Номер провадження 2/676/1001/23
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У К Р А Ї Н И .

03 травня 2023 року. м. Кам"янець- Подільський

Кам`янець- Подільський міськрайонний суд Хмельницької області.

в складі : головуючої судді - Семенюк В.В.

за участю секретаря судового засідання Сенчишеної Р.М.

справа № 676/1310/23,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Жванецької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до Жванецької сільської ради про визнання права власності на нерухоме майно.

Ухвалою суду від 28.02.2023 року відкрито провадження по справі і призначено її до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 06.04.2023 року закрито підготовче провадження по справі.

Позивачі, уточнивши позовні вимоги, просять визнати право власності на частки квартири за набувальною давністю.

Представник позивачів ОСОБА_3 , в обгрунтування позову, вказує, що у 1986 році, у зв`язку із затопленням будинку у селі Брага, ОСОБА_1 разом із бабусею - ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_5 були переселені до квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира була надана для постійного проживання їх сім`ї, але ордеру надано не було. Усі члени сім`ї , одразу після вселення, були зареєстровані у ній. Проте, жодних правовстановлюючих документів на квартиру їм видано не було. З того часу ОСОБА_1 проживає та зареєстрований у даній квартирі, що підтверджується, наданими на адвокатський запит, копіями аркушів погосподарських книг за 1986-2023 роки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 бабуся ОСОБА_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.02.1991 року, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати ОСОБА_1 ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 05.10.2021 року.

Право власності на квартиру ні за ким не зареєстровано, що вбачається з інформаційної довідки №326267259 від 20.03.2023 року.

Станом на сьогодні у квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та його донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 проживає та зареєстрований у даній квартирі з 1986 року, а його донька ОСОБА_2 з 2000 року, тобто з моменту свого народження.

Відтак, Позивачі тривалий час безперервно, добросовісно, відкрито володіють об`єктом нерухомого майна, що є підставою для визнання за ними права спільної часткової власності на нього за набувальною давністю, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 та ч. 4 ст. 344 ЦК України, - особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

На переконання Позивачів, їх володіння є добросовісним, адже вони були заселені у квартиру, яка відносилася до державного житлового фонду, та безперешкодно зареєстрували своє місце проживання у ній. ЇЇх володіння квартирою є абсолютно відкритим, не прихованим та триває більш як десять років.

Так, Позивач ОСОБА_1 відкрито користується квартирою та проживає у ній з 1986 року, відтак термін володіння ним квартирою складає 37 років. Позивач ОСОБА_2 проживає у квартирі з моменту свого народження: з 02 січня 2000 року, відтак термін її володіння квартирою складає 23 роки.

Проте, враховуючи положення п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо порядку обчислення строку набувальної давності, для обох Позивачів строк набувальної давності почав обчислюватися з 01 січня 2001 року та на момент звернення до суду із даним позовом складає 22 роки. Більше того, цей термін є безперервним, що підтверджується копіями аркушів погосподарських книг.

Таким чином, позивачі вважають, що наявні правові підстави для визнання за ними права власності на квартиру за набувальною давністю.

Позивачі змушені звертатися до суду за захистом свого права на житло в такий спосіб, оскільки вони не можуть скористатися процедурою приватизації, адже ордеру на квартиру їм видано не було, а орган приватизації в Жванецькій сільській раді відсутній.

Крім того, згідно зі ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Тому, позивачі звернулись до суду про визнання за ними права власності по частині спірної квартири за набувальною давністю, оскільки вони на протязі більше, ніж двадцять років, на законних підставах, володіють в рівних частках квартирою АДРЕСА_2 та не перестають відкрито володіти та користуватися усією квартирою, яку оформити в органі приватизації не можуть, тому вони мають право на визнання за ними права власності на частину квартири за кожним за набувальною давністю, про що і просять суд.

Представник позивачів ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутності, просить позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.

Представник відповідача Жванецької сільської ради, секретар сільської ради Наталія Калініна , в судове засідання не з`явилася та звернулась до суду із заявою про розгляд справи у їх відсутності, при вирішенні справи покаладаються на думку суду.

