КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 752/5718/22 Головуючий у І інстанції Шевченко Т.М.
Провадження № 22-ц/824/7692/2023 Головуючий у ІІ інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Голуб С.А.,

суддів: Писаної Т.О., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Гаврилко Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення збитків,

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк»), в якому з урахуванням збільшених позовних вимог просила:

- розірвати договір про споживчий кредит № 144_04 (для придбання транспортного засобу) від 27 жовтня 2021 року, договір застави рухомого майна (майнових прав та транспортного засобу) № 146_04 від 27 жовтня 2021 року, договір про споживчий кредит (лінія на сплату КАСКО) № 145_04 від 27 жовтня 2021 року, договір № 1 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування від 26 жовтня 2021 року, укладені між нею та АТ «Ощадбанк»;

- стягнути з відповідача на її користь 292 600 грн збитків, 55 019,36 грн інфляційних втрат, 7 662,79 грн трьох процентів річних, 2 796 924,90 грн пені, а всього - 3 152 207,05 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 06 серпня 2021 року між ТОВ «Віді-Скай» та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу № СКмА-0001/218 автомобіля «Mazda CX-30» за ціною 947 600 грн таоплатою товару частково за рахунок кредитних коштів.

На виконання умов цього договору 06 серпня 2021 року позивачкою було сплачено на користь ТОВ «Віді-Скай» 2 000 грн.

Через ТОВ «Віді-Скай» направлено заяву ОСОБА_1 про отримання кредиту до АТ «Ощадбанк», яким погоджено видачу кредиту позивачці для часткової оплати вартості автомобіля.

Після прибуття автомобіля в Україну позивачкою було сплачено 22 жовтня 2021 року 280 000 грн в рахунок його вартості.

25 жовтня 2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Віді-Скай» укладено додаткову угоду до договору купівлі-продажу.

26 жовтня 2021 року ОСОБА_1 уклала з ТОВ «СК «Віді-Страхування» договір добровільного страхування наземного транспорту, за яким сплачено страховий внесок у розмірі 63 733,30 грн.

27 жовтня 2021 року позивачкою сплачено на користь ТОВ «Віді-Скай» 376 602 грн, а також цього ж дня сплачено 6 000 грн у зв?язку із зміною вартості автомобіля.

27 жовтня 2021 року між АТ «Ощадбанк» і ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 144_04 (для придбання транспортного засобу) у загальному розмірі 271 810 грн на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення до 26 жовтня 2024 року.

Також, між сторонами укладено договір застави рухомого майна (майнових прав та транспортного засобу) № 146_04 від 27 жовтня 2021 року, за умовами якого предметом застави є майнові права заставодавця за договором купівлі-продажу від 06 серпня 2021 року.

27 жовтня 2021 року сторони уклали договір про споживчий кредит № 145_04 (лінія на сплату КАСКО), сума ліміту кредитування - 56 870 грн.

ОСОБА_1 27 жовтня 2021 року було підписано договір № 1 від 26 жовтня 2021 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування, згідно умов якого банк відкриває поточний рахунок № НОМЕР_1 для обліку коштів і здійснення операцій.

Позивачка зазначала, що після укладення вказаних вище договорів АТ «Ощадбанк» було безпідставно відмовлено їй у видачі кредиту шляхом перерахування коштів на рахунок автосалону.

Для оплати повної вартості автомобіля вона змушена була укласти договір позики із громадянином ОСОБА_2 , за яким взяла в позику 266 341 грн зі сплатою процентів у розмірі 10 % на місяць. Сплату процентів за договором позики вона оцінює як завдані їй збитки у зв`язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору.

Вказувала, що порушення, яких припустився відповідач, не надавши їй кредит за наявності укладеного кредитного договору, є істотним порушенням договору, відтак вона змушена звернутись до суду з позовом про розірвання договорів, стягнення збитків, завданих розірванням кредитного договору.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01 лютого 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального й неправильного застосування норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення безпідставно взяв до уваги відзив на позовну заяву, який був направлений відповідачем на адресу суду з порушенням строків, встановлених в ухвалі про відкриття провадження у справі. Крім того, суд з порушенням процесуальних строків приймав від відповідача докази, письмові заперечення та пояснення. Отже, відповідачем не був поданий у встановлений законом строк жодний доказ, тому суд не мав права їх приймати до справи і ухвалювати на їх підставі оскаржуване рішення.

Позивачка не погоджується із висновками суду в тому, що нею не надано відповідачу всі передбачені умовами кредитування документи, що підтверджують виконання умов надання кредиту до моменту його надання. При цьому суд посилається на абзац 4 підпункту 3.2.1 п. 3.2 договору № 144_04, яким прямо не передбачено необхідність подання конкретного документу.

Суд першої інстанції залишив поза увагою факт укладення між сторонами договору про споживчий кредит і низки інших договорів, що свідчить про прийняте відповідачем рішення щодо видачі кредиту, в іншому ж випадку договори б не укладались.

Вважає помилковими висновки суду про те, що відповідач звертався до неї із вимогою про надання копії декларації про майновий стан та доходи за 2020 рік з відміткою ДФС про отримання та вхідного номера, адже таке повідомлення банк надсилав не на її адресу, а на адресу ТОВ «Віді-Скай». Листи відповідача, на які послався суд, як на доказ такого повідомлення позивачки, нею були отримані вже після відмови у видачі кредиту.

При цьому вона надала суду докази того, що податкова декларація про її майновий стан і доходи за 2020 рік була подана нею до ДПІ у Голосіївському районі ГУ ДФС у м. Києві і поштова квитанція про відправлення цінним листом з описом, накладна та опис до відправлення були подані відповідачу до видачі кредиту разом із заявкою.

Позивачка стверджує, що судом першої інстанції зроблено необґрунтований висновок що заявлені нею до відшкодування збитки у вигляді виплачених процентів за договором позики не є збитками в розумінні статті 22 ЦК України, оскільки обов`язок виплати процентів за договором позики виник у неї на підставі цивільно-правового договору, укладеному за власним бажанням, волевиявленням, розумінням його умов, свободі у виборі контрагента, узгодження, повному розумінні умов такого договору у відповідності до статті 627 ЦК України.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «Ощадбанк» - адвокат Бершадська І.М. просить вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, посилаючись на те, що доводи позивача є безпідставними, оскільки суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи, надав належну оцінку наданим сторонам доказам та обставинам справи, ухвалив законне й обґрунтоване рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримала аргументи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Представник відповідача - адвокат Бершадська І.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін в судовому засіданні, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

За правилом частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 серпня 2021 року між ТОВ «Віді-Скай», як продавцем, та ОСОБА_1 , як покупцем, укладено договір купівлі-продажу № СКмА-0001/218, за умовами якого продавець зобов?язаний передати у власність покупця товар в асортименті, кількості та по ціні, що погоджені сторонами, а покупець зобов?язаний прийняти товар і сплатити його ціну згідно з умовами договору. Найменування товару - автомобіль «MazdaCX-30», 2021 року випуску, ціна з ПДВ - 947 600 грн (а.с. 14).

Згідно із пунктом 7 вказаного договору при укладенні договору покупець повідомив продавцю про свій намір оплатити товар частково за рахунок залучення покупцем коштів банківського кредиту.

26 жовтня 2021 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено договір № 1 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування, відповідно до якого банк відкриває вкладнику поточний рахунок № НОМЕР_1 для обліку коштів і здійснення операцій відповідно до вимог чинного законодавства України та нормативних актів Національного банку України (а.с. 51).

27 жовтня 2021 року між АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит № 144_04 (для придбання транспортного засобу) (далі також - договір № 144_04), за умовами пункту 2 якого банк зобов?язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов?язується належним чином використати і повернути в передбачені договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. 18-28).

Кредит надається в загальному розмірі 271 810 грн на строк 36 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 26 жовтня 2024 року, якщо інший строк або термін не буде встановлено згідно з умовами цього договору.

Кредит надається для придбання транспортного засобу за договором купівлі-продажу № СКмА-0001/218 від 06 серпня 2021 року.

Відповідно до підпункту 3.1.1 пункту 3.1 договору № 144_04 банк надає кредит протягом одного банківського дня з моменту виконання позичальником та заставодавцем всіх наведених нижче умов надання кредиту:

- укладення із заставодавцем договору застави рухомого майна (майнових прав та транспортного засобу), яке передається в якості забезпечення виконання зобов?язань за цим договором та отримання банком витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на підтвердження фактів державної реєстрації обтяження банком предмета застави, переданого в заставу за вказаним договором застави рухомого майна, та першочергової пріоритетності запису банку у зазначеному реєстрі;

- здійснення позичальником або заставодавцем страхування предмету застави за пакетом «повне Каско» на користь банку шляхом укладення договору страхування, строк дії якого повинен становити не менше строку дії відповідного документу забезпечення (договору застави транспортного засобу), із страховою компанією, яка перевірена банком та відповідає вимогам банку, та сплата позичальником або заставодавцем першого річного страхового платежу за укладеним договором страхування транспортного засобу.

За підпунктом 3.2.1 пункту 3.2 договору № 144_04 банк здійснює надання кредиту одноразово в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням кредитних коштів на поточний рахунок продавця транспортного засобу ТОВ «Віді-Скай».

Положеннями підпункту 3.2.2.1 пункту 3.2 договору № 144_04 визначено порядок та умови відмови банку від надання кредиту позичальнику.

Так, банк має право відмовитися від надання позичальнику передбаченого договором кредиту частково або у повному обсязі:

1) у разі не виконання позичальником або заставодавцем будь-якої з умов надання кредиту, передбачених пунктом 3.1.1 договору;

2) у разі істотної зміни кон?юнктури кредитного ринку або інших фінансових ринків, якщо така зміна може спричинити істотне погіршення фінансового результату від виконання кредитних операцій за цим договором для банку відносно очікуваного фінансового результату на момент укладення цього договору;

3) у випадках, визначених статтею 15 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення»;

4) за наявності інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий позичальнику кредит своєчасно не буде повернений.

Відповідно до підпункту 3.2.2.2 пункту 3.2 договору № 144_04 про відмову від надання кредиту банк повідомляє позичальника у відповідь на його (позичальника) письмове звернення до банку шляхом надання позичальникові письмового повідомлення, в якому зазначає на якій з підстав, передбачених підпунктом 3.2.2.1 договору банк відмовляє в наданні кредиту. При цьому, банк не зобов?язаний вказувати конкретні обставини, що стали підставою для відмови у наданні кредиту.

Положеннями пункту 4 договору № 144_04 визначені права та обов?язки сторін.

Зокрема, підпунктом 4.1.1 визначено серед інших обов?язок банку, за умови виконання умов надання кредиту, надати позичальнику кредит в порядку та на умовах, викладених в цьому договорі.

У свою чергу підпунктом 4.3.5 передбачено обов?язок позичальника до моменту отримання кредиту надати документи, що підтверджують виконання умов надання кредиту.

За змістом положень пункту 11.1 договору № 144_04, цей договір може бути змінений або розірваний за взаємною згодою сторін або в інших випадках, прямо визначених законодавством.

Суд встановив, що 27 жовтня 2021 року АТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 укладено договір застави рухомого майна (майнових прав та транспортного засобу), відповідно до пункту 2.1 якого предметом застави є майнові права заставодавця за договором купівлі-продажу, які полягають у праві отримати від контрагента майно (транспортний засіб) з наступними характеристиками: автомобіль марки «Mazda» модель «CX-30», 2021 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 (а.с. 29-36).

Разом з тим, згідно даних витягів з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 17 січня 2023 року № 82116151 та від 30 січня 2023 року № 82288769, за заданими параметрами пошуків: «фізична особа ОСОБА_1 , код РНОКПП НОМЕР_3 » та « НОМЕР_2 », інформація про будь-які обтяження в реєстрі відсутня.

Також, 27 жовтня 2021 року між ТОВ «СК «Віді-Страхування» та ОСОБА_1 укладено договір № АС-017304 добровільного страхування наземного транспорту, за умовами якого забезпечено транспортний засіб автомобіль марки «Mazda» модель «CX-30», 2021 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 (а.с. 37-40).

Окрім того, 27 жовтня 2021 року сторони уклали договір про споживчий кредит № 145_04 (лінія на сплату КАСКО), за умовами якого банк зобов?язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов?язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії, що відкривається на строк 36 місяців, з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 26 жовтня 2024 року, а ліміт кредитування становить 56 870 грн (а.с. 41-50).

