Справа № 754/2816/22
У Х В А Л А

Іменем України

13 червня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - Галась І.А.

при секретарі - Париста А.

за участі представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини,

В С Т А Н О В И В:

09.03.2022 року до Деснянського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини, згідно з вимогами якої позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання, починаючи з 07.07.2017 за весь період у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки доходу відповідача.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року (суддя - Таран Н.Г.) прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено проводити розгляд справи в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін.

Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва від 03 березня 2023 року Таран Н.Г. заяви позивача про відвід судді Таран Н.Г. від 03.02.2023 та 07.02.2023 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини - залишено без задоволення у зв`язку з необґрунтованістю. Задоволено самовідвід судді Таран Н.Г. у цивільній справі №754/2816/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.03.2023 головуючим суддею з розгляду справи № 754/2816/22 визначено суддю Гринчак О.І.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 09 березня 2023 року справа прийняти до розгляду головуючим суддею Гринчак О.І.

Одночасно, даною ухвалою задоволено клопотання ОСОБА_2 та витребувано з Державної податкової інспекції у Деснянському районі м. Києва (02221, м. Київ, вул. Закревського, 41) відомості про доходи ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за період з 07.07.2017 по день надання таких відомостей.

Також, даною ухвалою задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Ключник Анастасії Вадимівни та витребувано: у Головному управлінні ДПС у Вінницькій області (21028, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) відомості про доходи та джерела цих доходів ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) за період з липня 2017 року по теперішній час; у Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінниці (21028, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) інформацію про розмір пенсії по інвалідності ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації. АДРЕСА_2 ) та копії всіх документів на підставі яких призначена; у Вінницькій міжрайонній МСЕК (21028 м. Вінниця, вул. Хмельницьке 92) інформацію пов`язану із встановленням ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ) інвалідності III групи, а саме: щодо строку інвалідності, причини інвалідності та ступеня втрати працездатності із зазначенням характеру та умов праці.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 29 березня 2023 року задоволено самовідвід судді Гринчак О.І. у цивільній справі №754/2816/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружини.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2023 головуючим суддею з розгляду справи № 754/2816/22 визначено суддю Галась І.А.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30 березня 2023 року справа прийняти до розгляду головуючим суддею Галась І.А. Розгляд справи призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 27 квітня 2023 року.

В судове засідання 27 квітня 2023 року позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать її заяви (клопотання) від 31 березня 2023 року та 03 квітня 2023 року. У зв`язку з неявкою позивача розгляд справи було відкладено на 16 травня 2023 року.

В судове засідання 16 травня 2023 року позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить її клопотання від 16 травня 2023 року про відкладення розгляду справи. У зв`язку з неявкою позивача, задовольняючи її клопотання розгляд справи було відкладено на 13 червня 2023 року.

В судове засідання 13 червня 2023 року позивач не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать інформація про доставку СМС повідомлення на номер вказаний позивачем у позовній заяві. Крім того, позивач є користувачем системи «Електронний суд», через дану систему позивач також повідомлялась про дати судових засідань. Крім того, 07 червня 2023 року позивачем подано заяву (до відома всіх суддів).

Заяв про розгляд справи за відсутності позивача (його представника) до суду не надходило.

В судовому засіданні 13 червня 2023 року представник відповідача наполягала на залишенні позову без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача.

Відповідно до позиції Верховного суду, у тому випадку, якщо особа, звертаючись до суду, в заяві або по суті справи, або в заяві з процесуальних питань, вказала свою електронну пошту, яка не є офіційною, то ми вважаємо, що вона погоджується на отримання повідомлення саме на цю електронну пошту, тобто, діє презумпція обізнаності - особа має цікавитися, чи отримала лист», зазначила доповідач. Отже, Верховний Суд виходить з того, що якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши її у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник справи бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них. З огляду на це, суд, який комунікує з учасником за допомогою повідомлених ним засобів, діє правомірно і добросовісно. Тому слід виходити з «презумпції обізнаності»: особа, якій адресовано повідомлення суду через такі засоби комунікації, знає або принаймні повинна була дізнатися про повідомлення.

Зважаючи на висловлену позицію Верховного суду суд вважає позивача повідомленим належним чином.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Приписами частини 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням процесуальної дії.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Європейський суд зазначає, що право на суд не є абсолютним; воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави ( рішення у справі «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року, рішення у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року).

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому, судом враховуються відповідні положення законодавства, згідно яких п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Тобто, не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача. Зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами. Положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України повинні враховуватись у системному та логічному зв`язку із положенням ст. 223 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними, при повторній неявці належним чином повідомленого позивача, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. Отже, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду (другої підряд). Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами. Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 121 ЦПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 р. При цьому, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. У зв`язку з наведеним, положення п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, якими передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Позивач має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

З огляду на те, що позивач повторно (тричі) не з`явилась в судове засідання та не подала заяву про розгляд справи за її відсутності, а відтак, вищевказана позовна заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 257 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання колишньої дружинизалишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 13 червня 2023 року.

Суддя: