Справа № 697/310/23
Провадження № 2/697/211/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

представника позивача Шеремета В.М.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Каневі Черкаської області цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі також АТ КБ «ПриватБанк», позивач) звернувся до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення боргу кредитором спадкодавця.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_2 (далі позичальник) звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 25.09.2013.

Позичальник при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до виявленого бажання, позичальнику було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

Для користування кредитним картковим рахунком позичальник отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 29000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме до п. 2.1.1.12.3. погашення кредиту поповнення картрахунку держателя здійснюється шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом добровільного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору.

Позичальник не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою по рахунку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.06.2021.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини) він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємці позичальника мали право подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від спадщини у строк з 11.06.2021 по 11.12.2021.

В даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 . Вказана обставина підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 .

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (ч. 3 ст. 1281 ЦК України).

На виконання вимог вищезазначеної норми Закону позивачем 10.08.2022 була направлена претензія кредитора до Канівської державної нотаріальної контори та 22.08.2022 отримана відповідь в якій зазначалось, що спадкоємці померлого позичальника із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк».

09.09.2022 до спадкоємців позичальника було направлено лист-претензію згідно якої позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 25.09.2013 становить 8648,07 грн., яка складається з наступного:

8648,07 грн. заборгованість за тілом кредиту;

в т.ч.: 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту;

8648,07 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту;

0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;

0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками;

0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625;

0,00 грн. нарахована пеня;

0,00 грн. нараховано комісії.

З огляду на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 8648,07 грн. за кредитним договором № б/н від 25.09.2013, а також вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15.02.2023 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі, витребувано з Канівської державної нотаріальної контори належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; з Центру надання адміністративних послуг Степанецької ОТГ Черкаської області довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: АДРЕСА_2 , станом на дату смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.106-107).

Судові засідання по справі неодноразово відкладались через неявку сторін по справі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, пояснила, що вона ніякої спадщини не приймала. Шлюб з померлим ОСОБА_2 розірвано рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області, разом з померлим ОСОБА_2 не проживали, спільного господарства не вели. Померлий проживав окремо в м. Каневі.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

14.06.2018 відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (скорочена назва ПАТ КБ «ПриватБанк») на Акціонерне товариство комерційний банк "Приват Банк" (скорочена назва АТ КБ «ПриватБанк»).

Судом встановлено, що 25.09.2013 ОСОБА_2 з метою отримання банківських послуг звернувся в банк з відповідною заявою № б/н шляхом підписання якої підтвердив свою згоду з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua, що складає між ним та банком договір (а.с.47).

До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна».

З довідки АТ КБ «Приватбанк» вбачається, що за укладеним між позичальником та банком договором б/н про надання банківських послуг, ОСОБА_2 було надано (відкрито) кредитні картки № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , зі строком дії останньої - № НОМЕР_3 до 07/21 (а.с.83).

З довідки позивача про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_2 вбачається, що за картковим рахунком № НОМЕР_1 встановлено кредитний ліміт у розмірі 25000,00 грн., який в подальшому було збільшено 28.05.2018 до 29000,00 грн., а потім зменшено 01.07.2021 до 0,00 грн. (а.с.46).

Згідно виписки по рахунку вбачається, що позичальник ОСОБА_2 регулярно користувався кредитною карткою (а.с.29-45).

Проте, в порушення умов, передбачених кредитним договором, ОСОБА_2 грошові зобов`язання перед кредитодавцем не виконував належним чином внаслідок чого виникла заборгованість.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 15.06.2021, виданим Канівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 337 (а.с.88).

Відповідно до наданого банком розрахунку (а.с.21-28), заборгованість за кредитним договором внаслідок невиконання взятих на себе зобов`язань померлим ОСОБА_2 перед позивачем АТ КБ «ПриватБанк» складає 8648,07 грн. (8648,07 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту).

З інформації, наданої Канівською державною нотаріальною конторою Черкаської області № 169/02-14 від 17.02.2023 вбачається, що після померлого ОСОБА_2 в Канівській державній нотаріальній конторі відкрито спадкову справу № 373-2022 за претензією АТ КБ «ПриватБанк» від 13.07.2022. Спадкоємці померлого до нотаріальної контори не зверталися. Свідоцтва про право на спадщину по даній спадковій справі не видавалися (а.с.111-115).

