РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №:755/5636/19

Провадження №: 2/755/6357/23

"15" листопада 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Гриценко О.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Березіль», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом та з врахуванням уточненої позовної заяви просить суд стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 93 705 грн. 4 коп. матеріального збитку заподіяного залиттям квартири.

Вимоги позивача мотивовані тим, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .

7 квітня 2016 р. після повернення з відрядження, позивач виявила , що в її квартири АДРЕСА_2 відбулося залиття з квартири АДРЕСА_3 , співвласниками якої є відповідачі по справі.

7 квітня 2016 р. було складено акт про залиття в складі голови правління ЖБК «Взутьовик» Британь Н.В., сантехніка даного ЖБК ОСОБА_7 , співвідповідача ОСОБА_8 та орендаря квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_6 .

Як було встановлено, що залиття відбулося внаслідок неякісного під`єднання пральної машини в квартирі АДРЕСА_3 до водопостачання .

Внаслідок залиття квартири АДРЕСА_2 було пошкоджено майно позивача, меблі, техніка також було пошкоджено ремонт в квартирі АДРЕСА_2 та загальна сума матеріального збитку спричиненого позивачу ОСОБА_3 складає 93705,04 грн.

14 травня 2019 р. ухвалою суду було відкрито провадження по даній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Адвокатом Чагіним С.М., що представляв інтереси відповідача ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву.

Представником позивача ОСОБА_1 подано до суду відповідь на відзив.

В ході судового розгляду ухвалою суду від 29.11.2019 р. було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_9 , що представляв інтереси відповідача ОСОБА_2 та в рамках розгляду даної справи була призначена судова будівельно - технічна експертиза з метою визначення матеріального збитку, заподіяного залиттям вказаної вище квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 5 вересня 2023 р., головуючим - суддею було визначено суддю Гончарука В.П.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, з обставин викладених в позовній заяві, наголошуючи на тому, що обов`язок утримувати своє майно, а також нести ризики пов`язанні з його утриманням покладається на власника.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову в повному обсязі, наголошуючи на тому, що йому у спірній квартирі належить тільки частка, квартира здається в оренду, в зв`язку з чим витрати викликані затопленням квартири позивача повиненні нести орендарі квартири АДРЕСА_3 , а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , при цьому не оспорюючи обставин ( причин) залиття квартири АДРЕСА_2 , що належить позивачу по справі та суми матеріального збитку, що визначена висновком судової будівельно - технічної експертизи, що була проведена в рамках даної справи.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи судом встановлено, що Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, що 7 квітня 2016 р. було виявлено залиття квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності позивачу по справі.

Актом, складеним комісією ЖБК «Взутьовик» від 7 квітня 2016 року, було встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_2 , що належить позивачу є неякісне під`єднання пральної машинки в квартирі АДРЕСА_3 , що призвело до залиття квартири АДРЕСА_2 .

Квартира АДРЕСА_2 , що вказана вище, належить на праві власності позивачу на підставі договору купівлі - продажу, укладеного 5 вересня 2000 р.

Квартира АДРЕСА_3 ,вказана вище, відповідно до інформаційної довідки КП БТІ м.Києвав належить на праві власності відповідачам ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , дана обставина в ході судового розгляду учасниками процесу спростована не була.

Як убачається з матеріалів справи, що квартира АДРЕСА_3 , яка належить на праві власності відповідачам по справі, здавалася в оренду, відповідно до договору оренди житла від 25.08.2014 р. та строк дії вказаного договору закінчився 1 вересня 2015 р.

Пунктом 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 №76 визначено, що у разі залиття квартир складається відповідний акт за формою, встановленою Додатком 4 до цих Правил. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися з таких-то причин).

У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.12.2009 року № 12/20-11-1975 «Щодо ремонту квартири після залиття» також зазначено, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.

Тобто факт залиття квартири, характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок - залиття речей та їх орієнтовна вартість) та його наслідків має бути зафіксований актом комісійного обстеження квартири, складеним за обов`язкової участі винної особи.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Зобов`язання із заподіяння шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

За вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно з пунктом 11 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 серпня 1992 року № 572 (зі змінами затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45) власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, а отже, підставою цивільно-правової відповідальності як обов`язку відшкодувати шкоду, є заподіяння майнової шкоди.

Статтею 151 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому позивач доводить лише факти, на яких ґрунтуються його позовні вимоги (Постанова Верховного Суду від 27.03.2019 року справа № 643/19078/15-ц, провадження № 61-17962св18).

Відповідно до висновку експерта судово - будівельної технічної експертизи №25000/20-43 від 1 серпня 2023 р. слідує, що вартість відшкодування матеріальної шкоди необхідної для відновлення опоряджувальних покриттів та покриттів підлоги квартири АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , внаслідок залиття з січня по березень 2016 р. складає 71 678 грн.

В судовому засіданні представник позивача не оспорював суму матеріальних збитків визначену вказаним висновком експерта.

Судом в судовому засіданні був детально досліджений вказаний звіт та з врахуванням інших доказів, що були досліджені в ході судового розгляду приймає даний доказ ( звіт ) як належний та допустимий.

Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В судовому засіданні відповідач не надав до суду належних та допустимих доказів того, що залиття відбулося внаслідок конструктивних, технологічних та інших недоліків товару чи внаслідок неякісного проведення ремонтних робіт третіми особами.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачами правомірно заявлені вимоги до відповідачів про відшкодування в солідарному порядку завданої матеріальної шкоди у розмірі 125 590 грн., а тому з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачами правомірно заявлені вимоги до відповідачів про відшкодування в солідарному порядку завданої матеріальної шкоди у розмірі 88713,69 грн., а тому з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надані сторонами докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з обставинами справи.

Надані сторонами докази суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з обставинами справи.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідачів на користь позивачів слід стягнути судові витрати по справі , а саме судовий збір судовий .

Враховуючи наведене та керуючись , ст.ст. 11, 23, 1166, 1192, 1167, Цивільного Кодексу України, ст. 151 ЖК України, ст.ст. 12,13,76,77,78,81,259, 263,264,265,268 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , треті особи: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Березіль», ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної залиттям квартири задовольнити - частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 71678 грн. матеріальної шоки заподіяної залиттям квартири.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 392 грн. 20 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 392 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.11.2023 р.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач - ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_5 ;

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 .

Суддя: