Справа № 539/5100/23
Провадження № 2/539/1166/2023
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2023 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
в складі : головуючого судді Бєссонової Т.Д.,
за участю : секретаря Джадан І.В.,
представника позивача Коки Т.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Лубни цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про відшкодування переплати пенсії, -
В С Т А Н О В И В:
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позов підтримала, прохала його задовольнити.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, прохала відмовити в його задоволенні. Позивач пояснила, що жодних неправдивих відомостей вона до Пенсійного фонду не надавала, неправомірних дій спрямованих на отримання пенсій вона не вчиняла, умислу у недобросовісному відношенні щодо Пенсійного фонду та незаконного отримання пенсії у неї не було. Вона вважала, що нарахування та виплата їй пенсії правомірні. До Пенсійного фонду вона надала всі необхідні документи, а також довідку з навчального закладу з зазначеним терміном навчання.
Заслухавши сторони, з`ясувавши обставини справи, дослідивши докази в порядку, суд вважає за необхідне в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області та отримувала пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Правовою підставою отримання пенсії по втраті годувальника ОСОБА_1 був факт навчання на денній формі навчання в Комунальному вищому навчальному закладі І рівня акредитації Полтавської обласної ради «Лубенське медичне училище».
18.04.2019 року ОСОБА_2 подала до управління заяву про перерахунок пенсії у зв`язку з втратою годувальника, до якої було додано довідку №69 від 18.04.2019, видану Комунальним вищим навчальним закладом І рівня акредитації Полтавської обласної ради «Лубенське медичне училище», на підтвердження того, що відповідач навчається на денному відділенні, із зазначеним терміном навчання з 01.09.2016 по 30.06.2020 року (а.с. 12)
01.07.2020 року ОСОБА_1 закінчила навчання.
Відповідно заяви ОСОБА_1 від 09.06.2022 (а.с. 23) у зв`язку з виникненням переплати пенсії по втраті годувальника з 01.07.2020 р. ОСОБА_1 зобов`язалась вносити кошти в розмірі 500 грн. щомісячно.
Крім того, як було встановлено з наданих до справи письмових доказів, а саме Заяви про призначення/перерахунок пенсії, в одному із абзаців вказано про наступне, за що поставила підпис відповідач: «Мені відомо, що відповідно до чинного законодавства громадянин, який має право на різні види пенсії, може отримувати лише одну за його вибором. Про прийняття на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сім`ї, зміну місця проживання, виїзд закордон на постійне місце проживання та інші обставини, що можуть вплинути на моє пенсійне забезпечення, зобов`язуюсь своєчасно повідомити органи, що призначають та виплачують пенсію» (а.с. 5).
Щодо необхідності повідомити орган про закінчення навчання чи досягнення 23 років в жодному з документів не йдеться.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні; непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Згідно зі статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, над міру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Отже, обов`язковою умовою для стягнення надміру виплачених пенсій є допущення зловживань з боку пенсіонера та в жодному випадку вказані суми не можуть бути стягнуті у випадку призначення пенсії на підставі недостовірних даних, формування яких не залежить від пенсіонера. В такому разі суми зайво виплаченої пенсії стягуються зі страхувальника.
При цьому, порядок утримання (стягнення) надміру виплачених сум пенсій визначений статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статтею 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за правилами яких суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів ПФУ чи в судовому порядку (не більше як 20 % пенсії).
Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями, про які йому було достовірно відомо.
Таким чином, відповідальність за достовірність даних, що враховуються при виплаті пенсії, а також обов`язок відшкодовувати надміру виплачені суми соціальних виплат, несуть пенсіонери - внаслідок зловживань з їх боку, а також страхувальники - внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів.
Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Аналіз наведених норм дає підстави дійти висновку про те, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або ненадання інформації, обов`язковість подання якої передбачена законодавством.
Закон встановлює два виключення з цього правила: по - перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по - друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Суд бере до уваги на те, що в позові Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області належним чином не обґрунтовує факт допущення ним рахункової помилки, а лише констатує наявність помилки в програмному забезпеченні.
Більше того, позивачем не надано жодних доказів існування в даному випадку рахункової помилки, що виразилась у автоматичному нарахуванні та виплаті пенсії у завищеному розмірі (висновку ревізії, акти перевірок чи службового розслідування тощо), на підставі яких можна було б відстежити шлях та причини виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою помилкою, тобто такою, що виникла через технічний збій в роботі операційної системи, а не помилка, пов`язана з неналежним виконанням обов`язків службовою особою відповідальною за обчислення та нарахування пенсії.
Також, доказів недобросовісності та вчинення протиправних дій з боку ОСОБА_1 при отриманні пенсії позивачем не надано.
Тобто системний аналіз указаних норм дає підстави для висновку про те, що правильність виконаних пенсійним фондом розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмується, а механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача пенсії, а саме через його зловживання.
До подібних висновків дійшли колегії суддів Касаційного цивільного суду Верховного Суду у постановах: від 31.01.2019 року (справа №554/6495/17-ц), від 31.10.2019 року (справа №607/657/17) та від 20.03.2019 року (справа №345/1493/17-ц).
Отже, маючи у своєму розпорядженні відомості про кінцевий термін закінчення навчання ОСОБА_1 , позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не мав підстав нараховувати та виплачувати позивачу пенсію з 01.07.2020 року.
За таких обставин позов Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області до ОСОБА_1 про відшкодування переплати пенсії відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, , юридична адреса: м. Полтава, вул. Соборності, 66.

- відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса проживання/реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.Д. Бєссонова