Справа № 369/6975/21
Провадження № 2/369/606/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковальчук Л.М.,

за участю секретаря Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського МНО Рогач Вадим Вікторович, приватний нотаріус Київського МНО Ковальчук Сергій Павлович, приватний нотаріус Києво-Святошинського РНО Грицюк Поліна Володимирівна, товариство з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ» про визнання договору дарування та договору купівлі продажу, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року представник ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського МНО Рогач Вадим Вікторович, приватний нотаріус Київського МНО Ковальчук Сергій Павлович, приватний нотаріус Києво-Святошинського РНО Грицюк Поліна Володимирівна про визнання договору дарування та договору купівлі продажу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, 05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 136/П/84/2008-980 від 19.08.2008 року укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», Договором застави цінних паперів № 21 ДМП від 19.08.2008 року укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра». 30 вересня 2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» був укладений Договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 136/П/84/2008-980 від 19.08.2008 року укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», Договором застави цінних паперів № 21 ДМП від 19.08.2008 року укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра». Так, з інформаційної довідки, позивачу стало відомо, що ОСОБА_1 , 18.09.2014 року отримавши свідоцтво про право власності зареєстрував за собою квартиру АДРЕСА_1 . (нова адреса). 18.09.2014 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Рогач В.В., зареєстрований в реєстрі за № 1671. В подальшому, 05.02.2015 року, між Відповідачем-2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Ковальчук С.П., зареєстрований в реєстрі за № 714. 29.12.2016 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського РНО Грицюк П.В., зареєстрований в реєстрі за № 714. 11.03.2014 року Апеляційним судом м. Києва по справі № 22-ц/796/3130/2014 було винесено рішення про стягнення з Відповідача-1 на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 136/П/84/2008-980 у розмірі 1 531 425,30 грн. А отже це дає підстави вважати, що Відповідач-1 усвідомлюючи, що на його майно буде звернуто стягнення, навмисно порушив вимоги Кредитного договору та подарував квартиру, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Враховуючи вище викладене, позивач просив суд визнати недійсним Договір дарування від 18.09.2014 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Гнідюк О.Б., зареєстрований в реєстрі за № 1671 (номер запису про право власності 7046369) та скасувати у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) запис про право власності про проведену державну реєстрацію права власності 18.09.2014 року за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 , припинити право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 ; визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 05.02.2015 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Ковальчук С.П., зареєстрований в реєстрі за номером 714 (номер запису про право власності 8627355) та скасувати у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) запис про право власності про проведену державну реєстрацію права власності 05.02.2015 року за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 , припинити право власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3 ; визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 29.12.2016 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського РНО Грицюк П.В., зареєстрований в реєстрі за номером 4079 (номер запису про право власності 18398660) та скасувати у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) запис про право власності про проведену державну реєстрацію права власності 29.12.2016 року за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 , припинити право власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 30.06.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

11.09.2021 року від відповідача 4 надійшов відзив на позовну заяву, а також просив застосувати позовну давність до вимог позивача та відмовити у задоволенні позовних вимог.

19.10.2021 року від відповідача 4 надійшов відзив на позовну заяву.

20.10.2021 року від сторони позивача надійшла відповідь на відзив.

29.10.2021 року від сторони позивача надійшла відповідь на відзив.

Протокольною ухвалою суду від 16.12.2021 року залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмет спору ТОВ «УКРГАЗ».

20.01.2022 року від представника третьої особи ТОВ «УКРГАЗ» надійшли письмові пояснення щодо позову.

Ухвалою суду від 11.07.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином.

Від представник позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Від представника відповідача 4 надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує в повному обсязі, просить відмовити.

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши всі наявні у справі докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно встановивши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 19.08.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» було укладено кредитний договір № 136/П/84/2008-980 на підставі заяви ОСОБА_1 про надання кредиту у розмірі 979267,92 грн. для придбання цінних паперів.

Відповідно до розділу 1 договору банк надав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 979267,92 грн., на строк 20 років з 19.08.2008 року до 19.08.2028 року у порядку, визначеному розділом 1 договору.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, цільовим призначенням кредиту є придбання цінних паперів (дисконтних облігацій) - облігацій у без документарній формі випуску у кількості 18 817 шт., емітованих ТОВ «УКРГАЗ» з номінальною вартістю кожної облігації 30,00 грн., згідно Договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-609/81-06-2/2008/001 від 18.08.2008 року, що укладений між Позичальником та продавцем цінних паперів ТОВ «УКРГАЗ» з подальшим їх обміном на об`єкт нерухомості - квартиру яка Договору про резервування / бронювання приміщення № 1А2/1/4/8/Ж від 24.07.2008 року, що укладений між Позичальником та ТОВ «Укргаз», на підставі якого за Позичальником резервується / бронюється об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_4 .

