Дата документу 12.06.2023 Справа № 336/843/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/843/23 Головуючий у 1 інстанції: Карабак Л.Г.
Провадження № 22-ц/807/1024/23 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«12» червня 2023 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Гончар М.С.,

Кочеткової І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Комунаровець-12» про стягнення заборгованості у зв`язку несвоєчасним розрахунком при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСББ «Комунаровець-12» про стягнення заборгованості у зв`язку несвоєчасним розрахунком при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 жовтня 2020 року він був прийнятий на роботу на посаду голови правління ОСББ «Комунаровець-12» на підставі наказу (розпорядження) № 2-к від 16 жовтня 2020 року з щомісячною заробітною платою 5900 грн.

01 грудня 2020 року наказом (розпорядженням) № 2/12-к «Про припинення трудового договору (контракту)» він був звільнений з посади голови правління ОСББ «Комунаровець-12» у зв`язку з припиненням строку повноважень на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 серпня 2022 року за його стягнуто з відповідача на його користь невиплачену заробітну плату в сумі 3638,33 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 4000,00 грн., вихідну допомогу в сумі 33714,00 грн.

Повний розрахунок був здійснений 12 січня 2023 року відповідно до постанови старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління юстиції України про закриття виконавчого провадження.

На день звернення до суду заборгованість у зв`язку з несвоєчасним розрахунком при звільненні становить 121 651,35 грн. із розрахунку середньоденної заробітної плати в розмірі 280,95 грн. та 433 днів прострочення з15 квітня 2021 року по 12 січня 2023 року.

На підставі зазначеного просив стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 121651,35 грн. та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що відповідач не здійснив розрахунок у встановлений законом строк, в матеріалах справи відсутні відомості про фінансовий стан відповідача, що б свідчило про покладання надмірного тягаря при задоволенні позову, просив скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову, вирішити питання про судові витрати.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13 квітня 2023 року апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито, та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 13 квітня 2023 року справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до частин першої, третьої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову у справі становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа є малозначною, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.

Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга частковому задоволенню.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ч. 4 ст. 376 ЦПК України).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСББ «Комунаровець-12» є неприбутковою організацією, яка виживає за рахунок внесків співвласників квартир, які в умовах воєнного стану, самостійно забезпечують утримання житлового будинку, проте позивач просить стягнути з відповідача 121651,35 грн. за затримку розрахунку при звільненні. Така сума є вочевидь непропорційною, з огляду на обсяг порушення прав позивача, відшкодування ним отримане за рішенням суду та є тягарем, який порушить права ОСББ «Комунаровець-12».

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Матеріалами справи підтверджено, що 16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Комунаровець-12» на підставі наказу (розпорядження) № 2-к від 16 жовтня 2020 року (а.с.7).

Наказом (розпорядженням) № 2/12-к «Про припинення трудового договору (контракту)» від 01 грудня 2020 року він був звільнений з посади голови правління об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Комунаровець-12» у зв`язку з припиненням строку повноважень на підставі п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України (а.с. 8).

За приписами частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 16 серпня 2022 року у справі № 336/8047/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Комунаровець-12» про стягнення заборгованості із заробітної плати, вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 16 червня 2021 року в цій справі скасовано та прийнято постанову змісту про часткове задоволення позову та стягнення з ОСББ «Комунаровець-12» на користь ОСОБА_1 : не виплачена заробітна плата в сумі 3638,33 грн.; середній заробіток за період затримки розрахунку в сумі 4000 грн.; вихідна допомога в розмірі 33714 грн. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.11-24).

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку, колегія суддів погодилась із розрахунками позивача щодо розміру його середньоденної заробітної плати, яка дорівнює 280,95 грн., та виходила з періоду, за який здійснюється стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку, з дня звільнення позивача (01 грудня 2020 року) по день ухвалення рішення суду першої інстанції (16 червня 2021 року).

Відповідно до постанови старшого державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) від 12 січня 2023 року про закриття виконавчого провадження ВП № 70272935 при примусовому виконанні виконавчого листа № 336/8047/20, виданого Запорізьким апеляційним судом 30 серпня 2022 року, про стягнення з ОСББ «Комунаровець-12» на користь ОСОБА_1 не виплаченої заробітної плати в сумі 3638,33 грн., середнього заробітку за період затримки розрахунку в сумі 4000 грн., вихідної допомоги в розмірі 33714 грн., встановлено повне фактичне виконання рішення суду, сума боргу, виконавчий збір та витрати стягнуто в повному обсязі (а.с.25).

Згідно з частиною першою статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідальність за затримку розрахунку при звільненні встановлено статтею 117 КЗпП України (у редакції на час звернення до суду з позовом), відповідно до якої у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні, факт проведення з ним остаточного розрахунку та встановлення вини.

Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців (у разі часткового задоволення вимог працівника).

Отже, стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними у передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій) (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 755/12623/19, провадження № 14-47цс21).

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позову з підстав того, що відповідач є неприбутковою організацією, сума позовних вимог ж непропорційною та є тягарем, який порушить права ОСББ «Комунаровець-12».

Щодо розміру середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні колегія суддів виходить з наступного.

Розмір середньоденної заробітної плати позивача дорівнює 280,95 грн., що встановлено постановою Запорізького апеляційного суду від 16 серпня 2022 року у справі № 336/8047/20.

