Провадження № 2/761/4669/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Путря Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» про стягнення страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

В серпні 2022 р. ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвалою судді від 17.10.2022 року вказану справу було призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні за участю сторін.

Ухвалою суду від 02.02.2023 р. прийнято відмову представника позивача від позову в частині вимог та закрити провадження по цивільній справі №761/15354/22 в частині позовних вимог до відповідача 2 - ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. У іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» про стягнення страхового відшкодування продовжено розгляд справи.

Ухвалою суду від 02.02.22023 р. призначено у цивільній справі №761/15354/22 судову автотоварознавчу експертизу.

Позовні вимоги до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» обґрунтовані тим, що позивач є власником автомобіля «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

05.02.2020 року о 10 год. 00 хв., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Фіат», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Ак. Заболотного при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку та скоїв з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 16.6 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.03.2020 р. у справі №752/3008/20 визнано винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп», яке виплатило позивачу 51092,27 грн страхового відшкодування.

За ініціативою позивача було проведено оцінку вартості матеріального збитку, визначено вартість відновлювального ремонту з урахування зносу в розмірі 90800,54 грн, недоплачена сума страхового відшкодування з урахування сплаченої суми складає 39708,27 грн.

Вказане стало підставою для звернення до суду з позовом.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що страховою компанією було здійснено страхове відшкодування на підставі звіту від 19.04.2021 року, а звіт позивача не слід приймати до уваги. Страхова компанія не має зазначатись відповідачем у справі, оскільки лише з винної у ДТП особи підлягають стягненню непокриті страховим відшкодуванням витрати. Відтак, представник просив відмовити у задоволенні позову до відповідача, а також заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

В судове засідання позивач не з`явився, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, просить задовольнити позовні вимоги з урахуванням висновку експерта.

Представники відповідача у відзиві на позов просив розглянути справи без їх участі.

За приписами ч. 1 ст. 211 ЦПК України, розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

05.02.2020 року о 10 год. 00 хв., водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Фіат», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Ак. Заболотного при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку та скоїв з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 16.6 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.03.2020 р. у справі №752/3008/20 визнано винним ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення відповідно до ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553 / 99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342 / 95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Внаслідок вказаного ДТП автомобіль марки «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , отримав механічні пошкодження, що підтверджується матеріалами справи.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на час ДТП була застрахована в ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» згідно полісу №АМ/8535939, страхова сума за шкоду, заподіяну майну складає 100000,00 грн, франшиза - 0 грн.

Стаття 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» виплатило позивачу 51092,27 грн страхового відшкодування.

Вказаний розмір виплаченого страхового відшкодування обрахований, виходячи з звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортному засобу від 19.04.2021 р., виготовленого на замовлення ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , за яким вартість матеріального збитку, заподіяного ОСОБА_1 внаслідок пошкодження автомобіля «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на 11.02.2020 р. з урахуванням ПДВ на запчастини та без врахування ВТВ складає 57376,81 грн.

Приписами ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись зі складеним звітом, виготовленим на замовлення відповідача, надав висновок СОД ФОП ОСОБА_4 №920/12-21, за яким вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження становить 90800,54 грн. з урахуванням ПДВ (на використані запасні частини)

Належним доказом у спірних правовідносинах є висновок експерта, ухвалою суду від 02.02.2023 р. призначено у цивільній справі №761/15354/22 судову автотоварознавчу експертизу.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/111-23/13135-АВ від 02.05.2023 р. вартість матеріального збитку, заданого власнику автомобіля «Нісан», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,, внаслідок пошкодження у ДТП, станом на 05.02.2020 р. з врахуванням фізичного зносу автомобіля складає 70661,27 грн.

Згідно ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на поставлені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи (постанова Верховного Суду від 10.05.2018 р. у справі №387/266/17).

Підстав для неврахування висновку експерта суд не вбачає, вказаний висновок експерта жодним чином не спростований стороною відповідача.

За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки)

Відповідно до ст.1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала

Згідно до ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку

Стаття 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказує, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством

За умови ч.1 ст.35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Положеннями ч.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до положень ч.4 ст.36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп», як страховик відповідальності особи, винної у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідні роз`яснення містяться і в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Згідно з пунктом 9.1 статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено та сторонами у справі не оспорюється факт ДТП, вина водія.

