Справа № 148/478/23
Провадження № 22-ц/801/2260/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саламаха О. В.
Доповідач:Стадник І. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача Стадника І.М.,

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.,

з участю секретаря судового засідання Ковальчук О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2

апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Піпка Андрія Миколайовича

на рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Саламахи О.В., повний текст якого складено 29.09.2023 року

у справі № 148/478/23

за позовом ОСОБА_1 (позивач)

до Тульчинської міської ради (відповідач)

про визнання поновленим договору оренди,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в районний суд з позовом до Тульчинської міської ради про визнання поновленим договору оренди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.05.2007 між ним та Суворівською сільською радою укладено договір оренди землі водного фонду, який був зареєстрований 03.07.2007 у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.07.2007 за № 67.

У зв`язку із приєднанням Суворівської сільської ради до Тульчинської міської ради та необхідністю впорядкування договірних відносин, 22.10.2019 між ним та відповідачем - Тульчинською міською радою укладено договір оренди водного об`єкта від 22.10.2019, який був зареєстрований 25.02.2020 державним реєстратором Шуро-Копіївської сільської ради Тульчинського району Вінницької області Совиком М.С., що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права індексний номер 202263900 від 28.02.2020.

За умовами договору оренди від 22.10.2019 орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування водний об`єкт для рибогосподарських потреб - ставок площею 14,77 га, розташований в межах с. Суворовське, Тульчинського району Вінницької області, який розташовується на річці Кільцівка - права притока р. Сільниця, правової притоки р. Південний Буг (Басейн р. Південний Буг), в межах населеного пункту с. Суворовське, Тульчинського району Вінницької області. Об`єктом оренди за цим договором є: вода (водний простір) водного об`єкта 189,9 тис. м3; 14,77 га.; земельна ділянка під водним об`єктом 14,77 га; під гідротехнічною спорудою 0,041 га; :04:000:0005 (далі - земельна ділянка). Договір укладено на 2 роки, 8 місяців, 11 днів.

За умовами договору після закінчення строку його дії орендар має переважне право поновити його на новий строк. У такому випадку орендар повинен не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити дію договору. До листа-повідомлення про поновлення договору орендар додає проект додаткової угоди.

На думку орендаря, протягом всього періоду дії договору оренди землі від 11.10.2019, він належним чином виконував його умови, орендодавець не пред`являв до нього жодних претензій.

08.07.2022 він звернувся до Тульчинської міської ради із заявою про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки водного об`єкта від 22.10.2019 терміном на 20 років, додавши до цієї заяви проект договору оренди від 08.07.2022, на умовах якого позивач просив поновити договір оренди.

Проте у відведений законом тридцятиденний строк дана заява розглянута не була, заперечень щодо користування земельною ділянкою він не отримував, а тому він продовжив користуватись земельною ділянкою.

07.11.2022 за вих. № 02-16-Б-442 Тульчинська міська рада надала йому ОСОБА_1 відповідь про те, що Договір оренди водного об`єкта від 22.10.2019 слід вважати таким, який втратив чинність, оскільки ним було порушено встановлені строки, які прописані в пункті 8 "Строк дії договору", а також неналежним чином подані документи, а саме - відсутність проекту додаткової угоди. В обґрунтуванні відповіді зазначено, що об`єктом оренди є земельна ділянка комунальної власності, кадастровий номер якої :04:000:0005 площею 14.7700 га. з цільовим призначенням для рибогосподарських потреб.

Згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, дата реєстрації договору - 25.02.2020. Згідно договору оренди водного об`єкта від 22.10.2019 - договір укладено на 2 роки, 8 місяці, 11 днів. Оскільки, дата закінчення дії договору оренди рахується від дати його укладення (22.10.2019), то відповідно, датою закінчення дії договору слід вважати 03 липня 2022 року. Пунктом 8 "Строк дії договору" Договором оренди водного об`єкта від 22.10.2019, а також частинами 1-5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа - повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

Крім того, на адвокатський запит від 15.12.2022 Тульчинська міська рада надала відповідь № 04-06-95 від 13.01.2023, в якій повідомила, що рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 приймалось за результатами голосування на засіданні постійної комісії з питань земельних відносин Тульчинської міської ради та додала копію протоколу засідання постійної комісії з питань земельних відносин № 15 від 11.07.2022.