Матеріали цивільної справи містять копію витягу з протоколу засідання кредитного комітету з роздрібного бізнесу додаткового складу № 210/03 від 13 жовтня 2021 року, зі змісту якого вбачається, що кредитним комітетом вирішено надати остаточне рішення щодо можливості проведення кредитних операцій з клієнтом роздрібного бізнесу - фізичною особою на наступних умовах, зокрема, надання ОСОБА_1 копії податкової декларації позичальника про майновий стан та доходи за 2020 рік з рівнем чистого доходу не менше, ніж 95 000 грн, з відміткою ДФС про отримання, що буде містити інформацію щодо дати отримання та вхідного номеру або з відповідною квитанцією, що є підтвердженням того, що електронний звіт, відправлений платником податків, отриманий на сервер податкової інспекції в строки чинного законодавства (а.с. 111, 112).

10 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «Ощадбанк» із заявою, в якій просила повідомити причини, у зв?язку із якими кредитні кошти у розмірі 271 810 грн для придбання транспортного засобу не були перераховані на рахунок продавця ТОВ «Віді-Скай» (а.с. 53).

Листом заступника начальника Головного управління з роздрібного бізнесу АТ «Ощадбанк» від 21 грудня 2021 року повідомлено позивачку про те, що в протокольному рішенні банку були вказані додаткові умови по видачі «Автокредиту», а саме: надання копії податкової декларації позичальника про майновий стан та доходи за 2020 рік з рівнем чистого доходу не менше, ніж 95 000 грн, з відміткою ДФС про отримання, що буде містити інформацію щодо дати отримання та вхідного номеру або з відповідною квитанцією, що є підтвердженням того, що електронний звіт, відправлений платником податків, отриманий на сервер податкової інспекції в строки чинного законодавства. Також зазначено, що позичальника попередньо було проінформовано про додаткові умови та озвучено в телефонному режимі про обов?язковість надання цих документів до, або під час отримання кредиту та підписання всіх документів (а.с. 54).

Листом заступника начальника Головного управління з мікро-, малого та середнього бізнесу АТ «Ощадбанк» від 19 січня 2022 року ОСОБА_1 повторно повідомлено у відповідь на заяву від 11 січня 2022 року про те, що кредитні кошти не були надані у зв?язку із ненаданням позичальником копії податкової декларації позичальника про майновий стан та доходи за 2020 рік з рівнем чистого доходу не менше, ніж 95 000 грн, з відміткою ДФС про отримання, що буде містити інформацію щодо дати отримання та вхідного номеру або з відповідною квитанцією, що є підтвердженням того, що електронний звіт, відправлений платником податків, отриманий на сервер податкової інспекції в строки чинного законодавства (а.с. 101).

Умова надання ОСОБА_1 банку копії податкової декларації позичальника про майновий стан та доходи за 2020 рік з рівнем чистого доходу не менше, ніж 95 000 грн., з відміткою ДФС про отримання, що буде містити інформацію щодо дати отримання та вхідного номеру або з відповідною квитанцією, що є підтвердженням того, що електронний звіт, відправлений платником податків, отриманий на сервер податкової інспекції в строки чинного законодавства, була викладена і в повідомленні АТ «Ощадбанк» від 13 жовтня 2021 року № 11/12-23-952, направленому на адресу ТОВ «Віді-Скай» щодо надання кредиту позичальнику ОСОБА_1 з метою придбання транспортного засобу у ТОВ «Віді-Скай» (а.с. 184).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка зазначала, що нею виконано всі умови надання кредиту, передбачені підпунктом 3.1.1 договору № 144_04. Підстава, у зв?язку з якою банком відмовлено у видачі кредитних коштів, не охоплена положеннями підпунктом 3.1.1 цього договору, а висунуті відповідачем додаткові умови є незаконними. Зазначені обставини, на думку позивачки, є істотними порушеннями кредитного договору банком.

Таким чином, спір між сторонами виник з приводу наявності правових підстав для розірвання укладеного між сторонами кредитного договору з підстав його невиконання в частині надання кредитних коштів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що вимога про необхідність надання ОСОБА_1 копії податкової декларації позичальника про майновий стан та доходи за 2020 рік до АТ «Ощадбанк» згідно наявних у справі доказів, була відображена у наступних документах: повідомленні банку від 13 жовтня 2021 року № 11/12-23-952, направленому на адресу ТОВ «Віді-Скай» щодо надання кредиту позичальнику ОСОБА_1 ; витягу з протоколу засідання кредитного комітету з роздрібного бізнесу додаткового складу № 210/03 від 13 жовтня 2021 року, зі змісту якого вбачається, що кредитним комітетом вирішено надати остаточне рішення щодо можливості проведення кредитних операцій з клієнтом роздрібного бізнесу - фізичною особою на наступних умовах, зокрема, надання ОСОБА_1 копії податкової декларації позичальника про майновий стан та доходи за 2020 рік з рівнем чистого доходу не менше, ніж 95 000 грн, з відміткою ДФС про отримання, що буде містити інформацію щодо дати отримання та вхідного номеру або з відповідною квитанцією, що є підтвердженням того, що електронний звіт, відправлений платником податків, отриманий на сервер податкової інспекції в строки чинного законодавства; листі за підписом заступника начальника Головного управління з роздрібного бізнесу АТ «Ощадбанк» від 21 грудня 2021 року на ім?я ОСОБА_1 ; листі за підписом заступника начальника Головного управління з мікро-, малого та середнього бізнесу АТ «Ощадбанк» від 19 січня 2022 року на ім?я ОСОБА_1 .

З наведеного вбачається, що у жовтні 2021 року позивачці було відомо про обов?язок подання на вимогу банку копії податкової декларації позичальника про майновий стан та доходи за 2020 рік з рівнем чистого доходу не менше, ніж 95 000 грн, з відміткою ДФС про отримання, що буде містити інформацію щодо дати отримання та вхідного номеру або з відповідною квитанцією, що є підтвердженням того, що електронний звіт, відправлений платником податків, отриманий на сервер податкової інспекції в строки чинного законодавства, до моменту отримання кредиту, однак вказаний обов?язок виконано позичальником ОСОБА_1 не було, що стало підставою для відмови у видачі кредиту повністю.

Суд першої інстанції вважав, що у даному випадку відмову банку у видачі кредиту позичальнику не можна вважати грубим істотним порушенням умов договору кредиту - договору № 144_04, оскільки така відмова є результатом невиконання ОСОБА_1 обов?язку надання передбачених умовами кредитування документів до моменту отримання кредиту. Відповідачем відповідно до статті 614 ЦК України доведено відсутність своєї вини у неналежному виконанні умов договору № 144_04, тому відсутні підстави для розірвання оспорюваного договору.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку про відсутність передбачених статтею 651 ЦК України підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони зроблені із правильним застосуванням норм матеріального права.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків стаття 11 ЦК України визначає договори та інші правочини.

За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Стаття 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Зміст кредитного договору свідчить лише про зобов`язання банку передати (тобто здійснити дію у майбутньому) позичальникові грошові кошти, а не про факт такої передачі в момент підписання договору. При цьому договір також містить умови, за яких банк може відмовити у наданні кредиту.

У правовому розумінні кредитний договір має низку особливостей, насамперед він об`єднує наміри сторін та виконання цих намірів. У частині намірів кредитний договір відображає згоду банку надати позичку на певних умовах та готовність позичальника повернути її протягом визначеного періоду.

Як виконання намірів кредитний договір передбачає конкретні дії щодо видачі та погашення кредиту.

Реальні зобов`язання клієнта стосовно повернення позики виникають лише після її отримання, хоча угоду підписують раніше.

Частиною першою та другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договорузобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Вказаними нормами ЦК України встановлено, що договір може бути розірваний як за згодою сторін, так і за рішенням суду. З наведеного вбачається, що до суду сторона договору звертається у випадку недосягнення згоди на розірвання договору. І лише істотне порушення договору надає позивачу право вимагати відшкодувати завдані таким порушенням збитки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка не зверталась до відповідача із пропозицією розірвати договір, однак звернулась до суду з даним позовом, метою якого є відшкодування збитків.

Суд першої інстанції не визнав відмову банку у наданні кредиту істотним порушенням умов договору, оскільки така відмова була обумовлена саме діями позивачки, яка не надала передбачені умовами кредитування документи.

Посилання позивачки в апеляційній скарзі на те, що підписання банком кредитного договору свідчить про те, що всі умови кредитного договору з її боку були виконані, суперечать змісту кредитного договору, в якому містяться норми, що надають право банку відмовити у видачі кредиту. Тобто, підписуючи кредитний договір, сторони погодили, що у видачі кредиту за певних умов може бути відмовлено.

