2/465/1234/23
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

29.05.2023 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - Мартинишин М.О.

з участю секретаря судового засідання Оверко Я.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу) -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму, в якості страхового відшкодування у розмірі 18 858,50 грн. та суму понесених витрат на оплату судового збору.

Позовні вимоги мотивує тим, що 26.02.2018року у м.Львів по вул.Виговського, 100 трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «FIAT Nuovo Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_2 та «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Постановою Франківського районного суду м.Львова від 06.04.20218 року відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , була застрахована позивачем на підставі договору від 05.05.2017 року №АК.3067338 між ОСОБА_3 . Транспортний засіб потерпілого застраховано у ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 28.12.2017 року №4-06. За звернення страхової компанії потерпілого, позивач здійснив 20.09.2018 року виплату страхового відшкодування 18 858,50 грн. на користь ПрАТ «Страхова компанія «Вусо». Оскільки, відповідач не повідомив позивача про дорожньо-транспортну пригоду у встановлені строки, останніймає право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, а тому з відповідача належить стягнути 18 858,50 грн. страхового відшкодування. Просить позов задоволити.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Франківського районного суду м.Львова від 19.08.2019 року для вирішення даної справи визначено суддю Дзеньдзюра С.М., на підставі ухвали якого від 11.09.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати таку за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 15.10.2019 року, суддя Дзеньдзюра С.М., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Франківського районного суду м.Львова від 23.02.2023 року №419/Р на виконання рішення зборів суддів №1 від 16.01.2023 року, дана справа передана судді Мартинишин М.О. на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2023 року.

Ухвалою судді від 27.02.2023 року справу прийнято до свого провадження.

Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав до суду клопотання, в якому просив розглядати справу без участі представника позивача, позов підтримує повністю та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце слухання справи, тому на підставі ст.ст.223, 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), проти чого не заперечив представник позивача.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 26.02.2018 року о 15:05 год. по вул.Виговського, 100 у м.Львові водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості руху, проїхав на заборонений сигнал світлофора (червоний), внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «FIAT Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , завдавши автомобілю технічних пошкоджень.

Вину ОСОБА_1 у цій ДТП визнано постановою судді Франківського районного суду м.Львова Мартьянова С.М. від 06.04.2018 року у справі №465/1063/18 (а.с.72).

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, наявність вини водія ОСОБА_1 у завданні пошкоджень автомобілю «FIAT Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок ДТП є встановленою та не підлягає доказуванню.

Майнові інтереси ОСОБА_2 , пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу «FIAT Nuovo Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,були застраховані у ПрАТ «Страхова компанія «Вусо»на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 28.12.2017 року №4-06, строком дії до 28.12.2018 року (а.с.46-52).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ 21101», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на час ДТП була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», поліс АК/3067338, страхувальник ОСОБА_4 , ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 100 000 грн., розмір франшизи 0,00 грн. (а.с.71).

На підставі страхового акта від 30.03.2018 року №02721-02 та додатку до цього акта №1 від 11.04.2018 року ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_2 у розмірі 47 504,00 грн. (а.с.65-69).

У зв`язку з тим, ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» звернулося до страховика винуватця ДТП ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» із регресною вимогою від 21.05.2018 року №4021 на суму 47 504,00 грн. (а.с.45).

У подальшому, ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі страхового акта від 19.09.2018 року №UA033/L02/03 та відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, виплатило на користь ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» страхове відшкодування у розмірі 18 858,50 грн. (а.с.74-76).

З метою досудового врегулювання спору, ПрАТ «Страхова компанія «Вусо» направило ОСОБА_1 , як винуватцю ДТП, вимогу в порядку регресу від 13.02.2019 року №1148497 з пропозицією добровільно здійснити відшкодування шкоди в розмірі 18 858,50 грн. (а.с.77-78).

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Стаття 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.

Згідно з підпунктом 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» страховик має право подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов, зокрема, якщо він не повідомив страховика про настання ДТП у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

У разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди (підпункт 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону).

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про знаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Матеріалами справи підтверджується, а відповідачем не спростовано, що ОСОБА_1 не повідомив страховика у визначені строки про настання ДТП, не повернув позивачу в добровільному порядку суму страхового відшкодування. Доказів на підтвердження наявності у відповідача поважних причин, в силу яких не мав змоги виконати обов`язок з повідомлення страховика про настання ДТП, суду не надано.

Згідно з ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Беручи до уваги, що позивач виконав покладені на нього Законом та умовами договору страхування обов`язки, здійснив страхову виплату за шкоду, заподіяну відповідачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а відповідач про настання ДТП не повідомив страховика у строки, встановлені пп.33.1.4 п.33.1 ст.33 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів», не відшкодував суму виплаченого страховиком страхового відшкодування, у зв`язку з чим в останнього виникло право регресу в розмірі виплаченого страхового відшкодування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 18 858,50 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір в сумі 1 921 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 19, 76, 77, 79, 80, 83, 89, 95, 141, 223, 247, 259, 263-265, 268, 273, 280, 281, 282, 353 ЦПК України

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 18 858,50 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921 грн., а всього разом 20 779,50 грн.(двадцять тисяч сімсот сімдесят дев`ять гривень, п`ятдесят копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також встановлений в разі пропуску з інших поважних причин, відповідно до вимог ст.284 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», , адреса: м. Київ вул. Січових Стрільців, буд. 40.

Відповідач: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Дата складення повного судового рішення 05.06.2023 року.

Суддя Мартинишин М.О.