1Справа № 335/4836/23 2/335/1960/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Геєць Ю.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з частиною 1 статті 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У відповідності до положень п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N3 «Про де які питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про правоволодіння і користування ним.

У справі № 462/7217/18 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 11 липня 2019 року зазначив, що правила статті 30 ЦПК України про виключну підсудність застосовуються до позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (наприклад, звернення стягнення на нерухоме майно, передане в заставу іпотечне майно, передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки, визнання договору іпотеки недійсним тощо).

Як зазначено в правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 910/10647/18, виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Надання житлово-комунальних послуг з утримання майна нерозривно пов`язане з об`єктом нерухомого майна, зокрема вищезазначеним житловим приміщенням, користувачем чи власником якої є відповідач.

Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

У разі конкуренції правил підсудності (статті 27 та 30 ЦПК України) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18.

Відповідно до наданої інформації Департаментом реєстраційних послуг, за відомостями департаменту реєстраційних послуг ЗМР, інформація щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в реєстрі територіальної громади м. Запоріжжя, відсутня.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 320598719 від 19.01.2023 року нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 .

Дане нежитлове приміщення, в яке позивачем надавались житлово комунальні послуги, розташоване на території Дніпровського району м. Запоріжжя та знаходиться в межах територіальної юрисдикції Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Отже, дана справа помилково направлена на розгляд Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, який не має жодних законних підстав для її розгляду.

Крім того, розгляд справи з порушенням правил підсудності є підставою для скасування судового рішення згідно з ч. 1 ст. 378 ЦПК України, а також дисциплінарної відповідальності судді.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

З огляду на те, що при вирішенні питання про відкриття провадження по цій справі судом встановлено, що дана справа не підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Запоріжжя, в зв`язку з чим відсутні підстави для розгляду цієї справи Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, дана справа підлягає направленню до Ленінського районного суду м. Запоріжжя для подальшого розгляду, за підсудністю.

Керуючись ст.ст. 30, 31,187,260,354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу № 335/4836/23 за позовною заявою Концерну „Міські теплові мережі до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії - передати на розгляд до Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

Передачу справи на розгляд до Ленінського районного суду м. Запоріжжя здійснити на підставі даної ухвали не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні, касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя Ю.В.Геєць