Доводи позивачки про те, що нею виконані висунуті банком умови для надання і отримання кредиту, а вимоги банку про надання нею доказів отримання ДФС поданої декларації про доходи за 2020 рік вона не отримувала, тому відмова банку у наданні кредиту була безпідставна також перевірені судом.

Як було встановлено судом першої інстанції на підставі пояснень сторін і матеріалів справи, позивачка спілкувалась із відповідачем за допомогою кредитного посередника, яким був ТОВ «Віді-Скай». Саме продавець автомобіля надав позивачці пропозиції банків щодо кредитування, умови кредитування, передавав від покупця банку документи і через кредитних фахівців «Мазда Віді Скай» вів комунікацію між банком та покупцем автомобіля.

Так, 13 жовтня 2021 року на ім`я директора ТОВ «Віді Скай» від АТ «Ощадбанк»надійшло повідомлення, в якому зазначалось на яких саме умовах ОСОБА_1 буде надано кредит на придбання автомобіля, а саме: програма кредитування, розмір кредиту, строк кредитування, процента ставка, спосіб повернення кредиту тощо, а також перелік документів, які має надати позичальник, в тому числі і зазначені інші умови кредитування: надання копії усіх сторінок паспорта громадянина України, податкової декларації позичальника про майновий стан та доходи за 2020 рік з рівнем чистого доходу не менше, ніж 95 000 грн, з відміткою ДФС про отримання, що буде містити інформацію щодо дати отримання та вхідного номеру або з відповідною квитанцією, що є підтвердженням того, що електронний звіт, відправлений платником податків, отриманий на сервер податкової інспекції в строки чинного законодавства. Термін дії цього повідомлення до 13 листопада 2021 року.

Колегія суддів не може сприйняти посилання позивачки на те, що таке повідомлення їй не надсилалось і вона про нього не знала, тому не мала виконувати, оскільки як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 виконала всі умови, зазначені в цьому повідомленні, отже вони були доведені кредитним фахівцем «Мазда Віді Скай», надала всі документи, які від неї вимагались, крім умови про надання декларації про доходи. Такими діями спростовуються доводи позивачки про не доведення відповідачем до неї інформації щодо обов`язку подання декларації про доходи саме з відміткою ДФС про її отримання.

З врахуванням усіх дій позивачки можна зробити висновок, що інформація до неї була доведена, але вона діяла на власний розсуд, надавши відповідачу копію декларації про доход, направленої нею засобами поштового зв`язку без відмітки про отримання цієї декларації фіскальною службою.

Отже, з наведеного вбачається, що підписавши кредитний договір, банк не видав позивачці кредитні кошти, посилаючись на своє право, передбачене підпунктом 3.2.2 пункту 3.2 договору, а саме наявність інших обставин, які явно свідчать про те, що наданий позичальнику кредит своєчасно не буде повернений. При цьому банк виходив з того, що позичальник в порушення вимог пункту 4.3.5 до моменту отримання кредиту не надала документи, що підтверджують виконання умов надання кредиту.

Тобто, сторони передбачили таке право банку, яке визначене саме в договорі і засвідчили свою згоду з цим своїми підписами.

З наведеного випливає, що сторони погодились із тим, що підписання ними договору не є остаточною підставою для видання кредиту, а тому доводи позивачки про те, що оскільки договір підписаний, то кредит мав бути виданий, суперечить змісту самого кредитного договору.

Пунктом 11.2 договору про споживчий кредит № 144_04 від 27 жовтня 2021 рокутакож передбачалась можливість розірвання договору за згодою сторін, або в інших випадках, прямо визначених законодавством.

Позивачка не зверталась до відповідача про розірвання кредитного договору.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції в тому, що позивачкою не доведено істотного порушення договору відповідачем, оскільки банк за умовами договору мав право відмовити у видачі кредиту і він цим правом скористався.

Отже, відсутні підстави для розірвання договору про споживчий кредит № 144_04 (для придбання транспортного засобу) від 27 жовтня 2021 року з наведених позивачкою підстав, а також похідних від нього договору застави рухомого майна (майнових прав та транспортного засобу) № 146_04 від 27 жовтня 2021 року та договору про споживчий кредит (лінія на сплату КАСКО) № 145_04 від 27 жовтня 2021 року, за яким грошові кошти не надавались позичальнику.