19.08.2008 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» (Банк) та ОСОБА_1 (Заставодержатель) укладеного договір застави майнових прав на передачу квартири у власність № 21.

Відповідно до п. 1.1. договору заставодавець в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 136/П/84/2008-980 від 19.08.2008 року передає заставодержателю в заставу належні йому майнові права. Майнові права оцінюються сторонами в сумі 1119611,50 грн, що в еквіваленті при перерахуванні на долари США по офіційному курсу НБУ на день прийняття майнових прав у заставу складає 231085,96 доларів США.

19.08.2008 року Відкритим акціонерним товариством Комерційний Банк «Надра» (Банк) та ОСОБА_1 (Заставодержатель) укладеного договір застави майнових прав №21 ДМП по договору купівлі-продажу цінних паперів № Б-609/81-06-2/2008/001.

Відповідно до пункту 1.1. договору заставодавець в забезпечення виконання зобов`язань передає в заставу, а заставодержатель приймає в заставу на умовах, визначених цим договором, предмет застави.

18.09.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Рогач В.В., зареєстрований в реєстрі за № 1671.

05.02.2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Ковальчук С.П., зареєстрований в реєстрі за № 714.

29.12.2016 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського РНО Грицюк П.В., зареєстрований в реєстрі за № 714.

05 серпня 2020 року відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом електронних торгів № UA-EA-2020-05-12-000017-b від 22.05.2020 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений Договір №GL48N718070_blank про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 136/П/84/2008-980 від 19.08.2008 року укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», Договором застави цінних паперів № 21 ДМП від 19.08.2008 року укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра».

30 вересня 2020 року між ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» був укладений Договір №GL48N718070_blank_01 про відступлення прав вимоги. За умовами даного Договору ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набуло право вимоги до боржників, майнових поручителів та фінансових поручителів зокрема за Кредитним Договором (з додатками, додатковими угодами, договорами про внесення змін та доповнень тощо) № 136/П/84/2008-980 від 19.08.2008 року укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра», Договором застави цінних паперів № 21 ДМП від 19.08.2008 року укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра».

18.092014 року отримавши свідоцтво про право власності ОСОБА_1 зареєстрував за собою квартиру АДРЕСА_1 . (нова адреса).

Судом встановлено, що відповідно до що відповідно до п. 4.3.5. кредитного договору № 136/П/84/2008-980 від 19.08.2008 року позичальник протягом 3 робочих днів з моменту реєстрації прав власності на нерухоме майно, зобов`язаний укласти з банком договір, передбачений п. 2.1.4. договору.

Так, відповідно до п. 2.1.4. кредитного договору № 136/П/84/2008-980 від 19.08.2008 року позичальник протягом 3 робочих днів з моменту реєстрації прав власності на нерухоме майно, зобов`язаний укласти з банком договір іпотеки нерухомості, що розташована за адресою АДРЕСА_5 .

Разом з тим, судом встановлено, що договір дарування від 18.09.2014 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Рогач В.В., зареєстрований в реєстрі за номером 1671, щодо квартири за адресою: АДРЕСА_6 .

Таким чином, суд встановив відсутність у п. 4.3.5. кредитного договору № 136/П/84/2008-980 від 19.08.2008 року обов`язку позичальника укладати з банком договір іпотеки протягом 3 робочих днів з моменту реєстрації прав власності на нерухоме майно щодо квартири за адресою: АДРЕСА_6 .

Відповідно до частини першої статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина третя статті 203 ЦК України).

Статтею 204 ЦК України презюмується правомірність правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України, також встановлено свободу договору, з посиланням на ст. 6 зазначеного Кодексу із зазначенням того, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Дарунком можуть бути рухомі речі, у тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі (частина перша статті 718 ЦК України).

Згідно з частиною другої статті 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття (частина перша статті 722 ЦК України).

Правовим наслідком укладання договору дарування є безповоротне припинення права власності у дарувальника на майно, що є предметом договору, та виникнення права власності на нього в обдарованої особи. Особливість договору дарування полягає у тому, що цей договір є безоплатним, а тому дарувальник не набуває права власності від обдарованої особи зустрічних дій майнового характеру.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено що оспорюваний договір дарування від 18.09.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Рогач В.В., у присутності сторін із роз`ясненням значення і умов вчиненого правочину та його правових наслідків, встановленням відповідності цього договору дійсним намірам сторін.

