судді Верховного Суду у Касаційному цивільному судіПророка В. В.
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду розглянув заяву приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент» про забезпечення позову у справі за позовом приватного підприємства «Буд Кепітал Менеджмент» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування та витребування майна з чужого незаконного володіння і ухвалою від 08 червня 2023 року відмовив у задоволенні заяви.
Водночас з рішенням колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду (далі - колегія суддів)не можу погодитися з огляду на таке.
2. Постановою Рівненського апеляційного суду від 07 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2022 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в позові відмовлено.
3. У березні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ПП «Буд Кепітал Менеджмент», подана його представником Гарголь В. В., на постанову Рівненського апеляційного суду від 07 березня 2023 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 червня 2022 року.
4. Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2023 року відкрите касаційне провадження.
5. 17 квітня 2023 року до Верховного Суду надійшла заява ПП «Буд Кепітал Менеджмент», подана його представником Гарголь В. В., про забезпечення позову у справі.
7. Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позву у цій справі заявник вказує на те, що при зверненні до суду із позовом було заявлено вимогу про витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 на його користь зазначеної квартири.
10. Відмовляючи у задоволенні заяви колегія суддів обґрунтувала свою позицію тим, що суд касаційної інстанції при розгляді касаційних скарг діє в порядку та в межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження визначені главою 2 розділу V Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), відповідно до положень якої на відміну від положень глави 10 розділу I та глави 1 розділу V ЦПК України не передбачено забезпечення позову на стадії касаційного провадження. Натомість на стадії касаційного провадження можливе заявлення клопотання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії (частина восьма статті 394, 436 ЦПК України).
11. Відповідно до визначених процесуальним законом повноважень Верховний Суд здійснює перевірку рішень судів першої та апеляційної інстанцій, що виключає можливість вирішення питання про забезпечення позову на стадії перегляду справи у суді касаційної інстанції.
12. Проте, частинами першою та другою статті 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
13. Пунктом 1 частини першої статті 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
14. Частиною першою статті 152 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.
15. Відповідно до частин першої, шостої, сьомої та восьмої статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
16. Тобто колегія суддів вказує на неможливість застосування заходів забезпечення позову під час касаційного провадження, що суперечить ЦПК України, який у статтях 149, 152 та 153 прямо вказує на право заявника звернутися до суду із заявою про забезпечення позову, зокрема, на будь-якій стадії розгляду справи, тобто і на стадії касаційного перегляду справи, а суд, у свою чергу, має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.
17. ЦПК України не містить жодних обмежень по інстанційності для подання та розгляд заяви про забезпечення позову, на відміну, наприклад, від Кодексу адміністративного судочинства України, який у частині третій статті 150 чітко вказує на те, що ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.
18. Крім цього Глава 10 ЦПК України, яка регламентує право, процес звернення до суду із заявою про забезпечення позову та вирішення цього питання судом розташована у розділі «Загальні положення» цього Кодексу, яка поширюється і на касаційне провадження.
19. Колегією суддів залишено поза увагою і те, що Господарський процесуальний кодекс України (далі - ГПК України). містить аналогічні до ЦПК України положення щодо права як заявника звернутися до суду із заявою про забезпечення позову на будь-якій стадії розгляду такої справи так і права суду, зокрема, і касаційної інстанції, забезпечити позов повністю або частково і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду, маючи такі ж процесуальні повноваження як і Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду, враховуючи зазначені норми ГПК України на стадії касаційного перегляду справ розглядає по суті заяви учасників справ про забезпечення позову та постановляє відповідні ухвали.
21. Колегією суддів також залишено поза увагою і висновки зроблені Великою Палатою Верховного Суду, під час розгляд нею заяв про забезпечення позову.
22. Так Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 27 квітня 2021 року у справі № 359/3373/16-ц відмовила у прийнятті до розгляду заяви про забезпечення позову, оскільки заявник не був учасником зазначеної справи.
24. В ухвалі від 11 грудня 2019 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду скасувала заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 01 грудня 2015 року, оскільки постановою Великої Палати Верховного Суду від 13 листопада 2019 року ухвалено нове рішення по справі, яким відмовлено у задоволенні позову.
25. В ухвалі від 20 березня 2019 року у справі № 524/8406/17 Велика Палата Верховного Суду залишила без розгляду заяву про забезпечення позову з тих підстав, що на момент звернення заявника із цією заявою провадження у справі закрите та відповідно розгляд позовних вимог по суті не відбувся.
27. Із зазначених ухвал вбачається, що Велика Палата Верховного Суду погоджується із приписами статей 149 та 152 ЦПК України, щодо можливості розгляду заяв про застосування заходів забезпечення позову по суті та вирішення даного питання на стадії касаційного перегляду судового рішення у справі.
Суддя В. В. Пророк