Також немає підстав для розірвання договору № 1 про відкриття фізичній особі поточного рахунку в національній валюті та його обслуговування від 26 жовтня 2021 року, укладеного між ОСОБА_1 та АТ «Ощадбанк», який, як правочин про надання супровідних послуг, не виконувався сторонами за відсутності кредитних коштів, які мали перераховуватись банком і повертатись позивачкою на цей рахунок.

Відповідно до частини п`ятої статті 653 ЦК України якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Тобто, стягнення збитків можливе за рахунок сторони, яка порушувала умови договору і з вини якої його було розірвано, на користь другої сторони, яка належним чином виконувала всі умови такого правочину.

Виходячи з наведених вище положень кредитного договору та встановлених обставин справи щодо невиконання позичальником всіх умов отримання кредиту, колегія суддів дійшла висновку, що з боку АТ «Ощадбанк» не було істотного порушення умов цього договору в частині порушення строків надання кредиту ОСОБА_1 , тому вимоги останньої про стягнення збитків задоволенню не підлягають.

Крім того, суд першої інстанції правильно вказав, що заявлені позивачкою до відшкодування збитки у вигляді виплачених процентів за договором позики від 28 жовтня 2021 року, взагалі не є збитками в розумінні статті 22 ЦК України, оскільки обов?язок з виплати процентів за договором позики виник у ОСОБА_1 на підставі цивільно-правового договору, укладеного за власним бажанням та волевиявленням, розумінням його умов, свободі у виборі контрагента, узгодженні та повному розумінні умов такого договору.

Оскільки позивачка не довела факту прострочення виконання зобов`язань банку щодо надання їй кредитних коштів на придбання транспортного засобу, тобто істотного порушення ним умов укладеного кредитного договору, що тягнуло б для неї неможливість досягнення цілей договору та було правовою підставою для його розірвання і стягнення збитків, колегія суддів вважає, що у даному випадку немає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення пені, передбаченої частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а також інфляційних втрат та 3 % річних від суми невиданого кредиту відповідно до вимог статті 625 ЦК України.

Колегія суддів відхиляє доводи позивачки про те, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалене з порушенням норм процесуального права, з огляду на те, що суд прийняв до розгляду відзив на позовну заяву разом з долученими до нього доказами, поданий відповідачем з пропуском строку, встановленого в ухвалі про відкриття провадження, оскільки з матеріалів справи вбачається, що копію ухвали про відкриття провадження у справі АТ «Ощадбанк» отримало 27 червня 2022 року та у встановлений п`ятнадцятиденний строк, а саме 11 липня 2022 року надіслало до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та заяву продовження строку на подання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 14 липня 2022 року розгляд справи було призначено за правилами загального позовного провадження, а в підготовчому засіданні 14 вересня 2022 року після вирішення питання про прийняття до розгляду заяви про збільшення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала проти долучення відзиву відповідача до матеріалів справи (а.с. 114, 115) та у відповіді на відзив не вказувала на обставини пропуску АТ «Ощадбанк» строку, встановленого для подання відзиву, та необхідності його поновлення за наявності вчасно поданого клопотання про продовження процесуального строку (а.с. 124-134).

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що не кожне допущене судом порушення процедури може істотно впливати на права учасників справи та тягнути порушення гарантій статті 6 Конвенції. Крім того, за змістом цієї статті більшість процесуальних порушень, допущених на одній стадії цивільного процесу, можна виправити на іншій його стадії (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 26 жовтня 2022 року у справі № 201/13239/15-ц (пункт 50)).

Інші доводи апеляційної скарги ґрунтуються на власному тлумаченні і розумінні позивачкою спірних правовідносин та положень законодавства, вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що районним судом порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені статтею 376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

У контексті вказаної практики колегія суддів вважає вищенаведене обґрунтування цієї постанови достатнім, а висновки суду першої інстанції визнає більш логічно обґрунтованими та послідовними, аніж аргументи апеляційної скарги позивачки.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно встановив правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки позивачка була звільнена від сплати судового збору під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», судові витрати у вигляді судового збору за перегляд справи в суді апеляційної інстанції згідно із статтями 141, 382 ЦПК України слід віднести в рахунок держави.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 01 лютого 2023 року у даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 грудня 2023 року.

Головуючий С.А. Голуб

Судді: Т.О. Писана

Д.О. Таргоній