Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.06.2023 Справа №607/5320/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Крук А. В.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 20 січня 2000 року. Шлюб розірвано рішенням суду від 17 травня 2018 року. У шлюбі народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатися у ТНПУ ім. В. Гнатюка на денній формі навчання, тому не має можливості влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Донька проживає із позивачкою та знаходиться на повному її утриманні.

Рішенням суду № 607/11586/20 від 13 січня 2021 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 000 грн 00 коп. щомісячно, починаючи з 14 липня 2020 року до припинення дитиною навчання, але не більше 23х річного віку.

На даний час ОСОБА_2 отримує стабільний дохід; позивачка витрачає значні кошти на лікування; вартість продуктів харчування та речей першої необхідності, оплата комунальних послуг зросла, розмір аліментів, які відповідач сплачує на користь позивачки є надто низьким, заробітної плати позивачки не вистачає, щоб покрити усі необхідні витрати.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 просила змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2021 року по справі № 607/11586/20 та встановити новий спосіб стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до припинення ОСОБА_3 навчання, але не більше 23х річного віку.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/5320/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзиву не подав.

Згідно ч. 4 ст. 23 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд вважає, що відповідач про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у якому в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 02 липня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області у справі № 607/15123/17 від 17 травня 2018 року шлюб між сторонами розірвано.

10 лютого 2021 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист на виконання рішення у справі № 607/11586/20 від 13 січня 2021 року про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в АДРЕСА_2 . ІПН НОМЕР_3 ) аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 14.07.2020 року до припинення дитиною навчання, але не більше 23х річного віку.

ОСОБА_3 видано довідку № 268 від 09 вересня 2019 року про те, що вона є студенткою 1 курсу факультету іноземних мов Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка, денної форми навчання. Термін навчання: 01 вересня 2019 року 30 червня 2023 року.

Згідно довідки № 17, виданої ОСББ Петлюри 3 20 березня 2023 року ОСОБА_1 зареєстрована разом із донькою та батьком за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачці ОСОБА_1 амбулаторією загальної практики сімейної медицини № 8 18 січня 2023 року видано довідку № 51 про те, що вона знаходилась на амбулаторному лікуванні з приводу діагнозу: псоріаз, генералізована форма. Псоріатичний артрит із ураженням суглобів кисті рук, плечових і кульшових суглобів, ФНС І ст., ВСД по змішаному типу із транзиторною екстрасистолією. СНО, ГЕРХ, хрон. гастродуденіт, нест. ремісія. Хр. панкреатит. Хр. люмбалгія та імалгія вертеброгенного ґенезу. Хр. неспецифічний реактивний гепатит. ОСОБА_4 . Протрузія міжхребцевого диску. Кила стравохідного отвору діафрагми. Інсулінорезистетність. Фібрознокистозна мастопатія.

У відповідь на запит суду начальником Тернопільського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки надано лист № 3617 від 20 квітня 2021 року про те, що ОСОБА_2 призваний наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 20 від 02 березня 2022 року на військову службу за мобілізацією у військову частину НОМЕР_4 .

Також суду начальником Тернопільського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надано довідку про доходи ОСОБА_5 , із якої вбачається, що він за період квітня 2022 року березня 2023 року отримав загальну суму доходу 887 644,86 грн.

За вказаних вище обставин, до правовідносин, які виникли між сторонами підлягають застосуванню наступні норми матеріального права.

Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів.

У відповідності до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою ВР 27 лютого 1991 року, державиучасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Державиучасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

В силу ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189192 і 194197 цього Кодексу (ст. 201 СК України).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статей 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Згідно із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 152/100/18 право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу їх присудження не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

Так, судом враховано наступні обставини:

при постановленні рішення суду про стягнення аліментів 13 січня 2021 року судом не досліджувалось питання стану здоров`я позивачки ОСОБА_1 , разом з тим, як вбачається із наданої суду довідки, 18 січня 2023 року їй діагностовано численні захворювання суглобів, шлунковокишкового тракту, спини тощо;

відповідач ОСОБА_2 із 02 березня 2022 року призваний на військову службу та за період квітня 2022 року березня 2023 року отримав загальну суму доходу 887 644,86 грн, що свідчить про покращення його матеріального становища,

а відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є підставними.

Ухвалюючи рішення у даній справі, суд враховує те, що саме стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі).

З урахуванням встановлених обставин, беручи до увагиобов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, імперативну норму про можливість зміни розміру аліментів шляхом зміни саме способу їх стягнення, суд доходить до висновку про наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2021 року по справі № 607/11586/20 та встановити новий спосіб стягувати з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до припинення ОСОБА_3 навчання, але не більше 23х річного віку.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 76, 81, 141, 263265, 280-283, 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 січня 2021 року по справі № 607/11586/20 та встановити новий спосіб стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до припинення ОСОБА_3 навчання, але не більше 23-х річного віку.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 грн судового збору.

Копію рішення направити відповідачу у справі.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення суду складено 05 червня 2023 року

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.