ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1156/22 Номер провадження 22-ц/814/3157/23Головуючий у 1-й інстанції Кузіна Ж.В. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Панченка О.О., Триголова В.М.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

стягувача - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2023 року, що постановлена за результатом розгляду заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

у справі наказного провадження за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню судового наказу, виданого 04.04.2022 Київським районним судом м. Полтави про стягнення з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Судовий наказ звернутий до виконання.

Проте, судовим наказом № 552/2572/21 виданим Київським районним судом м. Полтави раніше, 19.05.2021, вже було стягнуто з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 у такому ж розмірі.

На підставі цього прохав визнати судовий наказ щодо стягнення з нього аліментів таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаною ухвалою не погодився ОСОБА_2 та оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прохав ухвалу місцевого суду скасувати, вказуючи на порушення норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначив, що у справі № 552/2572/21 19.05.2021 було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на його користь аліментів на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх доходів (заробітку) і даний судовий наказ є чинним.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Судом установлено, що 04 квітня 2022 року Київським районним судом м. Полтави виданий судовий наказ за заявою ОСОБА_1 про стягнення аліментів із ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісячно.

У судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Матеріали цивільної справи № 552/1156/22, які досліджені в ході розгляду справи, містять довідку, видану КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» № 3687 щодо місця реєстрації малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із матір`ю - ОСОБА_1 (а.с. 6).

В матеріалах цивільної справи № 552/2572/21, які були досліджені у судовому засіданні, також міститься аналогічна довідка КП «ЖЕО» № 2 Полтавської міської ради від 06 листопада 2021 року № 3687 про те, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , склад сім`ї: син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дана обставина також підтверджується актом обстеження умов проживання, який складений головним спеціалістом Клунник К.Р. та зав. Сектору з питань усиновлення, опіки та піклування Служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради Вавренюк І.І., що затверджений 17.11.2021 начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, місцевий суд виходив з того, що судовий наказ від 04 квітня 2022 року отриманий 08.04.2022 особисто ОСОБА_2 , який судовий наказ № 552/1156/22 від 04.04.2022 не оскаржував, отже боржник погодився з наданими вимогами заявника та доказами, зокрема, довідкою, актом про проживання сина з матір`ю.

Враховуючи викладені обставини, місцевий суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини третьої статті 167 ЦПК України судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, проте може бути скасований у порядку, передбаченому розділом ІІ цього Кодексу.

Статтями 170, 171 ЦПК України визначено підстави для скасування судового наказу за заявою боржника та регламентовано порядок розгляду таких заяв.

Згідно з частиною першою статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 ЦПК України (пункт 4 - заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб); (пункт 5 - заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб) судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою ІІІ розділу V цього Кодексу.

Судовий наказ про стягнення аліментів не міг бути скасований за процедурою, визначеною ст. 170 ЦПК України.

У відповідності з вимогами ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Таким чином, ЦПК України передбачено можливість скасування судового наказу про стягнення аліментів за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою ІІІ розділу V ЦПК України чи подання заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Скориставшись таким правом, ОСОБА_2 обрав спосіб захисту порушеного права - визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, який є ефективним способом захисту права та не суперечить нормам процесуального права.

За положеннями статті 160 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є особливою формою судового рішення та одночасно виконавчим документом.

У частинах першій, другій статті 432 ЦПК України визначено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

У постанові від 24.06.2021 у справі № 750/9956/17 Верховний Суд зазначав, що процесуальний закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом. Законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у частині четвертій статті 369 ЦПК України. При цьому, словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний, тощо. Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові (підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, передбачені, зокрема, главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України; та процесуально-правові. Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, тощо.

Саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи в заяві про видачу судового наказу від 31.03.2022 ОСОБА_1 не повідомила суд про наявність судового наказу у справі № 552/2572/21 про стягнення з неї, ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про результати розгляду її заяви у цій же справі № 552/2572/21 про визнання даного судового наказу таким, що не підлягав виконанню, яка не була задоволена.

За нормами ч. 1 п. 4 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу, серед іншого, у разі якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами;

Враховуючи наявність судового наказу, що набрав законної сили, виданий у справі між тими ж сторонами про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були наявні підстави для відмови у видачі судового наказу.

Місцевий суд зазначену обставину до уваги не взяв. Таким чином, судовий наказ підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 має право вирішити питання про стягнення аліментів на утримання сина у порядку позовного провадження, в тому числі, одночасно вирішити питання про відсутність в неї обов`язку сплачувати аліменти на утримання сина за судовим наказом від 31.03.2022, виданим у справі № 552/2572/21.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладені висновки, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого суду - скасуванню, з постановленням нової ухвали про задоволення заяви.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 24 лютого 2023 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_2 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню судовий наказ від 04.04.2022, виданий Київським районним судом м. Полтави у справі № 552/1156/22 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 31.03.2022.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 червня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді О.О.Панченко

В.М. Триголов