Суд розглядає справу у відсутності сторін, на підставі наявних матеріалів справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Крім того, за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Виходячи зі змістуст.344 ЦК України та п. 9 Постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» інститут набувальної давності базується на сукупності таких обставин: тривалого добросовісного, відкритого та безперервного володіння майном як своїм власним. Тривалість володіння передбачає, що має закінчиться визначений законодавством строк перебування речі у володінні певної особи.

Відкритість та безперервність володіння теж є необхідними умовами для набуття права власності за набувальною давністю і означають, що володілець володіє річчю відкрито, без таємниць, а також те, що протягом зазначеного в законі строку володілець не вчиняв дій, що свідчили б про визнання ним обов`язку повернути річ власнику, а також йому не пред`являвся правомочною особою позов про повернення майна.

Володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна.

Володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третястатті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК).

Відповідно доп.13 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнішньому володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Встановлено, що у 1986 році, у зв`язку із затопленням будинку у селі Брага Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, ОСОБА_1 , позивач по справі, разом із своєю бабусею - ОСОБА_4 та матір`ю - ОСОБА_5 , були переселені до квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Квартира була надана для постійного проживання їх сім`ї, але ордер їм не видавався. Усі члени сім`ї , одразу після вселення, були зареєстровані у квартирі. Проте, жодних правовстановлюючих документів на квартиру їм видано не було. З того часу ОСОБА_1 проживає та зареєстрований у даній квартирі. Вказане підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 з 21.09.1994 року по теперешній час за № 2021 від 12.12.2019 року, Свідоцтвом про народження ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Брага Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, серії НОМЕР_3 від 01.04.1974 року, копіями аркушів з погосподарських книг за 1986-2023 роки.

ІНФОРМАЦІЯ_1 бабуся ОСОБА_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16.02.1991 року, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 05.10.2021 року. Право власності на квартиру ні за ким не зареєстровано, що вбачається з інформаційної довідки №326267259 від 20.03.2023 року.

Станом на сьогодні у квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та його донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_1 проживає та зареєстрований у даній квартирі з 1986 року, а його донька ОСОБА_2 з 2000 року, тобто з часу свого народження. Вказане підтверджується Довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 з 21.09.1994 року по теперешній час за № 2021 від 12.12.2019 року, Довідкою про реєстрацію місця проживання

ОСОБА_2 з 16.01.2000 року по теперешній час за № 2023/000554757 від 23.01.2023 року, Свідоцтвом про народження ОСОБА_6 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_4 від 01.03.2000 року, Свідоцтвом про шлюб ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , Серії НОМЕР_5 , від 05.06.2022 року.

Таким чином, Позивач ОСОБА_1 відкрито користується квартирою та проживає у ній з 1986 року, відтак термін володіння ним квартирою складає 37 років. Позивач ОСОБА_2 проживає у квартирі з моменту свого народження: з 02 січня 2000 року, відтак термін її володіння квартирою складає 23 роки.

Проте, враховуючи положення п.8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо порядку обчислення строку набувальної давності, для обох Позивачів строк набувальної давності почав обчислюватися з 01 січня 2001 року та на момент звернення до суду із даним позовом складає 22 роки. Більше того, цей термін є безперервним, що підтверджується копіями аркушів погосподарських книг.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнішньому володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

Враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відкрито та безперервно володіють та користуються сумісною квартироюАДРЕСА_2 і продовжують далі проживати в цій квартирі по даний час і більше десяти років, що підтверджується доказами, які знайшли своє підтвердження у суді, тому, за таких обставин, позов слід задовольнити.

На підставі наведеного, ст.ст. 15, 16, 344 ЦК України, п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» та керуючись ст.ст.10,60,88,208,209,212-215, 263-265 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_6 , зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , право власності за набувальною давністю на частку квартири АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер : НОМЕР_7 , зареєстрованої та проживаючої у АДРЕСА_1 , право власності за набувальною давністю на частку квартири АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів з дня його проголошення.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з дня його проголошення .

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення , має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення.

Дата складення повного судового рішення - 12 травня 2023 року.

Суддя Кам`янець- Подільського міськрайонного суду : Семенюк В.В.