та ОСОБА_2 договором від 26.08.2016 року №26/08/16 про відступлення права вимоги до ОСОБА_2 перейшло право вимоги суми сформованої заборгованості за Договором про іпотечний кредит № К-28/12 від 21.03.2012 року, строк платежу якої настав, згідно заочного рішення Оболонського районного суду міста Києва від 27.04.2016 року по справі №756/85/15-ц за позовом ПАТ «КБ «Аксіома» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення боргу. Загальна сума права вимоги складає заборгованість в сумі 1 090 832, 20 грн., з яких: - заборгованість за кредитом у розмірі 832 091 грн. 86 коп.;- заборгованість за процентами у розмірі 205 042грн. 80коп., - пеня по кредиту у розмірі 25 793 грн. 17 коп., - пеня по процентам - у розмірі 27 904 грн. 37 коп.

ОСОБА_4 не заперечується наявність у неї на момент укладення договору купівлі-продажу квартири від 02.12.2016 р. заборгованості у визначеному вище розмірі.

Крім того, 26.08.2016 року ТОВ «ФК «Гровенг Стейт» укладено з ОСОБА_2 договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарськом С.І., за умовами якого до ОСОБА_2 перейшли права іпотекодержателя за іпотечним договором, укладеним 21.03.2012 року між ПАТ «ЕРДЕ БАНК» та ОСОБА_1 на забезпечення виконання боржником кредитного договору № К-28/12 від 21.03.2012 року, за яким у іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 67-69, 129-134).

25.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гембарською С.І. прийнято рішення індексний № 31095426 щодо внесення відомостей про обтяження іпотекою квартири АДРЕСА_1 із зазначенням іпотекодержателем ОСОБА_2 (т. 1 а.с. 56).

Згідно вимоги про порушення зобов`язання від 29.08.2016 року, яка була передана через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гембарську С.І., ОСОБА_2 вимагала від ОСОБА_4 та ОСОБА_1 виконання грошового зобов`язання, у випадку невиконання якого заявлялося, зокрема, про продаж предмета іпотеки згідно з ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Вимога отримана ОСОБА_4 30.08.2016 року та ОСОБА_1 30.08.2016 року, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні накладними ТОВ «Нова пошта» № 8799 та № 6910 відповідно. У накладних наявні підписи про отримання відправлення, дані і адреси сторін відповідають адресам ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зазначеним у кредитному договорі та договорі іпотеки.

02.12.2016 року між ОСОБА_2 , як іпотекодержатель за іпотечним договором від 17.08.2012 року, та ОСОБА_3 укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , за умовами якого вона продала спірну квартиру ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.. 38 Закону України «Про іпотеку» (т. 1 а.с. 10-11).

02.12.2016 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. прийняв рішення індексний № 32682199 про внесення відомостей щодо власника квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.12.2016 року (т. 2 а.с 13).

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «Комерційний банк «Аксіома», ТОВ «Фінансова компанія «Гровенг Стейт», про визнання договорів недійсними та скасування рішень про державну реєстрацію, виходячи з недоведеності підстав для визнання недійсним вказаних договорів

Колегія суддів в повному обсязі не може погодитися із такими рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Водночас, п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до положень частини 2 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.

Згідно зі статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, у тому числі й фізичні особи, які не є підприємцями.

Отже, законодавець відніс до юрисдикції господарських судів, зокрема, спори що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем. При цьому визначальним є характер договору, з приводу якого виник спір, а не суб`єктний склад сторін позову.

Позивач зокрема просив визнати недійсним договір відступлення права вимоги № 07-В-1 за договором про іпотечний кредит № К-28/12 від 21.03.2012 року, укладений 19.08.2016 року між ПАТ «КБ «Аксіома» та ТОВ «ФК «Гровенг Стейт», договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 17.08.2012 року, укладений 26.08.2016 року між ПАТ «КБ «Аксіома» та ТОВ «ФК «Гровенг Стейт».

Оскільки ОСОБА_1 оспорив господарські договори між юридичними особами, а також з урахуванням предмету спору та наведених положень ЦПК України та ГПК України, такі позовні вимоги підлягали розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 серпня 2022 року підлягає скасуванню в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «КБ «Аксіома», ТОВ «ФК «Гровенг Стейт» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги № 07-В-1 за договором про іпотечний кредит № К-28/12 від 21 березня 2012 року, укладеного 19 серпня 2016 року між ПАТ «КБ «Аксіома» та ТОВ «ФК «Гровенг Стейт», договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 17 серпня 2012 року, укладеного 26.08.2016 року між ПАТ «КБ «Аксіома» та ТОВ «ФК «Гровенг Стейт», із закриттям провадження в справі в цій частині.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеним 26.08.2016 року між ТОВ «ФК «Гровенг Стейт» та ОСОБА_2 , а також відновлення становища, яке існувало до порушення його права власності шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32682199 від 02.12.2016 року номер запису про право власності 17772135 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000), прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П.

Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Одним із випадків відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Відмежування вказаного договору від інших подібних договорів, зокрема договору відступлення права вимоги (цесії), визначає необхідність застосування спеціальних вимог законодавства, у тому числі відносно осіб, які можуть виступати фактором.

Договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом є надання фінансової послуги за плату; 2) мета полягає у наданні фактором й отриманні клієнтом фінансової послуги; 3) зобов`язання, в якому клієнт відступає право вимоги, може бути тільки грошовим; 4) такий договір має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, але й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 5) укладається тільки у письмовій формі та має містити визначені Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» умов. Правочин, якому не притаманні перелічені ознаки, не є договором факторингу, а є правочином з відступлення права вимоги.

При цьому, якщо предметом і метою договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору притаманні як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути зумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не означає наявність фінансової послуги, яку новий кредитор надає попередньому.

Аналогічні висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16, від 16.03.2021 року у справі № 906/1174/18.

Врахувавши, що у оспорюваному договорі відступлення права вимоги встановлені всі істотні умови для такого виду договорів відповідно до вимог чинного законодавства та інших нормативно-правових актів, воля сторін правочину була спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені договором, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором іпотеки, укладеним 26.08.2016 року між ТОВ «ФК «Гровенг Стейт» та ОСОБА_2 .

Відповідно, у суду першої інстанції були відсутні підстави для задоволення вимог позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 32682199 від 02.12.2016 року номер запису про право власності 17772135 про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 000) прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С.П.

Доводи апеляційної скарги не спростовують таких висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень норм матеріального та процесуального права при вирішенні вказаних вимог .

Відтак, рішення суду першої інстанції у вказаній частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 377, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Забари Юрія Сергійовича, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 серпня 2022 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Аксіома», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гровенг Стейт» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги № 07-В-1 за договором про іпотечний кредит № К-28/12 від 21 березня 2012 року, укладеного 19 серпня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Аксіома» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гровенг Стейт», договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 17 серпня 2012 року, укладеного 26.08.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Аксіома» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гровенг Стейт», та закрити провадження в справі в цій частині.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на подання до Київського апеляційного суду заяви про направлення справи за встановленою юрисдикцією протягом десяти днів з дня отримання даної постанови.

В іншій частині рішення Оболонського районного суду м. Києва від 08 серпня 2022 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Крижанівська Г.В.

Матвієнко Ю.О.