Позивачем не було надано суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження того що укладення спірних договорів не відповідало дійсній волі відповідачів, що оскаржувані ним договори дарування вчинялися під впливом обману з боку відповідачів, що відповідачами неправильно сприймалися фактичні обставини правочину, що вплинуло на їх волевиявлення.

При цьому, судом встановлено, що під час укладення оспорюваного договору дарування відповідачам було роз`яснено нотаріусом права та обов`язки сторін і ОСОБА_1 розумів значення своїх дій.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_1 відчужуючи належне йому на праві власності нерухоме майно другому відповідачу, був обізнаний про можливе стягнення з нього заборгованості на користь позивача, отже, міг передбачити негативні наслідки для себе у випадку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на це нерухоме майно, оцінюються судом критично, оскільки кредитний договір № 136/П/84/2008-980 від 19.08.2008 року не містить обов`язку ОСОБА_1 укладати з банком договір іпотеки протягом 3 робочих днів з моменту реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Крім того, позивач став новим кредитором за кредитним договором № 136/П/84/2008-980 від 19.08.2008 року на підставі договору про відступлення права вимоги від 30.09.2020 року, тобто після 18.09.2014 року, укладення договору дарування квартири від 18.09.2014 року.

Доводи позивача на фіктивність укладеного між відповідачем договору дарування квартири від 18.09.2014 року не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Усі інші доводи сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Разом із тим, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів позивача та відповідача, які викладені останніми у позовній заяві, відзиві на позов, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність відмови у позовній вимозі про визнання недійсним договору дарування від 18.09.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Рогач В.В. (номер запису про право власності 7046369).

Враховуючи те, що позовні вимоги про скасування у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) запис про право власності про проведену державну реєстрацію права власності 18.09.2014 року за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 , припинення право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 ; визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 05.02.2015 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Ковальчук С.П., зареєстрований в реєстрі за номером 714 (номер запису про право власності 8627355), скасування у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) запис про право власності про проведену державну реєстрацію права власності 05.02.2015 року за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 , припинення право власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3 ; визнання недійсним Договір купівлі-продажу від 29.12.2016 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського РНО Грицюк П.В., зареєстрований в реєстрі за номером 4079 (номер запису про право власності 18398660) та скасування у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) запис про право власності про проведену державну реєстрацію права власності 29.12.2016 року за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 , припинення право власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 ., є похідними вимогами від основної вимоги про визнання недійсним договору дарування від 18.09.2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Рогач В.В. (номер запису про право власності 7046369), у задоволенні якої судом відмовлено, суд вирішив відмовити у задоволенні вимог про скасування у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) запис про право власності про проведену державну реєстрацію права власності 18.09.2014 року за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 , припинення право власності за ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_3 ; визнати недійсним Договір купівлі-продажу від 05.02.2015 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського МНО Ковальчук С.П., зареєстрований в реєстрі за номером 714 (номер запису про право власності 8627355), скасування у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) запис про право власності про проведену державну реєстрацію права власності 05.02.2015 року за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 , припинення право власності за ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_3 ; визнання недійсним Договір купівлі-продажу від 29.12.2016 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського РНО Грицюк П.В., зареєстрований в реєстрі за номером 4079 (номер запису про право власності 18398660) та скасування у Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) запис про право власності про проведену державну реєстрацію права власності 29.12.2016 року за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_2 , припинення право власності за ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_3 .

Також представником відповідача ОСОБА_4 заявлено клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України).

Враховуючи встановлення судом безпідставності позовних вимог, позовна давність до вимог позивача не підлягає застосуванню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 141, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського МНО Рогач Вадим Вікторович, приватний нотаріус Київського МНО Ковальчук Сергій Павлович, приватний нотаріус Києво-Святошинського РНО Грицюк Поліна Володимирівна, товариство з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ» про визнання договору дарування та договору купівлі продажу - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Реквізити сторін:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ»: м.Дніпро, вул.Ак.Белелюбова, 54, оф.402, .

ОСОБА_1 : АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 : АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 : АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_4 : АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Приватний нотаріус Київського МНО Рогач Вадим Вікторович: м.Київ, вул. Червоноткацька, 20.

Приватний нотаріус Київського МНО Ковальчук Сергій Павлович: м.Київ, вул. Саксаганського, 119, оф.2.

Приватний нотаріус Києво-Святошинського РНО Грицюк Поліна Володимирівна: Київська область, м.Боярка, вул.Білогородська, 45а.

Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРГАЗ»: Київська область, с.Чайки, вул.Печерська, 26, прим. 1, кім. 42, .

СУДДЯ Л.М.КОВАЛЬЧУК