08.02.2023 він звернувся до Тульчинської міської ради із заявою, в якій щодо терміну дії договору вказав, що договір оренди від 22.10.2019 закінчувався 06.11.2022, просив переглянути його заяву від 08.07.2022 щодо поновлення даного договору. Відповідь на дану заяву ОСОБА_1 наразі не отримав.

Вважає, що відповідач по суті не прийняв рішення про відмову у поновленні договору оренди землі від 22.10.2019, вчинив інші порушення законодавства, які порушують його права, а тому просив визнати договір оренди від 22.10.2019 поновленим шляхом визнання укладеним договору оренди водного об`єкта між Тульчинською міською радою і ОСОБА_1 від 08.07.2022.

Водночас, на думку позивача, заява про поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки водного об`єкта подана ним в строки, передбачені Законом.

Рішення суду першої інстанції

Рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

30 жовтня 2023 року позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Піпка А.М., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати його і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги полягають у тому, що суд першої інстанції помилково виходив із того, що строк дії договору оренди від 22 жовтня 2019 року слід рахувати з дати його укладення, в зв`язку з чим він закінчився 03 липня 2022 року. Натомість на його думку строк дії договору слід рахувати з часу набрання ним чинності, як це передбачено самим договором, тобто з дати його державної реєстрації, яку було проведено 25 лютого 2020 року, а відтак договір був чинним до 06 листопада 2022 року.

На думку позивача, відповідач всупереч вимогам закону не повідомив його про свої заперечення щодо поновлення договору оренди, а відповідне рішення прийняв лише в лютому 2023 року.

В зв`язку з тим, що після закінчення строку дії договору, орендаря не було повідомлено про його завершення, а натомість ним в межах строку договору подано заяву про його поновлення, вважає, що у суду першої інстанції були законні підстави для визнання договору оренди від 22.10.2019 року поновленим шляхом визнання укладеним договору оренди водного об`єкта між Тульчинською міською радою і ОСОБА_1 від 08 липня 2022 року.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу представник Тульчинської міської ради Клапай К.В. просила судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Вважає, що судом вірно встановлено, що заяву про поновлення терміну дії договору оренди позивачем подано після спливу встановленого законом тридцяти-денного строку, оскільки ним невірно обрахована дата закінчення терміну дії договору. Так, відповідно до п. 8 Договір укладено на 2 роки 8 місяців 11 днів, тобто в межах Договору оренди водного об`єкту від 29.05.2007, зареєстрованому у Державному реєстрі земель 03.07.2007. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна строк дії Договору до 03.07.2022.

Провадження у справі в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалою суду від 13 листопада 2023 року закінчено підготовчі дії та призначено справу до розгляду.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Піпко А.М. вимоги апеляційної скарги підтримав на умовах, викладених у ній, і просив задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проти вимог апеляційної скарги заперечували, просять залишити в силі рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване.

Встановлені судом першої інстанції обставини

Судом першої інстанції встановлено, що 29.05.2007 Суворівська сільська рада в особі голови Смоляка О.Г. (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар), уклали договір оренди землі водного фонду, яка знаходиться на території Суворовської сільської ради в межах населеного пункту с. Суворовське. В оренду передані земельну ділянку площею 14,7700 га у тому числі під водою 14,7700 га, договір укладено на 15 (п`ятнадцять) років, після закінчення строку договору, орендар має за інших умов переважне право поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію; договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, що підтверджується копією договору оренди землі водного фонду.

Згідно копії акту про передачу та прийом земельної ділянки в оренду, Суворівська сільська рада, передала земельну ділянку в оренду із земель водного фону (ставок) загальною площею 14,7700 га, в межах населеного пункту с. Суворовське, орендарю ОСОБА_1 в розмірі 14,7700 га в якісному стані.

Відповідно до копії розрахунку розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, грошова оцінка яких проведена на 30.05.2007, встановлено орендну плату за землі водного фонду, площею 14,7700 га 3 397,10 грн. Згідно копії акту погодження меж землекористування від 09.02.2007, проведено встановлення в натурі та погодження меж земельної ділянки, що знаходиться за адресою: с. Суворовське.

Крім того, 22.10.2019 орендодавець - Тульчинська міська рада, в особі голови Весняного Валерія Михайловича та орендар - ОСОБА_1 , уклали договір про те, що орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування водний об`єкт для рибогосподарських потреб, ставок площею 14,77 га, розташований в межах с. Суворовське, Тульчинський район Вінницької області, який розташований на річці Кільцівка - права притока р. Сільниця, правової притоки р. Південний Буг (Басейн р. Південний Буг), в межах населеного пункту с. Суворовське, Тульчинського району Вінницької області, об`єктом оренди є вода (водний простір) водного об`єкта 189,9 тис. м. куб.; 14,77 га.; земельна ділянка під водним об`єктом 14,77 га; під гідротехнічною спорудою 0,041 га; :04:000:0005 (далі - земельна ділянка), строк дії договору 2 роки, 8 місяців, 11 днів. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У такому випадку орендар повинен не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити дію договору. До листа-повідомлення про поновлення договору орендар додає проект додаткової угоди, що підтверджується копією договору.

Згідно копії акту про передачу та прийом земельної ділянки в оренду, Тульчинська міська рада в особі голови Весняного В.М., передала земельну ділянку за рахунок земель водного фонду (ставок), загальною площею 14,77 га, в межах населеного пункту с. Суворовське, орендарю ОСОБА_1 в розмірі 14,77 га в якісному стані.

Відповідно до копії розрахунку розміру орендної плати за земельну ділянку, грошова оцінка яких проведена у 2018 році, встановлено орендну плату за землі несільськогосподарського призначення, площею 14,77 га 30 344,22 грн.

Згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 202263900 від 28.02.2020, земельна ділянка кадастровий номер :04:000:0005, площа 14,77 га, для рибогосподарських потреб, передана в оренду ОСОБА_1 відповідно до договору оренди водного об`єкту від 22.10.2019, строк дії - до 03.07.2022, з правом пролонгації.

В заяві від 08.07.2022, адресованій міському голові Тульчинської міської ради Весняному В.М., ОСОБА_1 просив поновити термін договору оренди земельної ділянки та водного об`єкта від 22.10.2019.

Листом Тульчинської міської ради Тульчинського району Вінницької області № 02-16-Б-442 від 07.11.2022 ОСОБА_1 повідомлено про те, що договір оренди водного об`єкта від 22.10.2019 слід вважати таким, який втратив чинність, оскільки дія договору закінчилась 03.07.2022 та до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі не додано проект додаткової угоди.

В протоколі засідання постійної комісії з питань земельних відносин №15 від 11.07.2022 відсутні відомості про розгляд заяв ОСОБА_1 від 08.07.2022 та рішення за наслідком їх розгляду.

Згідно із заявою ОСОБА_1 від 08.02.2023, з якою він звернувся до Тульчинської міської ради, останній, зазначає, що договір оренди від 22.10.2019 закінчувався 06.11.2022, тому просив переглянути його заяву від 08.07.2022 щодо поновлення даного договору.

Рішенням Тульчинської міської ради 8 скликання 38 (позачергової) сесії № 1974 від 30.11.2022 «Про затвердження Правил загального водокористування водним об`єктом у межах населеного пункту с. Суворовське», затверджено правила загального водокористування водним об`єктом для жителів с. Суворовське, земельної ділянки для рибогосподарських потреб (КВЦПЗ 10.07) кадастровий номер :04:000:0005 площею 14,7700 га у Тульчинському районі в межах населеного пункту с. Суворовське.

Рішенням Тульчинської міської ради 8 скликання 41 (позачергової) сесії № 2120 від 06.02.2023 «Про припинення договору оренди земельної ділянки одного об`єкта у зв`язку з закінченням строку його дії», припинено дію договору оренди земельної ділянки водного об`єкта від 22.10.2019, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 25.02.2020, номер запису про інше речове право 35714503 для рибогосподарських потреб, кадастровий номер :04:000:0005 площею 14,7700 га у Тульчинському районі в межах населеного пункту с. Суворовське, Тульчинський район Вінницька область, укладеного між Тульчинською міською радою та ОСОБА_1 , у зв`язку із закінченням строку, на який йому було укладено.

Позиція апеляційного суду

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Майнові відносини, що виникають із договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства щодо договору найму, регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно із ч. 1 статті 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно зі статтею 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 3 Закону об`єктами оренди є земельні ділянки, що перебувають у власності громадян, юридичних осіб, комунальній або державній власності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У частині першій статті 777 ЦК України закріплено переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачено певну процедуру здійснення цього права.

Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» визначено, зокрема, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі», якою фактично передбачено два способи пролонгації договору оренди землі.

Так, відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніш як за один місяць до закінчення строку дії договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до закінчення строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом одного місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку.

До листа-повідомлення про укладення договору оренди землі на новий строк орендар додає проект договору.

При укладенні договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передачу земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Тобто виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з частинами другою-п`ятою цієї статті необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди.

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 34-38.2 постанови від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) повторила свої висновки, викладені у постановах від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20), від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20) щодо обов`язку орендаря у строки, визначені законом, повідомити про поновлення договору оренди, щодо загального та спеціального правила продовження оренди землі (частини п`ята, шоста статті 33 Закону України «Про оренду землі»), щодо мовчазної згоди з обов`язковим оформленням договірних відносин шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а у разі відмови орендодавця від цього - у судовому порядку.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач, хоч і мав переважне право на поновлення договору оренди на новий строк, проте звернувся до відповідача із відповідною заявою після спливу дії договору.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

У період дії зобов`язання, за загальним правилом, допускається заміна осіб, які беруть у ньому участь, із збереженням самого зобов`язання.

Орендні зобов`язання виникають на підставі договору, який уповноважує орендаря на володіння і користування майном. При цьому договір оренди землі є двостороннє зобов`язуючим, коли кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, які є чинними під час дії договору. Отже у випадку заміни сторони в договорі як двосторонньому зобов`язанні, відбувається одночасна заміна кредитора і боржника у відповідному зобов`язанні, тобто новий орендар набуває права і обов`язки, які мав первісний орендар відповідно до вимог статей 512, 520 ЦК України.

Як встановлено по справі, Суворівська сільська рада в особі голови Смоляка О.Г. (орендодавець) та ОСОБА_1 (орендар), уклали договір оренди землі водного фонду 29.05.2007, яка знаходиться на території Суворовської сільської ради в межах населеного пункту с. Суворовське, в оренду передається земельні ділянки площею 14,7700 га у тому числі під водою 14,7700 га, договір укладено на 15 (п`ятнадцять) років. Цей договір зареєстровано у Вінницькій регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 03.07.2007 (а.с. 31-35). Отже за умовами цього договору, його укладено на строк до 03.07.2022 року.

У зв`язку із приєднанням Суворівської сільської ради до Тульчинської міської ради, остання, в особі голови Весняного Валерія Михайловича (орендодавець) та орендаря ОСОБА_1 , уклали 22.10.2019 договір оренди водного об`єкта за змістом якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування водний об`єкт для рибогосподарських потреб, ставок площею 14,77 га, розташований в межах с. Суворовське, Тульчинський район Вінницька область, який розташований на річці Кільцівка - права притока р. Сільниця, правової притоки р. Південний Буг (Басейн р. Південний Буг), в межах населеного пункту с. Суворовське, Тульчинського району Вінницької області, об`єктом оренди є вода (водний простір) водного об`єкта 189,9 тис .м3; 14,77 га.; земельна ділянка під водним об`єктом 14,77 га; під гідротехнічною спорудою 0,041 га; :04:000:0005 (далі - земельна ділянка). Строк дії договору 2 роки, 8 місяців, 11 днів.

Фактично вказаний договір оренди від 22.10.2019 не є окремою, самостійною підставою виникнення у позивача ОСОБА_1 права оренди, а є договором (додатковою угодою) про заміну сторони в зобов`язанні, яка відбулася в зв`язку зі зміною сторони орендодавця у договорі оренди землі водного фонду 29.05.2007, термін дії якого не закінчився (укладений на 15 років), і його державна реєстрація не скасовувалась.

Про це свідчить і те, що строк дії договору оренди від 22.10.2019, про поновлення якого просить позивач, вказаний 2 роки 8 місяців і 11 днів, тобто до 03.07.2023 дня закінчення строку дії договору від 03.07.2007 року.

Здійснюючи державну реєстрацію речового права права оренди водного об`єкта, що виникло на підставі зазначеного договору, державний реєстратор вказала, що строк дії іншого речового права 03.07.2022, з правом пролонгації.

Зазначене спростовує посилання позивача на те, що укладаючи договір від 22.10.2019 сторони нібито керуючись принципом свободи договору визначили, що строк дії договору слід відраховувати не від моменту його укладення, а від часу його державної реєстрації, як про це зазначено в пункті 45 укладеного між сторонами договору.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 січня 2020 року у справі N 322/1178/17 (провадження N 14-338цс19), оскільки моменти укладення договору оренди землі та набрання ним чинності збігалися, то моментом укладення договору оренди землі на час дії частини третьої статті 640 ЦК України (до 01 січня 2013 року) вважалася саме його державна реєстрація, якщо сторони договору не передбачили в договорі іншого релевантного вирішення спорів щодо договору оренди землі, укладеного до 01 січня 2013 року.

Натомість в постанові від 18 квітня 2023 року по справі № 357/8277/19 відступила від такого висновку і вказала, що оскільки спірний договір оренди землі укладено після 01 січня 2013 року, коли законодавче регулювання спірних правовідносин змінилось, тоді як у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 322/1178/17 договір оренди було укладено до 01 січня 2013 року.

У ЦК України передбачено як визначення строку, так і початку перебігу строку та його закінчення.

Статтею 252 ЦК України вказано, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 253 ЦК України).

Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку (частина перша статті 254 ЦК України).

Переважною більшістю правовідносин, урегульованих нормами цивільного законодавства, є відносини, у яких забезпечується правомірна поведінка їх суб`єктів та нормальна реалізація ними суб`єктивних прав і виконання суб`єктивних обов`язків.

Тому і строки у таких правовідносинах є строками здійснення суб`єктивних цивільних прав та виконання обов`язків.

Це загальне правило закріплене у статті 631 ЦК України, зокрема що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Договір набирає чинності з моменту його укладення.

У частині третій статті 640 ЦК України в редакції Закону N 1878-VI від 11 лютого 2010 року, що діє з 01 січня 2013 року, визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Разом із цим у частині п`ятій статті 6 Закону N 161-XIV (доповнено на підставі Закону від 11 лютого 2010 року N 1878-VI) визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Тобто з 01 січня 2013 року державній реєстрації підлягав не сам договір оренди, а право оренди земельної ділянки.

Велика Палата виснувала, що договір оренди земельної ділянки є укладеним з моменту досягнення сторонами згоди з усіх його істотних умов та його підписання у встановленій простій письмовій формі, якщо інше не узгоджено між сторонами, тобто дотримання сторонами вимог статей 638, 759 та 792 ЦК України та статті 15 Закону 161-XIV.

З моменту укладення договору оренди землі в орендодавця виникає зобов`язання передати орендарю земельну ділянку в користування на визначений у договорі строк, а в орендаря - отримати право на користування земельною ділянкою.

Зареєстроване право оренди землі є речовим правом.

05 грудня 2019 року Законом № 349-ІХ частину першу статті 19 Закону України «Про оренду землі» доповнено вимогою, що дата закінчення дії договору оренди обчислюється від дати його укладення, а відтак на законодавчому рівні встановлені чіткі і однозначні вимоги щодо форми і змісту договору оренди землі, зокрема, в частині визначення строку його дії.

Тобто використання земельної ділянки неможливе без державної реєстрації права оренди, оскільки відсутні правові підстави для цього.

Метою укладення будь-якого цивільного правочину є отримання певних правових наслідків через реалізацію сторонами своїх суб`єктивних прав та обов`язків. Правочин, укладений без наміру створення правових наслідків, які ним обумовлені, є фіктивним.

Верховний Суд України у постанові від 13 червня 2016 року у справі N 6-643цс16 зробив такі висновки.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з положеннями статей 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону N 1952-IV.

За частиною п`ятою статті 6 Закону N 161-XIV право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Підпунктом 6 пункту 2 частини першої статті 4 Закону N 1952-IV передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону N 1952-IV визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду у встановленій формі.

Разом з тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

Велика Палата Верховного Суду не вбачала підстав для відступу від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі N 6-643цс16, у частині того, що договір є укладеним з моменту досягнення сторонами в належній формі згоди з усіх істотних умов договору, право оренди виникає з моменту його державної реєстрації.

Однак Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного у цій постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі N 6-643цс16 у частині того, що виходячи з положень статті 638 ЦК України, статей 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

При цьому Велика Палата Верховного Суду врахувала, що вказаний висновок стосується чинності договору оренди землі, укладеного після 01 січня 2013 року, тобто після зміни законодавчого регулювання: виключення із Закону N 161-XIV вимог про необхідність державної реєстрації договору оренди та вказівки на необхідність реєстрації права оренди та виключення з тексту цього Закону посилання на укладеність правочину з дня його державної реєстрації.

А тому колегія судів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що договір оренди від 22.10.2019 набрав чинності з моменту його державної реєстрації 25.02.2020, а відтак термін його дії мав би закінчитись 06.11.2022 року.

Подання заяви про укладення договору оренди землі на новий строк 08.07.2022 свідчить про недотримання орендарем положень частини другої статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Тому колегія суддів, врахувавши встановлені судами обставини, що позивач у встановлений законом строк не повідомив про свій намір поновити договірні відносини, дійшла висновку про правильність висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні.

Посилання апелянта на те, що у нього нібито виникли «законні сподівання» щодо продовження користування земельною ділянкою водного фонду колегія суддів відхиляє, тому що в даному випадку таке продовження користування можливе за умови вчинення впродовж встановленого законом і договором строку певних дій, які позивач своєчасно не вчинив.

Апеляційний суд звертає увагу, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану» від 24 березня 2022 року, що набрав чинності 07 квітня 2022 року розділ X «Перехідні положення» Земельного кодексу України були доповнені пунктом 27, згідно якого під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, а саме - вважаються поновленими на один рік без волевиявлення сторін відповідних договорів і без внесення відомостей про поновлення договору до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно договори оренди, суборенди, емфітевзису, суперфіцію, земельного сервітуту, строк користування земельними ділянками щодо яких закінчився після введення воєнного стану.

Разом з тим, таке автоматичне поновлення відповідних договорів передбачено законом щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення, в тому числі приватної власності, а в даній справі йдеться про земельну ділянку водного фонду (рибогосподарського призначення).

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо судових витрат

По справі відсутні підстави для перерозподілу чи відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Піпка Андрія Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 вересня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 11.12.2023

Головуючий І.М. Стадник

Судді Ю.Б. Войтко

М.В. Матківська