З огляду на це, виходячи з вартості матеріального збитку в розмірі 70661,27 грн., визначеного висновком експерта, беручи до уваги факт отримання позивачем коштів від ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» в сумі 51092,27 грн, суд вважає обгрунтованим стягнення на користь ОСОБА_1 частини невиплаченого страхового відшкодування у розмірі - 19569,00 грн.

Щодо стягнення судових витрат.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).

Згідно ст. 141 ч.1 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що при зверненні до суду позивачем було сплачено 1262,18 грн, виходячи з ціни позову 126217,27 грн.

В подальшому, за ухвалою суду від 02.02.2023 р. було прийнято відмову представника позивача від позову в частині вимог та закрито провадження по цивільній справі №761/15354/22 в частині позовних вимог до відповідача 2 - ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 142 ч.3 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Заяви позивача щодо стягнення понесених у справі витрат з відповідача ОСОБА_2 до суду не надходило.

З огляду на це, суд вважає можливим стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» на користь позивача 195,64 грн судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (15,5%).

Згідно з ст. 133 ч.3 п. 2 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

За проведення експертизи позивачем було сплачено 8155,44 грн.

Беручи до уваги, відсутність заяви сторони позивача про зменшення розміру позовних вимог, позовні вимоги до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» задоволені частково (позивач просив стягнути 39708,27 грн, а фактично стягнуто 19569,00 грн), суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 4020,63 грн витрат на проведення експертизи пропорційно розміру задоволених позовних вимог (49,3%)

Щодо стягнення витрат за складення звіту в сумі 3000,00 грн варто зазначити наступне.

Положення ЦПК України встановлюють порядок проведення експертизи на замовлення учасника справи та порядок відшкодування витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони.

Це означає, що для відшкодування витрат, пов`язаних з призначенням та проведенням експертизи як певної процесуальної дії, призначення та проведення експертизи має відбуватися в межах виключно судового процесу, оскільки статус учасника справи, зокрема сторони у справі, особа набуває після звернення до суду з позовом та відкриття провадження у справі.

Враховуюче те, що замовлення експертизи та отримання експертного висновку відбулося за ініціативою ОСОБА_1 до звернення до суду з позовом, то підстав для відшкодування йому витрат на складення такого експертного висновку відсутні.

На підтвердження зазначеного також свідчать норми частини сьомої статті 106 ЦПК України, які надають право учаснику справи подати до суду заяву про наявність підстав для відводу експерта, який підготував висновок на замовлення іншої особи. Отже, здійснення учасником справи замовлення експертного дослідження у поза процесуальному порядку обмежує право іншої особи приймати участь у процесі проведення експертизи, зокрема подавати заяву про відвід експерта.

Вказане узгоджується із правовими висновками Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеними у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 824/647/19-а, адміністративне провадження № К/9901/31359/20, та постанові ВС від 20.07.2022 р. у справі №524/710/21.

Крім цього, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В той же час, ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Згідно ч.5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивача надано: договір про надання правничої допомоги №37/11/21-ЮП/IL від 25.11.2021 р., акт виконаних робіт №1 від 04.08.2022 р. з переліком наданих послуг на суму 10000,00 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру про сплату 10000,00 грн.

Відповідач у відзиві на позов зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу позивача не спів мірний зі складністю справи та є завищеними.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, пунктах 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи складність справи та об"єм виконаних адвокатами робіт (наданих послуг), беручи до уваги те, що позов задоволено частково, суд вважає можливим стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» на користь позивача витрати за надання правової допомоги в сумі - 1550,00 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог (15,5 %). При визначені розміру правової допомоги судом також враховано положення ст. 142 ч.3 ЦПК України та позицію позивача, який не заявив витрат щодо стягнення правової допомоги з ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 3-5,12-13, 76-92, 95, 137, 141, 211, 223, 258-259, 268, 264-265, 272-273, 352, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» про стягнення страхового відшкодування, - задовольнити частково.

Стягнути з ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп»» на користь ОСОБА_1 частину невиплаченого страхового відшкодування у розмірі - 19569,00 грн витрати на проведення експертизи - 4020,63 грн., судовий збір в сумі 195,64 грн., витрати за надання правової допомоги в сумі 1550,00 грн., а всього в сумі - 25335,27 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення коштів страхового відшкодування, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення, але не пізніше закінчення строку карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання АДРЕСА_1

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп», , адреса знаходження: м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 44.

Повне рішення виготовлено 06.06.2023 р.

Суддя: А.А.Осаулов