СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

ун. № 759/18535/23

пр. № 2-др/759/194/23

11 грудня 2023 року суддя Святошинського районного суду міста Києва, розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ :

01.12.2023р. представник відповідача ОСОБА_2 подала заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 45 888,00 грн.

В обгрунтування заяви посилалася на те, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 21.11.2023р. позов ОСОБА_3 задоволено. Відповідач у досудовому порядку пропонував позивачу грошові кошти розміром 5 000,00 доларів США. Позивач звернулася до суду, де зазначала про орієнтовну вартість спірного автомобіля, яка складає близько 12 000,00 доларів США Відповідач подав до суду належним чином оформлений звіт про оцінку майна: автомобіля «Volkswagen Passat » , з якого вбачається що вартість автомобіля становить 305 532,00 грн., що на сьогоднішній день становить 8 000,00 доларів США. Після цього, для уникнення стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правову допомогу позивач подала до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, що свідчить про недобросовісне користування процесуальними правами, та подання позову при відсутності предмета спору позову. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Просить заяву задовольнити.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

21.11.2023 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва позов Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - задоволено.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи відповідно до частин першої - третьої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову-на відповідача, у разі відмови в позові-на позивача, у разі часткового задоволення позову-на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 9 ст.141 ЦПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником своїми процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу на їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1)подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2)подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3)подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4)необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5)укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч.4 ст.44 ЦПК України).

Як зазначено в постанові КЦС ВС від 3 червня 2020 року у справі № 318/89/18, слід розмежовувати зловживання процесуальними правами та зловживання матеріальними (цивільними) правами. Вказані правові конструкції відрізняються як по суті, так і за правовими наслідками щодо їх застосування судом. При зловживанні процесуальними правами суд має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання, позов чи застосувати інші заходи процесуального примусу. Натомість правовим наслідком зловживання матеріальними (цивільними) правами може бути, зокрема, відмова у захисті цивільного права та інтересу, тобто відмова в позові.

Із змісту п.2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України вбачається, що позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Тобто, правом позивача є збільшення або зменшення позовних вимог.

Отже, представником відповідача не доведено та судом не встановлено здійснення позивачем дій, які мають законодавчо закріплені ознаки зловживання процесуальними правами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги представника відповідача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 45 888,00 грн. задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. 44, 49, 141, 270, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - відмовити.

Відмовити у задоволенні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 45 888,00 грн. (сорок п`ять тисяч вісімсот вісімдесят вісім грн. 00 грн.)

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко