Справа № 279/52/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Максимець О. В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою та просить стягнути з відповідача на його користь 3 874 грн. 41 коп. матеріальної шкоди та 100 000 грн. моральної шкоди, мотивуючи тим, що відповідач 02.10.2021 близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні кафе «Новинка» в м. Коростені Житомирської області, на грунті неприязних відносин заподіяв йому тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень без короткострокового розладу здоров`я. За фактом даної події ним було подано заяву до правоохоронних органів про вчинення кримінального правопорушення. Відомості про подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000341 від 11.10.2021 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та його було визнано потерпілим в даному кримінальному провадженні.

Вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.06.2022 у справі №279/2478/22 відповідача було визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн., що становить 30 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Протягом періоду лікування у нього - позивача виявлено закриту черепно-мозкову травму, нанесену в результаті події 02.10.2021, струс головного мозку, залишкові явища закритої черепно-мозкової травми у вигляді цефалгії, стійкий цереброастенічний синдром та астено-невротичний синдром. На придбання ліків та лікарських засобів ним витрачено 3 874 грн. 41 коп..

Крім того, йому спричинено моральні страждання, що виразилися у сильному болі, сильних душевних стражданнях за своє здоров`я та життя. В результаті чого він вимушений був змінити свій звичайний спосіб життя, проходити довготривале та дороговартісне лікування. Він перебував у пригніченому стані, знизився його життєвий тонус та погіршилося загальне самопочуття; не міг самостійно забезпечувати свої потреби, став нервовим та пригніченим. Також, учасниками події були його діти, які на власні очі бачили протиправні дії відповідача, направлені на заподіяння тілесних ушкоджень їхньому батьку. Згідно висновку психолога у них спостерігалась психологічна травматизація, почуття занепокоєння, розчарування та ненависть щодо учасників травмуючого конфлікту, внутрішня напруга, стрес та стан тривоги, в результаті чого порушився звичний життєвий баланс в сімейному середовищі. Значні душевні страждання були викликані і ризиком для його життя та здоров`я. Тому вважає, що компенсація моральної шкоди повинна становити 100 000 грн., що є справедливою компенсацією.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній просить позовні вимоги задовольнити частково, а саме в розмірі 4213 грн. 80 коп., посилаючись на те, що відповідно до вироку Коростенського міськрайонного суду від 29.06.2022 його визнано винуватим та засуджено за нанесення 02.10.2021 о 18 год. ОСОБА_1 одного удару кулаком правої руки в область лівого ока, внаслідок чого було заподіяно тілесне ушкодження у вигляді двох саден на нижній повіці лівого ока у внутрішньому куті, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, без короткочасного розладу здоров`я.

Під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій не заперечував проти розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та виклику сторін у судове засідання, тобто погодився з встановленими досудовим розслідуванням фактичними обставинами справи та не оспорював кількість, ступінь тяжкості, зазначених в обвинувальному акті, заподіяних тілесних ушкоджень.

Таким чином, твердження позивача, що в результаті заподіяного удару він отримав закриту черепно-мозкову травму, внаслідок чого проходив тривале лікування, не обгрунтовані, протирічать висновкам судово-медичної експертизи та висновкам суду за результатами розгляду кримінального провадження.

За таких обставин, вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди ним визнаються частково на суму 2106 грн. 90 коп. (розрахункові квитанції від 02.10.2021 на суму 736 грн. 90 коп. та від 02.10.2021 на суму 1370 грн.).

В частині стягнення моральної шкоди зазначив, що поза всяким розумним сумнівом, заподіяння позивачу легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я у вигляді двох саден на нижній повіці лівого ока у внутрішньому куті, які утворилися від одного удару кулаком руки, не спричинили і не могли спричинити ризики для життя та здоров`я ОСОБА_1 , а тому не могли потягнути за собою сильних душевних страждань у зв`язку з побоюванням за своє життя та здоров`я чи неможливістю самостійно забезпечувати свої потреби, оскільки не привели до наслідків, за яких він не міг би самостійно пересуватися, себе обслуговувати та інше.

Щодо твердження позивача про наявність психологічного травматизму в дітей, вважає, що дане немає ніякого відношення до подій, які відбулися 02.10.2022, оскільки діти при цій події присутні не були і жодним чином вплинути він особисто чи його дії на особисті характеристики дітей позивача (так в «психологічному портреті»), емоційний стан, потреби, відносини в сім`ї між батьками та дітьми, особливості поведінки та спілкування, він не міг. Психологічні портрети дітей позивача: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які долучені до позову, доказів цього не містять, та складені особою, яка не є фахівцем з проведення психологічної експертизи.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, просить врахувати характер вчиненого кримінального проступку, його наслідки у вигляді синців, фізичний біль при завданні таких тілесних ушкодженнях.

