УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року

м. Харків

справа № 641/2857/23

провадження № 2/638/3461/23

Дзержинський районний суд м. Харкова в складі головуючої судді Яковлевої В.М. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

24 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня 2023 року вищевказана справа надійшла в провадження судді Комінтернівського районного суду м. Харкова Чайки І.В.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 травня 2023 року цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передано на розгляд до Дзержинського районного суду м. Харкова за підсудністю.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 червня 2023 року вищевказана справа надійшла в провадження судді Дзержинського районного суду м. Харкова Яковлевій В.М.

При зверненні до суду з відповідним позовом позивач повинен дотримуватися вимог закону щодо підсудності розгляду цивільних справ, передбачених главою 2 розділу І ЦПК України.

Поняття підсудності у цивільному судочинстві - це розмежування компетенції між окремими ланками судової системи та між судами однієї ланки щодо розгляду цивільних справ.

Підсудністю фактично є визначення в системі судів компетентного суду стосовно вирішення певної цивільної справи.

Територіальна підсудність - це підсудність цивільної справи загальному суду в залежності від території, на яку поширюється юрисдикція даного суду. За її допомогою вирішується питання, яким з однорідних судів підсудна для розгляду відповідна справа.

Критеріями даного виду підсудності зокрема виступають: зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування відповідача, якщо інше не передбачено законом; зареєстроване місце проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

Положеннями статті 27 ЦПК України визначено загальні положення підсудності справ за місцем проживання або місцезнаходження відповідача.

Частиною першою статті 27 ЦПК України встановлено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачене законом.

У пункті 37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз`яснено, що право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо позивач при пред`явленні позову дотримався правил територіальної чи альтернативної підсудності, суд не має права повернути позивачеві позовну заяву з мотивів непідсудності справи цьому суду.

Стаття 28 ЦПК України містить перелік цивільних справ, в яких встановлена підсудність за вибором позивача. Тобто останньому надається право вибору підсудності залежно від категорії справи або за наявності інших зазначених у законі умов.

Підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) - це така підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних в законі судів. Така процесуальна пільга встановлена законодавцем для позивачів у деяких справах з метою зробити судовий захист їх суб`єктивних прав більш зручним.

Позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу (частини п`ятнадцята, шістнадцята статті 28 ЦПК України).

Питання обрання суду у разі реалізації права вибору альтернативної підсудності вирішується позивачем на стадії пред`явлення позову шляхом подання позовної заяви.

Водночас суд також зауважує, що предметом даного позову є розірвання шлюбу.

Так, відповідно до частини другої статті 28 ЦПК України, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Тлумачення статей 27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це підсудність, при якій позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох вказаних у законі судів.

Позивач при визначенні підсудності, як зазначено в позовній заяві, керувався частиною другою статті 28 ЦПК України, згідно з якою, позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні перебувають малолітні або неповнолітні діти.

У позовній заяві зареєстроване місце проживання позивача зазначено: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 09 червня 2023 року, отриманої судом в порядку частини шостої статті 187 ЦПК України, місце проживання позивача також зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 /, що територіально не відноситься до Шевченківського району міста Харкова.

Щодо визначення підсудності даної справи суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до змісту позовної заяви позивач зазначає, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти, посилаючись щодо визначення підсудності на положення частини другої статті 28 ЦПК України.

Від шлюбу позивач та відповідач мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Комінтернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с.6).

У позовні заяві позивач зазначає, що дитина проживає з позивачем, оскільки відповідач відсутня на території Харківської області понад рік, має іншу родину, спору щодо визначення місця проживання дитини сторони не мають.

Отже, позивач скористався своїм правом вибору альтернативної підсудності щодо обрання суду на стадії пред`явлення позову шляхом подання позовної заяви до відповідного суду.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право на вибір між кількома судами, яким підсудна справа відповідно до положень частини п`ятнадцятої, шістнадцятої статті 28 ЦПК України, що відповідає вимогам чинного процесуального законодавства.

За таких обставин позивач при пред`явленні позову дотримався правил підсудності, а тому правові підстави для передачі позовної заяви з мотивів непідсудності справи суду відсутні.

Отже, компетентним та належним судом для розгляду даної справи є Комінтернівський районний суд м. Харкова.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, Закону України «Про виконання рішень, застосування практики Європейського суду з прав людини», інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, який закріплений у п. 1 статті 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що справу необхідно передати для розгляду за правилами підсудності за місцезнаходженням позивача, як то визначено самим позивачем за його вибором при пред`явленні даного позову.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Частинами першою та другою статті 32 ЦПК України визначено, що спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Водночас суд звертає увагу, що відповідно до частини першої статті 378 ЦПК України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

За наведених вище обставин, суд доходить висновку, що справу необхідно передати до Комінтернівського районного суду м. Харкова для розгляду за територіальною юрисдикцією (підсудністю).

На підставі вищевикладеного та керуючись частиною першою статті 31, статтею 32, частиною дев`ятою статті 187, статтею 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Матеріали цивільної справи № 641/2857/23 за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати на розгляд до Комінтернівського районного суду м. Харкова за територіальною юрисдикцією (підсудністю) (Брянський провулок, 5, м. Харків, Харківська область, 61068).

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності 15 грудня 2017 року, ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст ухвали складено 09 червня 2023 року.

Суддя В.М. Яковлева