Справа № 559/1282/23
Провадження № 2/559/381/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі

головуючої судді Жуковської О.Ю.,

секретаря судового засідання Кобзаренко І.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дубенської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача. ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дубно Рівненської області померла ОСОБА_5 . 19 лютого 2018 року було посвідчено заповіт ОСОБА_5 , згідно якого вона заповіла ОСОБА_1 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона за законом матиме право. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на 2/6 частини житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 та на 2/6 частини земельної ділянки площею 0,0068 га та 2/6 частини земельної ділянки площею 0,0012 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 . Позивач вчасно прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , інших спадкоємців, що прийняли спадщину чи претендують на обов`язкову частку в спадщині немає.

01 жовтня 2021 року державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори Тимощук Л.Л. було видано на ім`я позивача свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав померлій ОСОБА_5 , а у оформленні спадкових прав на 2/6 частини земельної ділянки площею 0,0068 га та 2/6 частини земельної ділянки площею 0,0012 га, що знаходяться в АДРЕСА_1 , позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що за життя ОСОБА_5 її частку на кожну земельну ділянку не було визначено, а тому не можливо встановити склад спадкового майна. В зв`язку з цим позивач був змушений звернутись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування на 2/6 частин земельних ділянок площею 0,0068 га та площею 0,0012 га.

27 жовтня 2022 року рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 право власності на: - 1/3 частину земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,0068 га, кадастровий номер :01:003:1679, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; - 1/3 частину земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,00152 га, кадастровий номер :01:003:1673, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Після оформлення своїх спадкових прав на земельні ділянки ОСОБА_1 було встановлено, що всі земельні ділянки, які знаходяться по АДРЕСА_1 знаходяться в спільній сумісній власності, а тому частка померлої ОСОБА_5 є у земельних ділянках, якими фактично користуються ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Тобто земельна ділянка під житловим будинком по АДРЕСА_1 поділена на 8 земельних ділянок, які зареєстровані як спільна сумісна власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , проте кожен з них користується своїми земельними ділянками. Тому при зверненні до нотаріуса оформити свої спадкові права на 2/6 частини земельної ділянки площею 0,0086 га, кадастровий номер :01:003:1639, 2/6 частини земельної ділянки площею 0,0011 га, кадастровий номер :01:003:1640, 2/6 частини земельної ділянки площею 0,0014 га, кадастровий номер :01:003:1641, 2/6 частини земельної ділянки площею 0,0012 га, кадастровий номер :01:003:1671, 2/6 частини земельної ділянки площею 0,0089 га, кадастровий номер :01:003:1672, 2/6 частини земельної ділянки площею 0,0141 га, кадастровий номер :01:003:1680, які надані для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в АДРЕСА_1 та належали померлій ОСОБА_5 , позивачу було відмовлено, у зв`язку з тим, що за життя ОСОБА_5 її частку на кожну земельну ділянку не було визначено, а тому не можливо встановити склад спадкового майна.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_5 , як однієї із співвласників земельних ділянок, позивач не може реалізувати своє право на оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5 . Тому, враховуючи те, що за життя ОСОБА_5 , на підставі чинного законодавства, яке діяло на момент набуття нею права власності на земельні ділянки, набула права на 2/6 частин від загальної площі земельних ділянок, тому після її смерті таке право переходить до її спадкоємця - ОСОБА_1 саме у вказаному розмірі. Враховуючи те, що за життя ОСОБА_5 не було визначено її частки у спадковому майні та не зареєстровано право власності на 2/6 частини від кожної земельної ділянки, а після її смерті в досудовому порядку це зробити неможливо, тому позивач змушений звертатись до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 03.05.2023 відкрито загальне провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 75).

Представник позивача адвокат Рідченко М.В. просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує і просить задовольнити (а.с.163).

Відповідач позов визнає, треті особи не заперечують щодо задоволення позову, про що подали заяви, просять розглянути справу без їх участі (а.с.153-162).

Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дубно Рівненської області померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 12 січня 2021 року (а.с. 8).

За заявою ОСОБА_1 державним нотаріусом Першої Дубенської державної нотаріальної контори Тимощук Л.Л. було заведено спадкову справу №48/2021 та 01 жовтня 2021 року було видано на ім`я ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 2/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав померлій ОСОБА_5 та право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 2/6 частки житлового будинку АДРЕСА_1 зареєстровано у встановлено законом порядку 01.10.2021, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.9-10, 92-149).

27 жовтня 2022 року рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області визнано за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 право власності на: - 1/3 частину земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,0068 га, кадастровий номер :01:003:1679, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; - 1/3 частину земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,00152 га, кадастровий номер :01:003:1673, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.11-13).

Право спільної часткової власності ОСОБА_1 на 1/3 частину земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,0068 га, кадастровий номер :01:003:1679, та 1/3 частину земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,0012 га, кадастровий номер :01:003:1673, зареєстровано у встановлено законом порядку 12.12.2022 , що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.14, 15).

Земельна ділянка під житловим будинком по АДРЕСА_1 поділена на 8 земельних ділянок, а саме: земельна ділянка площею 0,0086 га, кадастровий номер :01:003:1639, земельна ділянка площею 0,0011 га, кадастровий номер :01:003:1640, земельна ділянка площею 0,0014 га, кадастровий номер 610300000:01:003:1641 земельна ділянка площею 0,0012 га, кадастровий номер :01:003:1671, земельна ділянка площею 0,0089 га, кадастровий номер :01:003:1672, земельна ділянка площею 0,0141 га, кадастровий номер :01:003:1680, які зареєстровані як спільна сумісна власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Витягами з Державного земельного кадастру та кадастровим планом земельних ділянок (а.с.16-68).

Постановою державного нотаріуса Першої Дубенської державної нотаріальної контори Тимощук Л.Л. від 20.04.2023 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку в праві власності на земельні ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_1 та належали померлій ОСОБА_5 , у зв`язку з тим, що за життя ОСОБА_5 її частку на кожну земельну ділянку не було визначено, а тому не можливо встановити склад спадкового майна (а.с.69-70).

IV. Норми права, які застосував суд.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Відповідно до ст.1217, 1218 ЦК України,спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За змістом ст. 1296 ЦК України оформлення спадщини здійснюється шляхом видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину.

У п.п.4.15 п.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно викладеного в листі ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Частиною 3 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1226 ЦК України передбачено, що частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. При цьому необхідно визначити якою є доля спадкодавця у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Частиною 1 ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Разом з тим, відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Таким чином, в даній статті встановлюється презумпція рівності часток співвласників.

Крім того, згідно положень ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до змісту ст. 89 ЗК України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК України у разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувана (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувану (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувану (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. При вчиненні правочину, який передбачає перехід права власності на частку у праві спільної власності на такий об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за №20 від 22.12.1995, зазначено, що частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

Аналогічна правова позиція міститься в п. 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Під час розгляду справи відповідач та треті особи - співвласники спірних земельних ділянок, визнали позов у повному обсязі і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Той факт, що земельні ділянки належали частково і спадкодавцю ОСОБА_5 підтверджується документально, не визначення за життя ОСОБА_5 її частки на кожну земельну ділянку є перешкодою у оформленні спадкових прав позивача. У зв`язку зі смертю ОСОБА_5 , як однієї із співвласників земельних ділянок, позивач не може реалізувати право на оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5 . Беручи до уваги наведене, а також положення ст. 372 ЦК України, вбачається, що у спірних правовідносинах поділ спільного майна у позасудовому порядку шляхом укладання відповідної угоди між співвласниками є неможливим у зв`язку зі смертю одного з них.

Таким чином, суд вирішив задовольнити позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити: визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 право власності на:

-2/6 частин земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,0086 га, кадастровий номер :01:003:1639, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;

-2/6 частин земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,0011 га, кадастровий номер :01:003:1640, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;

-2/6 частин земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,0014 га, кадастровий номер :01:003:1641, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;

-2/6 частин земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,0012 га, кадастровий номер :01:003:1671, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;

-2/6 частин земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,0089 га, кадастровий номер :01:003:1672, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;

-2/6 частин земельної ділянки від загальної площі земельної ділянки 0,0141 га, кадастровий номер :01:003:1680, яка надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання) до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , номер засобів зв`язку НОМЕР_3 .

Представник позивача: адвокат Рідченко Марія Володимирівна, номер засобів зв`язку НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач: Дубенська міська рада Рівненської області, адреса місцезнаходження: вул.Замкова, 4, м.Дубно, Рівненської області, , поштовий індекс 35600, номер засобів зв`язку +38 (03656) 4-21-32, e-mail: .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 , номер засобів зв`язку НОМЕР_7 .

2) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , номер засобів зв`язку НОМЕР_9 .

3) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , номер засобів зв`язку НОМЕР_11 .

Суддя О.Ю. Жуковська