При цьому, просить врахувати, що він повністю визнав свою вину під час досудового розслідування та при розгляді справи в суді, сприяв розслідуванню цієї справи, розкаявся у вчиненому, а також те, що він є особою з інвалідністю 2-ї групи та має на утриманні малолітню дитину. Вважає, що моральну шкоду слід визначити у розмірі, яка відповідає завданій майновій шкоді, а саме в сумі 2106 грн. 90 коп..

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій останній просить його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, зазначивши, що відзив та додатки до нього вважає необгрунтованими та неприйнятними. Так, відповідно до вироку Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.06.2022 в справі №279/2478/22 відповідач 02.10.2021 близько 18 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в АДРЕСА_1 , де в цей час також перебував позивач, на грунті неприязних відносин, з прямим умислом заподіяти йому тілесні ушкодження підійшов до нього та наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока, внаслідок чого заподіяв йому тілесні ушкодження у вигляді двох саден на нижній повіці лівого ока у внутрішньому куті, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я. Протягом періоду лікування у нього було виявлено закриту черепно-мозгову травму, нанесену в результаті подій 02.10.2021, струс головного мозку, залишкові явища закритої черепно-мозгової травми у вигляді цефалгії, стійкий цереброастенічний синдром та астено-невротичний синдром. Вказані діагнози стали наслідком нанесених травм під час події. Таким чином підтверджується причинно-наслідковий зв`язок між нанесеними йому з боку відповідача ушкодженнями та виявленої у нього черепно-мозгової травми. У зв`язку з цим позиція відповідача у відзиві щодо врахування лише висновку експерта від 04.11.2021 №294 є необгрунтованою. На придбання ліків та лікарських засобів ним витрачено 3874 грн. 41 коп., що підтверджується розрахунковими квитанціями та фіскальними чеками.

Крім того, звертає увагу на те, що наявність у відповідача групи інвалідності та малолітньої дитини жодним чином не спростовують його вину у нанесенні йому тілесних ушкоджень та не є підставою для зменшення відшкодування. Вважає, що не заслуговують на увагу і твердження відповідача щодо відсутності у нього позивача сильних душевних страждань, з урахуванням того, що він - відповідач погоджується на часткове відшкодування моральної шкоди. Внаслідок протиправних дій відповідача він зазнав моральної шкоди, яка полягає у значних триваючих душевних стражданнях, що викликані: сильними душевними переживаннями за своє здоров`я та життя; зміною свого звичайного способу життя, довготривалим та дороговартісним лікуванням; перебуванням у пригніченому стані, зниженням його життєвого тонусу та погіршенням загального самопочуття; неможливістю самостійно забезпечувати свої потреби; нервовим та пригніченим станом; наявністю психологічного травматизму у дітей та порушенням звичного життєвого балансу в сім`ї; ризиком для його життя та здоров`я.

В судовому засіданні сторона позивача позовні вимоги підтримала, з підстав зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково, а саме в сумі 4213 грн. 80 коп., з підстав зазначених у відзиві.

Суд, вислухавши пояснення сторін та дослідивши в судовому засіданні письмові докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав.

Згідно з ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно із ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Тобто, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону (частина перша статті 1177 ЦК України).

Згідно із положеннями ч.1 ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

За змістом ч.1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч.2 цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

В ч.1 ст. 1167 ЦК України законодавець закріпив, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів (частина перша статті 1168 ЦК України).

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ч.6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 28.05.1985 у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі» зазначається, що «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте, розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (Воловік проти України, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Під час судового розгляду встановлено, що вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.06.2022 у справі №279/2478/22 ОСОБА_4 відповідача, було визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень, що становить 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за те, що він, 02.10.2021 наніс ОСОБА_1 позивачу, один удар кулаком правої руки в область лівого ока, внаслідок чого заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді двох саден на нижній повіці лівого ока у внутрішньому куті, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, без короткочасного розладу здоров`я.

При цьому судом було встановлено, що ОСОБА_4 02.10.2021 близько 18 години перебував на терасі приміщення кафе під назвою " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", що за адресою: АДРЕСА_1 , де в цей час також перебував ОСОБА_1 , який сидів за столиком. ОСОБА_4 та ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_1 , в ході спілкування між останнім та ОСОБА_4 на грунті неприязних відносин виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 намагався вдарити ОСОБА_1 скляною пляшкою по голові, але останній ухилився від удару та з метою уникнення конфлікту пішов до приміщення зазначеного кафе, де піднявся на другий поверх та перебував у коридорі разом з іншими відвідувачами. Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_4 з прямим умислом заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_1 підійшов до нього та наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока, внаслідок чого заподіяв тілесне ушкодження у вигляді двох саден на нижній повіці лівого ока у внутрішньому куті, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, без короткочасного розладу здоров`я.