Державним нотаріусом Шатило Л.А. листом повідомлено АТ КБ «ПриватБанк», що спадкоємці до нотаріальної контори не звертались. При зверненні спадкоємців, їх буде повідомлено про наявність заборгованості перед банком (а.с.92).

Відомостей щодо доведення вимоги банку до відома спадкоємців нотаріальною конторою до суду не надано.

З відповіді виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області № 25 від 10.03.2023 вбачається, що на день смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 (нумерацію будинків змінено з АДРЕСА_3 згідно рішення виконкому Степанецької сільської ради № 61 від 23.10.2019) були зареєстровані померлий ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , 1966 р.н., яка на той період проживала в будинку одна (а.с.118).

У матеріалах справи міститься лист-претензія від 24.08.2022 № SAMDN4719, яка направлялася відповідачу ОСОБА_1 , з проханням погашення останньою заборгованості спадкодавця ОСОБА_2 у розмірі 8648,07 грн. за кредитним договором № б/н від 25.09.2013, проте претензія залишена без будь-якого реагування (а.с.93).

Відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.12.2015 у справі № 697/2197/15-ц (а.с.163), шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 12.04.2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис 431 - розірвано.

Крім цього, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 здійснили поділ спільного сумісного майна подружжя в рівних частинах, а саме: поділили порівну житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 та земельну ділянку площею 0,58 га, розташовану в с. Малий Ржавець, Канівського району, Черкаської області, що підтверджується рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.11.2015 у справі № 697/2198/15-ц (а.с.164-165).

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент викриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (статті 1218, 1219 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша ст. 1268 ЦК України).

Дії, які свідчать про прийняття спадкоємцем спадщини, визначені у частинах третій і четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.

Так, згідно з частиною третьою ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини 1 статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень ст. 1282 ЦК України.

Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц, при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені ч.ч. 2, 3 ст. 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; при дотриманні кредиторам строків визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в своїй постанові від 22.06.2022 у справі №592/8674/20.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 640/6274/16-ц, від 29 січня 2020 року у справі № 496/4363/15-ц, від 15 липня 2020 року у справі № 645/1566/16-ц, від 04 березня 2020 року у справі № 2609/30529/12, від 24 листопада 2021 року у справі № 615/473/20 (провадження № 61-9358св21).

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року (справа № 306/2000/16-ц).

Разом з тим, за змістом положень ст. 1282 ЦК України, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Слід зазначити, що реєстрація за місцем проживання будь-якої особи зі спадкодавцем сама по собі не є безумовним підтвердженням того, що ця особа є спадкоємцем померлого.

Водночас належних та допустимих доказів на підтвердження встановлення факту спільного проживання відповідача із ОСОБА_1 однією сім`єю позивачем наведено не було.

Судом було встановлено, що відповідач фактично на день смерті боржника ОСОБА_2 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , не була його дружиною, оскільки відповідно до рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 01.12.2015 у справі № 697/2197/15-ц, шлюб між ними розірвано, що підтверджується копією рішення суду (а.с.163), проживала за адресою реєстрації в будинку одна, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Степанецької сільської ради об`єднаної територіальної громади Черкаської області (а.с.118), частина будинку, в якому вона проживала, належить їй на праві приватної власності, що підтверджується рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.11.2015 у справі № 697/2198/15-ц, яким поділено спільне майно подружжя (а.с.164-165), із заявою про прийняття спадщини не зверталась, оскільки розірвання шлюбу є зміною сімейного стану, що скасовує цивільні права та обов`язки подружжя стосовно один до одного і позбавляє його права на спадкування відповідно до ст. 1261 ЦК України.

Вказане узгоджується з правовими висновками, висловленими в постанові Верховного Суду по справі № 661/2808/16-ц від 31 травня 2018 року.

За таких обставин, відсутні підстави вважати, що відповідач отримала у спадщину будь-яке майно та набула статусу спадкоємця, а відтак у відповідача відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

Враховуючи викладене, позовні вимоги банку не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати на підставі ст. 141 ЦПК України розподілу між сторонами не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 4-8, 10-13, 18, 76, 89, 258, 259, 265, 268, 273, 352, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення складено 12.06.2023.

Головуючий Б . К . Скирда