З урахуванням розрахункового періоду, який у відповідності до статті 117 КЗпП України становить весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців, з 02 грудня 2020 року до 02 червня 2021 року кількість робочих днів становить 125 днів.

Аналогічного висновку щодо розрахункового періоду дійшов Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 757/37241/20, провадження № 61-15667св21.

При розгляді справи № 336/8047/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСББ «Комунаровець-12» про стягнення заборгованості із заробітної плати, вихідної допомоги та середнього заробітку колегія суддів Запорізького апеляційного суду в постанові від 16 серпня 2022 року виходила з періоду, за який здійснюється стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку, з дня звільнення позивача (01 грудня 2020 року) по день ухвалення рішення суду першої інстанції (16 червня 2021 року), що становить більше визначеного статтею 117 КЗпП України у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом та розгляду справи, шестимісячного періоду.

Таким чином, оскільки постановою Запорізького апеляційного суду від 16 серпня 2022 року охоплено період з 15 квітня 2021 року по 02 червня 2021 року, яким закінчується визначений статтею 117 КЗпП України строк, підстави для стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку за подальший період, визначений позивачем у цій справі відсутні.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову із вкзааних в рішенні суду першої інстанції підстав.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України змінити рішення суду першої інстанції, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

ОСОБА_2 від імені ОСББ «Комунаровець-12» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що постановою Запорізького апеляційного суду у справі № 336/8047/20 стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку, заявлена позивачем сума є значною, об`єднання є неприбутковою організацією, позивачу була невиплачена незначна сума, заборгованість виникла також з вини позивача, просив стягнути з позивача на користь ОСББ «Комунаровець-12» витрати на професійну правничу допомогу.

Вказаний відзив на апеляційну скаргу не може бути прийнятий до уваги, а витрати на професійну правничу допомогу не підлягають стягненню з огляду на таке.

Згідно з статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено статтями 76,77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статей 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як встановлено статтею 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За приписами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчинення нею процесуальних дій.

Адвокатом Пономаренком О.О. надано ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1099162 від 12 вересня 2022 року, згідно з яким адвокат Пономаренко О.О. уповноважений представляти інтереси ОСББ «Комунаровець-12» у Шевченківському районному суді м. Запоріжжя, Запорізькому апеляційному суді, Верховному Суді на підставі договору про надання правової допомоги № 05-21 від 22 січня 2021 року.

В той же час до відзиву на апеляційну скаргу долучено договір про надання правової (правничої) допомоги № 05-21 від 27 січня 2021 року, укладений між Адвокатським об`єднанням «Право Студія» та ОСББ «Комунаровець-12», за умовами якого виконавець має право покласти частину своїх обов`язків на іншу особу, з якою виконавець укладає окремий договір (договір № 0108 від 01 серпня 2021 року з адвокатом Пономаренком О.О.), договір діє до 27 січня 2022 року, автоматична пролонгація умовами договору не передбачена.

Договір про надання правової допомоги № 05-21 від 22 січня 2021 року в разі його існування адвокатом Пономаренком О.О. не долучений.

Таким чином, належні докази на підтвердження того, що адвокат Пономаренко О.О. станом на день подання відзиву на апеляційну скаргу (03 травня 2023 року) був уповноважений діяти в інтересах ОСББ «Комунаровець-12», не надані.

Із зазначених підстав колегія суддів не приймає до уваги платіжну інструкцію № 1142 від 03 травня 2023 року на суму 1500 грн. та акт № 3 наданих послуг на суму 1500 грн. (складання відзиву на апеляційну скаргу по справі № 336/843/23), який, окрім цього, датований 02 травня 2022 року.

З огляду на зазначене, відсутні підстави для вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Також, до відзиву на апеляційну скаргу були долучені платіжна інструкція № 1116 від 03 травня 2023 року на суму 1500 грн. та акт № 2 наданих послуг від 07 березня 2023 року на суму 1500 грн. (складання відзиву на позовну заяву по справі № 336/843/23), тобто за послуги, надані в суді першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що 08 березня 2023 року після ухвалення оскаржуваного рішення суду першої інстанції до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшов відзив адвоката Пономаренка О.О. від імені ОСББ «Комунаровець-12», до якого долучено ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР № 1099162 від 12 вересня 2022 року.

09 березня 2023 року до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання адвоката Пономаренка О.О. від імені ОСББ «Комунаровець-12» про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1500 грн., до якого долучені, зокрема, вказані договір про надання правової (правничої) допомоги № 05-21 від 27 січня 2021 року, платіжна інструкція № 1116 від 03 травня 2023 року та акт № 2 наданих послуг від 07 березня 2023 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2023 року в задоволенні заяву про ухвалення додаткового рішення суду відмовлено.

В обґрунтування відмови суд першої інстанції зазначив, що відзив було подано вже після ухвалення рішення судом, тобто такі дії вчинені представником відповідача поза межами провадження у справі.

Таким чином, суд першої інстанції не прийняв відзив на позовну заяву, вказана ухвала суду ОСББ «Комунаровець-12» не оскаржувалась, підстави для стягнення вказаних витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 279, 368, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07 березня 2023 року у цій справі змінити в частині правового обґрунтування відмови в задоволенні позову.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складений 12 червня 2023 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: М.С. Гончар

І.В. Кочеткова