Встановлені органом досудового розслідування обставини, згідно мотивувальної частини вироку доводяться серед іншого і довідкою з травмпункту за №5399 від 2.10.2021, зміст якої містить інформацію про звернення ОСОБА_1 за медичною допомогою з приводу отриманих тілесних ушкоджень; актом СМЕ №258 від 07.10.2021, яким встановлено, що у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці верхньої та нижньої повіки правого ока, двох саден на нижній повіці лівого ока у внутрішньому куті; синця в ділянці живота справа на межі з дугою 12 ребра, садна на фоні вищеописаного синця, які утворились від неоднократної дії тупого твердого предмета та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень; висновком судово-медичної експертизи №294 від 04.11.2021, яким встановлено, що у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці верхньої та нижньої повіки правого ока, двох саден на нижній повіці лівого ока у внутрішньому куті; синця в ділянці живота справа на межі з дугою 12 ребра, садна на фоні вищеописаного синця, які утворились від неоднократної дії тупого твердого предмета та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Інших тілесних ушкоджень не виявлено. Достовірно ідентифікувати тупий твердий предмет за специфічними і індивідуальними ознаками, від дії якого виники тілесні ушкодження на тілі обстежуваного не можливо, однак такими могли бути рука і нога іншої особи; а також висновком додаткової судово-медичної експертизи №183 від 16.06.2022, якою встановлено, що у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці верхньої та нижньої повіки правого ока, двох саден на нижній повіці лівого ока у внутрішньому куті; синця в ділянці живота справа на межі з дугою 12 ребра, садна на фоні вищеописаного синця, які утворились від неоднократної дії тупого твердого предмета та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Інших тілесних ушкоджень не виявлено. Вказаний вирок набрав законної сили 01.08.2022, про свідчить відмітка на його копії, яка долучена до справи (а.с. 13-15).

З копії довідки травмпункту Коростенської ЦМЛ №5399 від 02.10.2021 за підписом чергового травматолога ОСОБА_8 вбачається, що хворому - ОСОБА_1 , тобто позивачу, було надано допомогу з приводу побутової травми та встановлено діагноз: гематома скроневої ділянки голови зправа, поверхневе садно в ділянці ока зліва, алкогольне сп`яніння, забій лівого стегна. Обставини та час травмування: 02.10.2021 18 год. 00 хв.. Час звернення: 02.10.2021 20 год. 00 хв. (а. с. 16).

Копія щоденника хворого свідчить, що цього ж дня 02.10.2021 лікарем травматологом (прізвище не зазначено) записано скарги хворого на головний біль, нудоту, загальну слабкість. Травма в побуті. Діагноз: п/т гематома скроневої ділянки голови зправа, п/о гематома зправа, поверхневі садна лівого ока, забій лівого стегна, струс ГМ? Лікування: дексалгін, діклоберл, ліотон, фастум гель, серрата, золопент, еспол (а. с. 17).

На придбання вказаних ліків позивачем витрачено 2 106 грн. 96 коп., що підтверджується копіями розрахункових квитанцій серії ББАІ №407390 на суму 736 грн. 90 коп. та серії ББАІ №407389 від 02.10.2021 на суму 1370 грн. 06 коп. (а. с.18).

Виписка з медичної карти амбулаторного хворого від 04.10.2021 підтверджує факт звернення ОСОБА_1 до терапевта з скаргами на головний біль, головокружіння, нудоту, поганий сон. В результаті проведення огляду встановлено діагноз: залишкові явища закритої черепно-мозкової травми у вигляді цефалгії та призначено лікування (а. с. 19).

З копій консультаційних висновків спеціаліста від 05.10.2021 та 14.07.2022 (а. с. 21-23) вбачається, що ОСОБА_1 встановлені діагнози: стан після закритої черепно-мозкової травми (02.10.2021, 2021), струс головного мозку, цефалгія, церебро-астенічний синдром, астено-невротичний синдром. У зв`язку із встановленими діагнозами рекомендовано лікування (а. с. 21, 23).

Копії розрахункових квитанцій серії ББАІ №407397, серії ББАІ №407417 та фіскального чеку від 18.11.2022 свідчать про придбання позивачем призначених ліків на загальну суму 1767 грн. 45 коп. (а. с. 20, 22, 24).

