У х в а л а

23 травня 2023 року

м. Київ

справа № 128/1455/15-ц

провадження № 61-5446ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 14 березня 2023 року у справі за скаргою ОСОБА_1 (боржник) у виконавчому провадженні на дії державного виконавця, зобов`язання вчинити дії та визначення розміру заборгованості, заінтересовані особи: державний виконавець Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Клименко Лариса Дмитрівна, ОСОБА_2 (стягувач),

В с т а н о в и в:

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, обґрунтовуючи її тим, що рішенням Вінницького районного Вінницької області від 10 грудня 2015 року з нього стягнуто аліменти на неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини.

Скарга обґрунтована тим, що 15 січня 2016 року Вінницьким ВДВС у Вінницькому районі Вінницької області (правонаступником якого є Вінницький відділ державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 49804045, у межах якого здійснювалося примусове виконання рішення.

25 травня 2020 року виконавчий документ було повернуто стягувачу за її заявою, що свідчить напис на виконавчому листі. Надалі за місцем роботи ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 відраховувалися добровільно за його заявою аліменти із заробітної плати у частці, що визначена виконавчим листом.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 був мобілізований на військову службу. За його основним місцем роботи йому нараховували зарплату і відраховували аліменти до моменту припинення нарахування оплати мобілізованим працівникам. Оскільки на початку військового вторгнення росії ОСОБА_1 отримував виплати за місцем несення військової служби без роздруківки і складові цих виплат йому не були відомі, він самостійно перераховував аліменти із врахуванням отриманих доходів. Проте йому стало відомо, що згідно п. 8 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 року № 146, зокрема, з військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, крім грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та інших випадків, передбачених законом.

18 серпня 2022 року ОСОБА_1 було надано довідку за місцем несення військової служби, де зазначено, яку суму грошового забезпечення йому було нараховано помісячно, тому враховуючи перекази, фактично станом на 01 вересня 2022 року переплата по аліментам становить 29 171, 52 грн. Із наданих ОСОБА_1 доказів, з 01 березня по 01 жовтня 2022 року матір`ю дитини отримано в загальному розмірі 92 370, 82 грн, з яких 49 893, 49 грн перераховані ним особисто, а 42 477, 33 грн перераховані за його постійним місцем роботи.

02 вересня 2022 року стягувач ОСОБА_2 знову звернулася до ВДВС із заявою про примусове виконання рішення, Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2015 року, вказавши, що аліменти скаржник ОСОБА_1 сплатив до 01 серпня 2022 року.

Державний виконавець Клименко Л. Д. здійснила розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, відповідно до якого станом на 31 серпня 2022 року наявна заборгованість у розмірі 3 803,88 грн.

13 вересня 2022 року скаржник ОСОБА_1 подав до ВДВС заяву про самостійне виконання рішення суду та всі відповідні квитанції про оплату, довідку про розмір заробітку та перераховані аліменти з місця роботи попередньої та довідку про розмір грошового забезпечення з місця несення військової служби, надано розрахунок суми боргу, із яких чітко видно, що є переплата, а не борг. Також ОСОБА_1 додав до ВДВС заяву про розрахунок заборгованості з урахуванням самостійного виконання рішення суду.

У відповідь на свої звернення скаржник отримав від державного виконавця розрахунок із тією ж сумою заборгованості, а тому скаржник просив суд визнати неправомірними такі дії державного виконавця та зобов`язати її здійснити розрахунок заборгованості по аліментах з урахуванням самостійного виконання рішення.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 27 грудня 2022 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Поновлено строк для подання скарги на дії державного виконавця, зобов`язання вчинити дії та визначення розміру заборгованості.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області ЦЗМРУ МЮ (м. Хмельницький) Клименко Л. Д. щодо розрахунку заборгованості по аліментам, який здійснено в рамках виконавчого провадження № 69763400 при примусовому виконанні виконавчого листа, що виданий 28 грудня 2015 року Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2015 року, що постановлено у цивільній справі №128/1455/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, без урахування самостійного виконання рішення суду боржником ОСОБА_1 .

Зобов`язано державного виконавця Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області ЦЗМРУ МЮ (м. Хмельницький) Клименко Л. Д. здійснити повторний перерахунок розрахунку заборгованості по аліментам, який здійснено в рамках виконавчого провадження № 69763400 при примусовому виконанні виконавчого листа, що виданий 28 грудня 2015 року Вінницьким районним судом Вінницької області на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2015 року, що постановлено у цивільній справі №128/1455/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей.

Не погодившись із рішенням суду, державний виконавець Клименко Л. Д. подала апеляційну скаргу.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 14 березня 2023 року апеляційну скаргу державного виконавця Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко Л. Д. задоволено.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27 грудня 2022 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії державного виконавця Вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Клименко Л. Д., зобов`язанні вчинити дії та визначити розмір заборгованості.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

12 квітня 2023 року ОСОБА_1 (далі - заявник) надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Вінницького апеляційного суду від 14 березня 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову Вінницького апеляційного суду від 14 березня 2023 року та залишити в силі ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 27 грудня 2022 року.

Ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2023 року касаційну скаргу заявника на постанову Вінницького апеляційного суду від 14 березня 2023 року залишено без руху і надано для усунення недоліків строк, який не міг перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

На виконання вимог указаної вище ухвали заявник, у встановлений судом строк, надіслав матеріали на усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2023 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 14 березня 2023 року; витребувано із Вінницького районного суду Вінницької області цивільну справу № 128/1455/15-ц за скаргою ОСОБА_1 у виконавчому провадженні на дії державного виконавця, зобов`язання вчинити дії та визначення розміру заборгованості.

Разом з цим, при зверненні до Верховного Суду із касаційною скаргою, заявником було заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 14 березня 2023 року, яке обґрунтоване тим, що у разі скасування оскаржуваної постанови, кошти, які були стягнуті з нього безпідставно та, з урахуванням ситуації, яка склалася в країні, а також постійних реформ, що стосуються органів виконавчої служби, у випадку скасування даного рішення є ймовірність неможливості повернення стягнутих коштів.

У частині першій статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Вказаною нормою у випадку примусового виконання передбачено зупинення виконання рішення, а у випадку, якщо рішення не передбачає примусового виконання - зупинення його дії.

Враховуючи, що постановою Вінницького апеляційного суду від 14 березня 2023 року скасовано рішення суду першої інстанції і ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено, тобто яке не підлягає примусовому виконанню, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Разом з тим, заявником не наведено обґрунтованих обставин щодо зупинення виконання оскаржуваної постанови в частині стягнення з нього судових витрат.

Керуючись статтею 436 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 14 березня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук