ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4911/19 Провадження № 2/636/462/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року Чугуївський міський суд Харківської області

у складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання Селевко Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування частиною квартири шляхом примусового вселення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю та вселення.

В обґрунтування позову зазначив, що він є власником 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору довічного утримання від 30.09.2008, яка складається з двох кімнат. Співвласником квартири є відповідач - ОСОБА_2 . На прохання позивача до відповідача про надання ключів від квартири і забезпечити вільний доступ до квартири, відповідач відмовляв, посилаючись на те, що це тільки його квартира. Відповідач не надає змогу вільно користуватися квартирою, хоча позивач пропонував різні варіанти рішення цієї проблеми, тому позивач вимушений звернутися до суду і просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю - 1/2 частини квартири шляхом його вселення у зазначену квартиру.

Відповідачем відзив на позов не подавався.

Позивач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки призваний на військову службу за загальною мобілізацією і приймає участь у захисті держави, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, у довідці про отримання поштового відправлення зазначено, що адресат відмовився від отримання. Протягом розгляду справи відповідачем неодноразово надавалися заяви про відкладення судового засідання через його хворобу або з інших підстав. Остання заява подана ОСОБА_2 21.02.2023, в якій вказує, що доступ у квартиру у позивача є, він прописав свою дружину з дітьми, замінив замок та почав робити ремонт.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання (догляду) від 30.09.2008, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , належить частина квартири, розташованої за адресом: АДРЕСА_1 (а.с. 6, 7). Вказаний договір довічного утримання зареєстровано у Державному реєстрі правочинів та КП «Чугуївське МБТІ» (а.с. 8, 9). Також позивачем надана копія технічного паспорту квартири (а .с. 11).

Як вбачається з Акту про перешкоди у проживання та користування квартирою розташованої за адресом: АДРЕСА_1 , від 08.11.2019, складеного представником селищної рада, за участю дільничного інспектора поліції і співвласників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на вимогу ОСОБА_1 надати доступ до користування належною частиною квартири відмовив, пояснюючи, що дане питання буде вирішуватись у суді (а.с. 10).

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно зі ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Разом з цим, згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт конфлікту між сторонами по поводу користування квартирою.

Таким чином, під час розгляду справи встановлено, що відповідач неправомірно чинить перешкоди позивачу у користуванні вказаним майном, а тому суд приходить до висновку, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом усунення перешкод у користуванні квартирою, вселенням.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 133, 141, 259, 263, 265, 268, 272, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод користування частиною квартири шляхом примусового вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартиру АДРЕСА_2 .

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -

Повний текст рішення виготовлений 12.06.2023.