Оцінюючи досліджені докази, суд звертає увагу, що як в довідці травмпункту від 02.10.2021, так і в щоденнику хворого лікарем зазначено, що ОСОБА_1 звернувся з приводу саме побутової травми. Згідно акту СМЕ №258 від 07.10.2021, висновку судово-медичної експертизи №294 від 04.11.2021 та висновку додаткової судово-медичної експертизи №183 від 16.06.2022 у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці верхньої та нижньої повіки правого ока, двох саден на нижній повіці лівого ока у внутрішньому куті; синця в ділянці живота справа на межі з дугою 12 ребра, садна на фоні вищеописаного синця, які утворились від неоднократної дії тупого твердого предмета та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Інших тілесних ушкоджень не виявлено. Однак, вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 29.06.2022 у справі №279/2478/22 ОСОБА_4 відповідача, було визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, і призначено йому покарання у виді штрафу за те, що він, 02.10.2021 наніс ОСОБА_1 , тобто позивачу, один удар кулаком правої руки в область лівого ока, внаслідок чого заподіяв останньому тілесне ушкодження у вигляді двох саден на нижній повіці лівого ока у внутрішньому куті, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, без короткочасного розладу здоров`я. Вказаний вирок набрав законної сили, а тому відповідно до положень ч.6 ст. 82 ЦПК України є обов`язковим для суду , що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності ОСОБА_4 , стосовно якого ухвалений вирок в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою.

Таким чином, причинно-наслідковий зв`язок між діянням ОСОБА_4 та заподіянням матеріальної шкоди ОСОБА_1 на суму 3874 грн. 41 коп., що пов`язана з отриманням ним закритої черепно-мозкової травми, є недоведеним, адже відсутні належні, достовірні та достатні докази тому, що вказана шкода є наслідком протиправного діяння саме ОСОБА_4 , а не якихось інших обставин (діяння інших осіб).

Відтак, наявні правові підстави для задоволення позову в частині відшкодування матеріальної шкоди на суму 2106 грн. 96 коп. (розрахункові квитанції серії ББАІ №407390 на суму 736 грн. 90 коп. та серії ББАІ №407389 від 02.10.2021 на суму 1370 грн. 06 коп.), яка визнається стороною відповідача.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності та встановлені в ході судового розгляду справи обставини, суд визнає доведеним факт спричинення позивачу відповідачем фізичних та моральних страждань, а також причинно-наслідкового зв`язку між протиправними діями відповідача та перенесенням позивачем фізичного болю і моральних страждань.

При цьому відмічає, що саме ОСОБА_4 з ОСОБА_7 підійшли до ОСОБА_1 , який сидів за столиком, та в ході спілкування, коли між останнім та ОСОБА_4 на грунті неприязних відносин виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 намагався вдарити ОСОБА_1 скляною пляшкою по голові, останній ухилився від удару та з метою уникнення конфлікту пішов до приміщення зазначеного кафе, де піднявся на другий поверх та перебував у коридорі разом з іншими відвідувачами. Тобто, позивач намагався уникнути конфлікту. Однак, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, з прямим умислом заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_1 підійшов до нього та наніс один удар кулаком правої руки в область лівого ока. Вказана подія відбулася в присутності ряду осіб, які перебували в коридорі кафе.

В суді не встановлено, що подія відбулася саме в присутності дітей позивача, а тому їх психологічні портрети суд не може покласти в основу рішення у справі. Поряд з тим враховує, що діти не могли не бачити батька з тілесними ушкодженнями, і не знати їх походження.

За встановлених обставин, суд вважає, що винними діями відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, оскільки останній зазнав фізичного болю, душевних переживань за своє здоров`я, що потягнуло нервовий та пригнічений стан, порушення нормальних життєвих зв`язків.

Визначаючи розмір заподіяної моральної шкоди, суд враховує, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю; будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз, (такого висновку Європейський суд з прав людини дійшов у справі «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року), та з огляду на обсяг страждань позивача, певний час вимушених змін у життєвих стосунках, відсутність у нього доказів на підтвердження розміру моральної шкоди на суму саме 100 000 грн., виходячи з вимог розумності і справедливості, вважає, що розмір моральної шкоди повинен бути зменшений до 14000 грн..

Від сплати судового збору позивач звільнений на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід було стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: в сумі 307 грн. 64 коп. (1984 грн. 80 коп. (за дві вимоги) Х 15,5%:100%=307,64 грн.).

Однак, зважаючи, що відповідач також звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», так як має інвалідність другої групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 022683 (а.с. 52), а тому судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , (ідентифікаційний номер невідомий) який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , матеріальну шкоду в сумі 2106 грн. 96 коп., моральну шкоду в сумі 14000 грн. та судовий збір в сумі 307 грн. 64 коп. дохід держави.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду до апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 11.12.2023.