РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2023 року м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді Лисиченко С.М.,
за участю: секретаря судового засідання - Кот Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м.Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири,-
ВСТАНОВИВ:
Позивачка ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , звернулася до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , відповідно до якого просить стягнути з відповідачки матеріальну шкоду заподіяну внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 в розмірі 9900 гривень та суму понесених судових витрат у загальному розмірі 4408 гривень, які складаються з: витрат по сплаті судового збору в розмірі 908 гривень та витрат на проведення оцінки завданої матеріальної шкоди в розмірі 3500 гривень.
В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1 . Квартира розташована на другому поверху семиповерхового будинку. На третьому поверху вказаного будинку, над квартирою АДРЕСА_2 , власницею якої є відповідачка ОСОБА_2 . Вказує, що у жовтні 2020 року, внаслідок виходу з ладу підвідних шлангів холодної води на мийку у квартирі АДРЕСА_3 відбулося залиття її квартири. Так, відповідно до акту, складеного комісією та затвердженого начальником дільниці №64 Київського району КП «Жилкомсервіс» при обстеженні квартири АДРЕСА_4 виявлені сухі сліди залиття в одній кімнаті на стелі приблизно 1 кв.м., залиття трапилось у жовтні 2020 року, внаслідок виходу з ладу підвідних шлангів х/в на мийку у квартирі АДРЕСА_3 . Відповідно до висновку про вартість майна №14/08/2021 розмір матеріальної шкоди завдано внаслідок залиття квартири АДРЕСА_1 становить 9900 гривень.
Позивачка вказує, що причиною залиття квартири стало неналежне виконання відповідачкою свого обов`язку щодо утримання майна, яке їй належить, то відповідно остання зобов`язана відшкодувати завдані збитки позивачці, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2021 справа розподілена судді Садовському К.С.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 30.12.2021 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Харкова, 12.04.2023 визначено головуючу суддю у справі: Лисиченко С.М. Підстави проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: звільнення з посади, Відповідно до п.2.3.50 Положень про автоматизовану систему документообігу суду винятково у разі, коли суддя у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи (рішення Вищої ради правосуддя №325/0/15-23 від 11.04.2023 «Про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Київського районного суду м.Харкова у відставку»).
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 17.04.2023 цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири - прийнято до провадження судді Київського районного суду м. Харкова Лисиченко С.М., призначено судове засідання.
01.06.2023 представником відповідачки ОСОБА_2 адвокатом Богдашевським Т.С. електронним шляхом подано до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування заперечень зазначив, що позов обґрунтовано актом, який був складений комісією дільниці №64 КП «Жилкомсервіс» 17.12.2020. Дату (період) залиття, в акті встановлено зі слів заявника (позивачки по даній справі), як жовтень 2020 року. Тобто, акт складено не відразу після залиття, а через приблизно два місяці після дати (періоду) залиття, яку зафіксовано зі слів позивачки. Як зазначено в акті, комісією встановлено сухі сліди залиття в одній із кімнат на стелі приблизно площею 1 м2. Також в акт внесено відомості зі слів мешканців кв. АДРЕСА_3 (відповідачки), що залиття трапилось в жовтні 2020 року внаслідок виходу з ладу підвідних шлангів холодної води на мийку в кв. АДРЕСА_3 . Таких пояснень відповідачка (мешкає в кв. 125 одна) не надавала, в акті відсутній її підпис. Крім того, як випливає із тексту акту, огляд проведено та акт складено без участі ОСОБА_2 , яку для огляду та складання акту просто не запросили в акті нема відмітки щодо відмови відповідачки бути присутньою при огляді квартири АДРЕСА_4 , щодо відмови допустити комісію в квартиру АДРЕСА_3 , щодо відмови підписати акт, тощо. Таким чином, враховуючи, що, по-перше, акт складено через два місяці (зі слів позивачки) після залиття, по-друге, актом належним чином не встановлено фактичних обставин походження плями на скелі, по-третє, акт складено за відсутності відповідачки, за показаннями ОСОБА_2 , які вона не надавала, отже, в силу припису ст.79 ЦПК України зазначений акт є недостовірним доказом, тобто таким, на підставі якого не можна встановити дійсні обставини справи.
Крім того, відповідачка зазначає, що долучений до позову висновок про вартість майна, на підставі якого стороною позивачки обгрунтовується розмір шкоди не є належним доказом з огляду на таке.
Так, особою, що склала висновок є ФОП ОСОБА_5 суб`єкт оціночної діяльності, що, таким чином, діє відповідно до ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі по тексту «Закон»), положення якого поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав. (ст. 1 Закону.) Згідно із ст. 3 Закону майном, яке може оцінюватися, вважаються об`єкти в матеріальній формі, будівлі та споруди (включаючи їх невід`ємні частини), об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості, машини, обладнання, транспортні засоби тощо; паї, цінні папери; нематеріальні активи, у тому числі об`єкти права інтелектуальної власності; цілісні майнові комплекси всіх форм власності; майновими правами, які можуть оцінюватися, визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (право володіння, розпорядження, користування), спеціальне майнове право на об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості, а також інші специфічні права (право на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та право вимоги. Розмір збитків завданих внаслідок залиття квартири не є ані майном, ані майновим правом, до об`єктів оцінки Законом не віднесено. Як випливає із відкритих джерел, а саме з офіційного інтернет-ресурсу Фонду державного майна України www.spfu.gov.ua (скрін-шот додається) ФОП ОСОБА_5 має сертифікат суб`єкта оціночної діяльності 1145/20 від 29-12-2020 за наступними напрямками діяльності: 1.1 "Оцінка нерухомих речей (нерухомого майна, нерухомості), у тому числі земельних ділянок, та майнових прав на них"; 1.2 "Оцінка машин і обладнання";; 1.3 "Оцінка колісних транспортних засобів"; 1.7 "Оцінка рухомих речей, крім таких, що віднесені до машин, обладнання, колісних транспортних засобів, літальних апаратів, судноплавних засобів, та тих, що становлять культурну цінність"; 2.1 "Оцінка цілісних майнових комплексів, паїв, цінних паперів, майнових прав та нематеріальних активів (крім прав на об`єкти інтелектуальної власності)" 2.2 "Оцінка прав на об`єкти інтелектуальної власності". Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. А згідно із ст. 7 ЗУ «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, їх територіальні філії, експертні установи комунальної форми власності, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом. Статтею 9 ЗУ «Про судову експертизу» до основних умов здійснення судової експертної діяльності віднесено атестацію відповідно до цього Закону та включення до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. Іструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5, до основних видів експертиз віднесено будівельно-технічну експертизу, одним із основних завдань якої згідно із п. 5.1. розділу ІІ науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, встановлено визначення вартості робіт, пов`язаних з усуненням наслідків залиття, до питань що вирішується будівельно-технічною експертизою віднесено питання щодо встановлення факту пошкоджень об`єкта внаслідок залиття, вартості ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень унаслідок залиття, розміру завданої матеріальної шкоди унаслідок його залиття (п. 5.1.1. рекомендацій). Отже, відповідачка вважає, що оцінка матеріальної шкоди внаслідок залиття не може визначатись суб`єктом оціночної діяльності такий вид та об`єкт оцінки не передбачено чинним законодавством України. Оцінювач не відповідає основним умовам здійснення судово-експертної діяльності, не має ані компетенції, ані спеціальних знань у галузі науки й техніки для проведення відповідного дослідження, що відноситься до повноважень експертів. Так, із наданого висновку неможливо чітко встановити об`єкт оцінки як об`єкт зазначено визначення матеріальних збитків, а в характеристиці об`єкта надано характеристику квартири. За основу для дослідження взято все той саме акт від 17.12.2020, при цьому в самому висновку зазначено, що явних ознак залиття не спостерігається. Розмір встановлених згідно із оцінкою збитків в сумі 9900 грн. нічим не обґрунтовано, висновок не містить жодного розрахунку з чого складається або випливає такий розмір шкоди. Тобто, сам зміст висновку свідчить про те, що він не передбачений для оцінки матеріальної шкоди, а особа, що його склала не має для цього необхідної кваліфікації та повноважень.
Позивачка та її представник у судове засідання, призначене на 30.11.2023, не з`явилися, про час, день та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивачки ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позивачка позовні вимоги підтримує та прохає їх задовольнити.
Відповідачка та її представник у судове засідання, яке призначене на 30.11..2023, не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом у встановленому законом порядку. Представником відповідачки ОСОБА_2 адвокатом Богдашевським Т.С. до канцелярії суду подано заяву про розгляд справи за відсутності відповідачки та її представника.
Згідно із ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові заяви по суті справи, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна № 288470863 від 05.12.2021 ОСОБА_2 є власницею кв. АДРЕСА_5 .
Судом встановлено, оскільки не заперечувалося сторонами, що ОСОБА_1 є власницею кв. АДРЕСА_1 .
Відповідно даних акту, складений 17.12.2020 комісією: начальником дільниці № 64 КП «Жилкомсервіс» Воротнікова Н.М., майстром дільниці №64 КП « Жилкомсервіс» Сунцовим С.Б., комісією встановлено, що квартира АДРЕСА_6 під`їзді на 2-му поверсі, 5 кімнатна, приватизована, загальна площа 126,9 кв.м., житлова- 98.2 кв.м. Боргу по квартирній платі станом на 01.12.2020 немає. Власник- ОСОБА_1 . Зі слів заявника - ОСОБА_1 , залиття квартири АДРЕСА_4 трапилось у жовтні 2020 року з вище розташованої квартири АДРЕСА_3 . При обстежені квартири АДРЕСА_4 виявлені сухі сліди залиття в одній із кімнат на стелі приблизною площею 1 м2. Зі слів мешканців квартири АДРЕСА_3 залиття трапилось у жовтні 2020 року внаслідок виходу з ладу підвідних шлангів х/в на мийку в квартирі АДРЕСА_3 . Акт підписаний складом комісії. Даних щодо огляду квартири АДРЕСА_3 складом комісії, а також складання акту у присутності відповідачки, акт не містить.
Згідно з даними, які містяться у висновку про вартість майна, складеного суб`єктом оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_5 , який діє на підставі договору №14/08/2021 від 16.08.2021, укладеного між ФО-П ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , на проведення незалежної оцінки з визначення матеріальних збитків, внаслідок залиття водопровідною водою квартири АДРЕСА_7 , ринкова вартість об`єкта оцінки (без урахування ПДВ) станом на 16.08.2021 становить 9900 гривень. Дата оцінки 16.08.2021, дата завершення складання звіту 27.08.2021, мета оцінки визначення величини матеріального збитку; вид вартості: ринкова без урахування ПДВ; застосовані підходи: витратний. Оскільки обстеження проводилося 16.08.2021 року, а залиття квартири відбулося у жовтні 2020 р, явні ознаки залиття квартири не спостерігаються (відсутні сліди води). Тому оцінювач використав додатково дані Замовника, зокрема акт КП «Жилкомсервіс» дільниця №64 від 17.12.2020, відомості Замовника, щодо ушкоджень та інша допоміжна інформація. За даними Замовника: після залиття квартири, дії, що направлені на умисне погіршення ремонту не проводились. Після примітка: базі наведеної нижче інформації (яка прийнята за достовірну) і буде розрахована вартість об`єкта оцінки.
Згідно із ст.11,1166 ЦК України, підставою виникнення зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі.
Зобов`язання про відшкодування шкоди виникає за таких умов: наявність шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала шкоди та її результатом - шкодою; вина особи, яка завдала шкоди.
Відповідно до ч.2 ст.1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Слід зазначити, що для настання цивільно-правової відповідальності у вигляді стягнення матеріальної шкоди необхідною є наявність таких елементів: винність дій особи, яка завдала шкоду, протиправність таких дій, наявність шкоди, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями та наслідками, що настали. При цьому необхідною є одночасна наявність всіх вищезазначених елементів.
Згідно ст.322 ЦК України тягар утримання майна лежить на власнику майна.
Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За приписами ч.1,2 ст.12, ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно вимог ст. 76, 77, 79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Судом встановлено, що акт від 17.12.2020 не відповідає вимогам, викладеним у Правилах, оскільки він складений через два місяці від імовірного залиття квартири, за відсутності відповідачки, яка є власником квартири АДРЕСА_8 та без огляду вказаної квартири, що позбавило відповідачку можливості подання доказів на його спростування. Акт не містить відомості щодо самого залиття, зокрема, дат та наслідків залиття квартири, завданої матеріальної шкоди (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість), висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Тому цей акт не може бути належним доказом заподіяння позивачці відповідачкою майнової шкоди.
Крім того, суд не враховує висновок суб`єкта оціночної діяльності ФО-П ОСОБА_5 про вартість мана, складений 16.08.2021, з огляду на те, що він не містить інформацію щодо предмета доказування, зокрема, факту залиття належній позивачці квартири станом на жовтень 2020 року, їх наслідків та завдану матеріальну шкоду, із зазначенням: обсягу необхідного ремонту приміщень квартири, переліку пошкоджених внаслідок залиття речей та їх вартість. Вказаний висновок зроблений суб`єктом оцінювача через рік від імовірного залиття квартири позивачки та лише на підставі акту від 17.12.2020, який є неналежним доказом у даній справі, а також на підставі відомостей та інформації, без зазначення оцінювачем їх переліку.
За таких обставин суд, на підставі наданих сторонами доказів, яким було дано оцінку, дійшов висновку, що ОСОБА_1 не доведено факт спричинення їй матеріальної шкоди внаслідок залиття квартири в жовтні 2020 року саме відповідачкою та його розміру.
Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-81,89, 141, 259, 263, 264-265, 280-284, 289, 351, 352, 354,355 ЦПК України суд,-,
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири відмовити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http:// www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості щодо учасників справи:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_9 ;

відповідачка: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_10 .

Суддя - С.М. Лисиченко