Справа № 401/ 983/23
Провадження №2/401/718/23
РІШЕННЯ

Іменем України

31 травня 2023 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря Герко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Світловодську в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДОБРЕ 2019» про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСББ «ДОБРЕ 2019» та просить ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача здійснити перерахунок її заборгованості за комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 за особовим рахунком НОМЕР_1 , за період з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог наведено наступне.

Позивач є власником квартири за вищевказаною адресою. В 2019 році співвласниками будинку було створено ОСББ «ДОБРЕ 2019», яке здійснює обслуговування цього багатоквартирного будинку , його прибудинкової території, місць загального користування та комунікацій. 23 січня 2023 року позивачеві було вручено попередження від ОСББ «ДОБРЕ 2019» про заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території, а також внесків на капітальний ремонт, на загальну суму 6434 грн. 50 коп. Позивач вважає, що така сума заборгованості не відповідає фактично наданим послугам та витратам відповідача, оскільки ним не надаються послуги з технічного обслуговування систем теплопостачання приміщень будинку, прибирання прибудинкової території та приміщень загального користування, дератизації та дезінсекції. За таких обставин позивач вважає, що нарахована відповідачем заборгованість за житлово комунальні послуги є завищеною, оскільки послуги не надавались, та підлягає перерахунку, в зв`язку з чим, посилаючись на ст. 10 Закону України «Про житлово комунальні послуги», ст.ст. 21, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» просить суд захистити її права як споживача житлово комунальних послуг та задовольнити позов. (а.с. 1-2)

Ухвалою від 27 березня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду судом, відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін, а також частково задоволено клопотання позивача про витребування від відповідача доказів. (а.с. 24-28)

21 квітня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому голова правління ОСББ «ДОБРЕ 2019» Баглай В.П. позовні вимоги не визнав. Обґрунтовуючи заперечення проти заявлених позовних вимог представник відповідача зазначив, що ОСББ «ДОБРЕ 2019» згідно Статуту є неприбутковою організацією, не є суб`єктом господарювання та не може бути виробником або виконавцем житлово комунальних послуг у відносинах із співвласниками, відповідно ніяких житлово комунальних послуг , в тому числі позивачці, не надає. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» ОСББ утримання та експлуатацію будинку здійснює самостійно шляхом самозабезпечення, що є формою самоорганізації співвласників, відтак останні не оплачують ніяких послуг , а сплачують внески на відшкодування витрат та належне утримання і використання спільного майна будинку. Розмір внесків встановлюється зборами співвласників і законодавство не передбачає перерахунку заборгованості по таких внесках. Здійснення контролю за фінансово господарською діяльністю проводиться ревізійною комісією, яка обирається з числа співвласників, або залучається аудитор. Ревізійною комісією проводились ревізії фінансово - господарської діяльності об`єднання за період, вказаний у позові, звіти ревізійної комісії були затверджені співвласниками, робота правління ОСББ з приводу утримання будинку та прибудинкової території визнана задовільною. Твердження позивачки про неналежне утримання будинку є безпідставними, жодної претензії з зазначенням конкретного факту неналежного утримання позивач до ОСББ не подавала. Позивач протягом 17 місяців ухиляється від свого обов`язку щодо сплати визначених зборами ОСББ внесків. В зв`язку з наведеним, представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі за безпідставністю. (а.с. 125-130)

09 травня 2023 року представник позивача адвокат Чобан Р.А. представив до суду Відповідь на відзив, у якій не погодився з викладеними у відзиві доводами та підтримав заявлений позов. (а.с. 183-185)

31 травня 2023 року представник відповідача подав суду Заперечення на відповідь на відзив, наполягає на безпідставності позовних вимог. (а.с. )

В ході судового розгляду представник позивача адвокат Чобан Р.А. позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові.

Представники відповідача адвокат Доля Г.О. та Гарячий О.С. просили суд відмовити у позові з підстав, наведених у Відзиві.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, зважаючи на таке.

Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» регулюються відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, та взаємовідносини між виконавцем послуг та споживачем регулюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 і 14 ч. 1 ст.1Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець комунальної послуги - це суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, а управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено відносини, що регулюються цим Законом.

Так, згідно із зазначеною статтею Закону предметом регулювання є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Частиною 2 зазначеної статті Закону передбачено, що не є предметом регулювання цього Закону відносини, що виникають між співвласниками, а також між співвласниками та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку при забезпеченні потреб співвласників шляхом самозабезпечення відповідно до статті 22 Закону України "Про обєднання співвласників багатоквартирного будинку".

Норми цього Закону застосовуються з урахуванням особливостей, встановлених законами, що регулюють відносини у сферах постачання та розподілу електричної енергії і природного газу, постачання теплової енергії, централізованого постачання гарячої води, централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний, зокрема забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг.

Крім того, відповідно до ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно ч.ч. 11, 12, 13 ст. 6 вказаного Закону установчі збори приймають рішення про створення об`єднання і затверджують його статут. Державна реєстрація об`єднання (асоціації) проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб. Об`єднання (асоціація) вважається утвореним з дня його державної реєстрації. Державна реєстрацій змін до статуту об`єднання проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Згідно ч. 2, 5 ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с. 6)

Обслуговування будинку, в якому знаходиться квартира позивачки, здійснюється ОСББ «ДОБРЕ 2019», що підтверджується копією Статуту, відповідно позивач є співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 . (а.с. 36-48)

Згідно п.п. 1, 2, 3 Розділу ІІ Статуту ОСББ «ДОБРЕ 2019» , затвердженого рішенням загальних зборів від 06 серпня 2019 року, метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав його співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом.

Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами ( шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Завданням та предметом діяльності об`єднання є : забезпечення реалізації прав власників на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю підприємства.

Згідно п.п. 1, 2, 3 розділу ІІІ Статуту, органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія ( ревізор) об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік.

До виключної компетенції загальних зборів належать, зокрема, затвердження Статуту об`єднання, внесення змін до нього; питання використання спільного майна; затвердження кошторису , балансу об`єднання та річного звіту; визначення порядку сплати , переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; прийняття рішень про реконструкцію та ремонт будинку або зведення господарських споруд.

Рішенням загальних зборів ОСББ «ДОБРЕ 2019» від 04 серпня 2020 року було затверджено розміри обов`язкових платежів на утримання будинку та прибудинкової території - 5 грн. 00 коп. за один квадратний метр загальної площі квартири та/чи нежитлового приміщення, відповідно до затвердженого кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території.

Згідно ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник має право: брати участь в управлінні об`єднанням у порядку, визначеному цим Законом і статутом об`єднання; обирати та бути обраним до складу статутних органів об`єднання; знайомитися з протоколами загальних зборів, робити з них виписки; одержувати в установленому порядку інформацію про діяльність об`єднання; вимагати від статутних органів захисту своїх прав та дотримання співвласниками правил добросусідства; одержувати в установленому статутом порядку інформацію про діяльність асоціації.

Об`єднання на вимогу співвласника зобов`язане надати йому для ознайомлення всі свої фінансові звіти.

Порядок здійснення прав співвласників визначається законом. Здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників.

Спори щодо здійснення прав співвласників вирішуються за згодою сторін або в судовому порядку.

Ст. 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено права співвласників та передбачено, що співвласники мають право: 1) вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників; 2) брати участь в управлінні багатоквартирним будинком особисто або через представника; 3) одержувати інформацію про технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку, умови його утримання та експлуатації, витрати на утримання спільного майна багатоквартирного будинку та надходження, отримані від його використання; 4) безоплатно одержувати інформацію про суб`єктів права власності на всі квартири та нежитлові приміщення у багатоквартирному будинку і площу таких квартир та приміщень у порядку і межах, визначених законом; 5) ознайомлюватися з рішеннями (протоколами) зборів співвласників, листками опитування, робити з них копії; 6) на відшкодування винною особою збитків, завданих спільному майну багатоквартирного будинку, у розмірі, що відповідає частці кожного співвласника; 7) інші права, визначені законом.

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення (ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Статтею 12 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», співвласники зобов`язані: виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною першою статті четвертої ЦПК України передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому, враховуючи норми ч. 3 ст. 13, ст. 49 ЦПК України, позивач, який вважає, що його суб`єктивне право порушене, самостійно визначає предмет та підстави позову та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені у статті 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною третьою статті 16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів встановлено у статті 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статтею 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування або поновленого права.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Виходячи із зазначеного, обов`язковими умовами задоволення позову є доведення позивачем фактів порушення його прав, на захист яких пред`явлено позов, та обрання ним належного і ефективного способу захисту.

Разом з тим, правовий аналіз наведених положень ЦПК України, ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» дозволяє дійти висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, а саме захист її прав як споживача та зобов`язання відповідача , як надавача комунальних послуг, вчинити певні дії, зокрема, здійснити перерахунок за ненадані послуги з технічного обслуговування систем теплопостачання приміщень будинку, прибирання прибудинкової території та приміщень загального користування, дератизації та дезінсекції не відповідає положенням статті 16 ЦК України та не є ефективним, оскільки посилання позивача на порушення її прав як споживача житлово-комунальних послуг є безпідставними, так як відповідач не є постачальником комунальних послуг. Співвласник в силу закону зобов`язаний сплачувати затверджені рішенням загальних зборів ОСББ внески і платежі на утримання спільного майна, укладення будь-яких окремих договорів щодо їх сплати між ОСББ як юридичною особою та співвласником закон не передбачає, а визначення порядку сплати , переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до компетенції загальних зборів ОСББ.

За таких обставин в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСББ «ДОБРЕ 2019» про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок її заборгованості за комунальні послуги за адресою АДРЕСА_1 за особовим рахунком НОМЕР_1 , за період з 01 січня 2019 року по 01 лютого 2023 року належить відмовити.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З підстав ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати відносяться на її рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 12, 13, 78, 79, 89, 141, 206, 264, 265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДОБРЕ 2019» про зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Понесені ОСОБА_1 судові витрати віднести на її рахунок.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 05 червня 2023 року.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому відповідного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Відомості про сторін:

- позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

- відповідач: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДОБРЕ 2019» , місцезнаходження за адресою: Кіровоградська область, місто Світловодськ, вулиця Героїв України, 1; .

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області Н.Л.Волошина