Номер провадження: 22-ц/813/3596/23
Справа № 496/525/22
Головуючий у першій інстанції Пендюра Л.О.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Виходець А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 квітня 2022 року, ухваленого під головуванням судді Пендюри Л.О., у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин,-

в с т а н о в и в:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа - ОСОБА_2 , в якій просила:

- встановити факт родинних відносин між нею та її матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- встановити факт родинних відносин між нею троюрідною племінницею та її тіткою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона для оформлення спадщини звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області міністерства юстиції України Жосан Т.І., яка залишилась після смерті її тітки - ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , про те їй було повідомлено, про необхідність подачі документів, що підтверджують родинні відносини зі спадкодавцем та рекомендовано звернутись за вирішенням зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Біляївським РВ УМВС України в Одеській області 26.03.2004 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області 01.10.1976 року, актовий запис №80 її прізвище ім`я та по батькові зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . У вказаному свідоцтві її батьками вказано: батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_4 .

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 виданого Усатівською сільською радою Біляївського району Одеської області 06.01.1973 року, актовий запис № 1 від 06.01.1973 року шлюб було укладено між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеса, 17.09.2007 року, її мати ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в віці 57 років, про що в Книзі реєстрації смертей 17 вересня 2007 року зроблено відповідний актовий запис за № 8183.

Заявниця зазначає, що в свідоцтві про її народження допущена помилка в написанні прізвища її та батьків.

Згідно свідоцтва про народження матері заявниці ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_5 , виданого Озерцівською сільською радою Жовтневого району Станіславської (Івано-Франківської) області 31.01.1950 року, батьками зазначені: батько - ОСОБА_8 , мати - ОСОБА_9 .

Згідно отриманого від компетентних органів Австрії легалізованого «Свідоцтва про шлюб» від 14.11.1996 року, зареєстровано шлюб між: « ОСОБА_10 » (російська мова) та « ОСОБА_11 » (російська мова). Шлюб зареєстровано: « Земля Нижняя Австрия Учреждение ЗАГС Матцен-Раггендорф , Регистрационный номер 4/1945» (російська мова).

В свідоцтві про народження серії НОМЕР_6 , виданого Жовтневим бюро РАГС Станіславської (Івано-Франковської) області 01.10.1953 року зазначено, що « ОСОБА_5 » (російська мова) народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно паспорту серії НОМЕР_7 , виданого Київським РВ УМВС України в Одеській області 10.01.2001 року ОСОБА_5 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відповідно до довідки № 108 від 17.01.2022 року, виданої виконавчим комітетом Усатівської сільської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 дійсно провела поховання тітки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а/з№ НОМЕР_8 від 12.10.2017 року.

По день її смерті вони проживали сумісно, вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявниця зазначає, що виходячи з аналізу наявних документів, проглядається спільний родовід її та її тітки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який має посилання від прізвища ОСОБА_5 , а також проживання родичів на території однієї адміністративної одиниці в один період часу: 1950-ті роки (дата народження ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_10 ; дата видачі свідоцтва про народження ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_11 ) Жовтневий район Станіславської (Івано-Франківської) області, а в подальшому сумісне проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на вказані обставини, заявниця просила встановити факт родинних відносин між нею та її тіткою.

Судом до участі у справі в якості заінтересованої особи була залучена ОСОБА_3 .

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 22 квітня 2022року заява ОСОБА_1 задоволена.

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 26 березня 2004 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області) та її матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 26 березня 2004 року Біляївським РВ УМВС України в Одеській області) та її троюрідною тіткою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_15 .

Не погодившись з рішенням суду, Одеська міська рада, звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги, Одеська міська рада зазначає, що суд повинен був до участі у розгляді даної справи залучити в якості заінтересованої особи Одеську міську раду, також апелянт зазначив, що судом розглянута справа в окремому провадженні, однак із наданої заяви вбачається спір про право.

У своєму відзиві на апеляційну скаргу, адвокат Коваль Ю.М., представник ОСОБА_1 , зазначає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування доводи апеляційної скарги не містять.

Учасники справи про призначене судове засідання на 06 червня 2023 року були сповіщені належним чином у відповідності до ч. 2 ст. 128 ЦПК України (а.с. 211-221).

Від уповноваженої особи ОСОБА_14 , представника Одеської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю уповноваженої особи (а.с. 22-223).

Заяв, або клопотань про відклад ення розгляду справи від учасників справи до суду не надходило.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, усвідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, встановивши обставини та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

За змістом ч.ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає з огляду на наступне.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та законності заявлених вимог, а саме підтвердження факту родинних відносин між заявницею та її матір`ю, а також що заявниця є троюрідною племінницею ОСОБА_5 .

Проте, апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступне.

Так, за положеннями ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ч.7 ст. 19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч. 4 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справу в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно ч.ч. 1, 2 статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

За ч. 4 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Отже, обов`язком суду при розгляді справи окремого провадження є дотримання вимог щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Як роз`яснено в п.п. 1, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд в порядку окремого провадження справи про встановлення факту можливий, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на необхідність встановлення факту родинних відносин для отримання свідоцтва про право на спадщину та прийняття спадщини, які відкрилась внаслідок смерті її тітки ОСОБА_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_13 померла ОСОБА_4 , про шо свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_15 померла ОСОБА_5 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_9 (а.с. 40).

З приводу оформлення спадщини, після смерті ОСОБА_5 , ОСОБА_1 26 грудня 2017 року звернулась до нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини (а.с. 38).

Листом №35/02-14 від 12.06.2018 року приватний нотаріус Жосан Т.І. відмовила заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5 у зв`язку із відсутністю доказів родинних відносин із спадкодавцем (а.с. 8).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що «[…] у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів».

Аналіз встановлених судом обставин справи дає підстави для висновку, що в даному випадку виник спір про право на спадщину.

За змістом роз`яснень, викладених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Відповідно до ч. 6 ст. 294, ч. 4 ст. 315 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Зазначені вимоги процесуального права районний суд не врахував та помилково вирішив спір по суті.

Доводи апеляційної скарги Одеської міської ради є обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Оскільки, допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанцій підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду з підстав, передбачених ч. 6 ст. 294 ЦПК України.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду на загальних підставах - у порядку позовного провадження.

Керуючись ст.ст. 294, 367, 368, 374, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради - задовольнити.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 22 квітня 2022 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту родинних відносин - залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 08 червня 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Є.С. Сєвєрова

______________________________________ Т.В. Цюра