Справа № 307/1246/23
Провадження № 2-д/307/4/23
УХВАЛА

07 червня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді Чопик В.В., за участю секретаря с/з Гламазда О.М., розглянувши клопотання румунського суду про надання дозволу на виконання на території України вироку в частині стягнення судових витрат в сумі 800 леїв з Корнути Василя, що підлягає примусовому виконанню на підставі міжнародного договору, по справі № 805/08.06.2022 .

ВСТАНОВИВ:

До Тячівського районного суду Закарпатської області із Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) надійшло клопотання румунського суду про надання дозволу на виконання на території України вироку в частині стягнення судових витрат в сумі 800 леїв з Корнути Василя, що підлягає примусовому виконанню на підставі міжнародного договору, по справі № 805/08.06.2022.

Вказане клопотання мотивовано тим, що боржник ОСОБА_1 проживає на території України.

Судом направлено запити до Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За відомостями Єдиного державного демографічного реєстру щодо надання інформації за вих. № 103095 від 07.06.2023, місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 листом від 06.04.2023 року повідомлено про надходження вказаного клопотання та запропоновано у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання.

На адресу суду повернувся конверт із повідомленням, адресованим боржнику ОСОБА_1 , згідно поштової відмітки від 25.04.2023 року причина повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

У місячний строк з часу повідомлення боржника про одержане судом клопотання заперечення подано не було.

Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10 травня 2023 року клопотання румунського суду про надання дозволу на виконання на території України вироку в частині стягнення судових витрат в сумі 800 леїв з ОСОБА_3 , що підлягає примусовому виконанню на підставі міжнародного договору, по справі № 805/08.06.2022, призначено до судового розгляду на 07.06.2023 р. о 09.00 год., про що повідомлено ОСОБА_4 ..

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлявся шляхом направлення ухвали за зареєстрованим місцем проживання.

Відповідно до ч. 5 ст. 467 ЦПК України неявка без поважних причин у судове засідання будь-якої із сторін або їх представників, стосовно яких суду відомо про своєчасне вручення їм повістки про виклик до суду, не є перешкодою для розгляду клопотання, якщо будь-якою із сторін не було порушено питання про перенесення його розгляду.

Оскільки до судового засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали клопотання приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком у кримінальній справі № 805/08.06.2022, який винесений судом Орадя, остаточний рішенням у кримінальній справі № 89/DCP/10.10.2022 Бігорського суду, зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Колодне, Республіка Україна, сплатити державі суму в розмірі 800 леїв, як судові витрати. Вказаний вирок на території Румунії не виконувався..

Відповідно до ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, чи за принципом взаємності.

У разі якщо визнання та виконання рішення іноземного суду залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Рішення іноземного суду може бути пред`явлене до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлене до примусового виконання протягом усього строку стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки. (ст. 463 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

У пункті 12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» роз`яснено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни. Відповідно до міжнародних договорів України суд відмовляє у задоволенні клопотання про визнання й виконання рішення іноземного суду у випадках, коли: згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої постановлено рішення, воно не набрало законної сили, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набрання законної сили; відповідач не брав участі у процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не було своєчасно і належним чином вручено виклик у суд; у справі між тими самими сторонами, про той же предмет і з тих самих підстав на території Договірної Сторони, де має бути визнано й виконано рішення, вже було постановлено рішення, що набрало законної сили, або установою цієї Договірної Сторони раніше було порушено провадження, або ж є визнане рішення суду третьої держави; згідно з положеннями даного міжнародного договору, а в не передбачених ним випадках згідно із законодавством Договірної Сторони, на території якої рішення має бути визнано й виконано, справа належить до виключної компетенції її установи, спір вирішено не компетентним судом; відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі про договірну підсудність; закінчився строк давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення. У зазначених випадках згідно з київською Угодою суд відмовляє у визнанні та виконанні й арбітражного рішення.

Надання дозволу на виконання вищезгаданого рішення суду передбачено Договором про правову допомогу і правові відносини у цивільних справах від 30 січня 2002 року, ратифікованою Верховною Радою України від 7 вересня 200 року, яка набула чинності для України 30 жовтня 2006 року..

Відповідно до Договору про правову допомогу та правові відносини в цивільних справах від 30 січня 2002 року застосовується у відносинах України з Румунією.

Відповідно до ст. 2 вказаного Договору, установи юстиції Договірних Сторін надають взаємно правову допомогу в цивільних справах відповідно до положень цьогоДоговору. 2. Установи юстиції здійснюють правовудопомогу й іншим установам, до компетенці їяких належить вирішення деяких питань, пов`язаних з цивільними справами.

У ст.51 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року передбачено, що кожна з Договірних Сторін на умовах, передбачених цією Конвенцією, визнає та виконує такі рішення, винесені на території інших Договірних Сторін:

а) рішення установ юстиції у цивільних та сімейних справах, включаючи затверджені судом мирові угоди у таких справах та нотаріальні акти щодо грошових зобов`язань (далі рішень);

б) рішення судів у кримінальних справах про відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч.1 ст.53 Конвенції клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ч. 2 ст. 466 ЦПК України).

Відповідно до ч.2 ст. 53 Конвенції до клопотання додаються:

а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення;

б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена;

в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання;

г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

До клопотання додано засвідчену копію рішення, про примусове виконання якого направлено клопотання; офіційний документ про те, що рішення набуло чинності; відомості про те, що на території Румунії рішення не виконувалося. Також із вказаного рішення відомо, що боржник приймав участь у розгляді справи і про постановлене рішення йому відомо.

Будь-яких підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не встановлено. Строк пред`явлення рішення іноземного суду до примусового виконання дотримано.

Виходячи з вищенаведеного, вирок у кримінальній справі № 805/08.06.2022, винесений судом Орадя, остаточно за рішенням у кримінальній справі № 89/DCP/10.10.2022 Бігорського суду щодо апелянта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Колодне, Республіка Україна, утримувався в колонії Сату-Маре, що проживає в АДРЕСА_1 , на підставі ч. 2 ст. 275 КПК, в частині стягнення з Корнута Василя судових витрат 800 леїв в дохід держави Румунія, підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 54 Конвенції, клопотання про визнання та дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої має бути здійснено примусове виконання.

Суд, який розглядає клопотання про визнання та дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. Якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.

Порядок примусового виконання визначається за законодавством Договірної Сторони, на території якої має бути здійснено примусове виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 78 Закону України «Про виконавче провадження» рішення іноземних судів (судів іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, закордонних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні відповідно до міжнародних договорів України, цього та інших законів України, якщо визнання та виконання таких рішень передбачено міжнародними договорами України або за принципом взаємності.

Відповідно до ч. 8 ст.467 ЦПК України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

Таким чином, сума, що стягується з боржника в лей, підлягає перерахунку в гривню за курсом Національного Банку України на день постановлення ухвали.

За даними Національного банку України станом на 07.06.2023 року офіційний курс української гривні до румунської лей складає 7,8757. за 1 румунську лей.

Враховуючи наведене 800 румунських лей станом на 07.06.2023 року становить 6300,56 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 462-470 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання румунського суду про надання дозволу на виконання на території України вироку в частині стягнення судових витрат в сумі 800 леїв з ОСОБА_3 , що підлягає примусовому виконанню на підставі міжнародного договору, по справі № 805/08.06.2022 - задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на примусове виконання на території України вирок у кримінальній справі № 805/08.06.2022, винесений судом Орадя, остаточно за рішенням у кримінальній справі № 89/DCP/10.10.2022 Бігорського суду щодо апелянта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Колодне, Республіка Україна, утримувався в колонії Сату-Маре, що проживає в АДРЕСА_1 , на підставі ч. 2 ст. 275 КПК, в частині стягнення з ОСОБА_1 в дохід держави Румунія судових витрат в розмірі 800 лей, що за курсом Національного банку України станом на 07 червня 2023 року становить 6300 (шість тисяч триста) грн. 56 коп.

Після набрання ухвалою суду законної сили видати виконавчий лист який пред`явити для виконання в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В.В.Чопик