Справа № 932/3817/23
Провадження № 2/932/1111/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі Орищиній І.А.,

за участю позивачки ОСОБА_1 ,

за участю представника позивача ОСОБА_2 ,

за участю представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, в якому зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А., право власності на квартиру АДРЕСА_1 набула позивач ОСОБА_1 . Вказане право власності було зареєстровано КП «Дніпропетровське міжміське БТІ» ДОР 13.01.2012 року. 17.07.2019 року позивачка виявила, що замки на її квартирі замінені, вона не змогла зайти до своєї власної оселі. Після порушення кримінального провадження № 0001626 за ст. 190 КК вона набула статус потерпілої. З`ясувалося, що право власності перереєстроване за підробленим договором купівлі-продажу квартири 25.05.2019 року , де покупцем виявилася відповідачка ОСОБА_4 . Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.05.2022 року за результатами розгляду позову ОСОБА_1 , її позовні вимоги задоволено частково: витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 кв. АДРЕСА_1 . Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.10.2022 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вподальшому ОСОБА_4 відмовилася добровільно повертати власність позивачці, тому вона була змушена зветатися до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради задля реєстрації права власності за собою як законним власником та зняття з реєстрації незаконно зареєстрованої у квартирі відповідачки ОСОБА_4 . Для відновлення свого права та проведення реєстраційної дії позивачка сплатила адміністративний збір 250 грн., потім сплатила за зняття з реєстрації ОСОБА_4 адміністративний збір 43,60 грн. Таким чином, для відновлення свого порушеного права ( реєстрацію права власності та виписку незаконно прописаних осіб) позивачка зазнала прямих збитків у загальному розмрі 293,60 грн. Оскільки на протязі 3 років з 25.05.2019 року позивачка зазнала моральних страждань , була протиправно позбавлена своєї власності та змушена була постійно брати участь у судових засіданнях та слідчих діях , їй спричинено моральну шкоду через дії відповідачки, яка відмовилася добровільно знятися з реєстрації та повернути добровільно квартиру позивачці, цю шкоду вона оцінює в розмірі 10000 грн. Тому просить суд стягнути з відповідачки на свою користь спричинену матеріальну шкоду в розмірі 293,60 грн., моральну шкоду в розмірі 10000 грн., судовий збір та витрати на правничу допомогу 8 000 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник адвокат Скалецький В.А. позовні вимоги підтримали, на їхньому задоволенні наполягали.

В судовому засіданні представник відповідачки адвокат Безменко М.Є. проти задоволення позову заперечував, оскільки його довірителька неодноразово пропонувала позивачці домовитися, однак позичака не хоче спілкуватися. ОСОБА_4 перебуває за кордоном наразі, тому не могла спричинити матеріальну та моральну шкоду позивачці. Доказів спричинення моральної шкоди жодних позивачкою не надано. Порушене кримінальне провадження щодо шахрайських дій невстановлених осіб, які заволоділи квартирою позивачки, не завершене. ОСОБА_4 не спричиняла шкоду позивачці. Також просив відмовити в задоволенні позовних вимог щодо відшкодування позовних вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на таке:

На підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловим О.А., право власності на квартиру АДРЕСА_1 набула позивач ОСОБА_1 . Вказане право власності було зареєстровано КП «Дніпропетровське міжміське БТІ» ДОР 13.01.2012 року.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 11.05.2022 року ( спрва № 932/4447/20 за результатами розгляду цивільного позову ОСОБА_1 ОСОБА_4 , її позовні вимоги задоволено частково: витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 кв. АДРЕСА_1 .

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.10.2022 року рішення суду першої інстанції від 11.05.2022 року залишено без змін, констатовано, що наявні підстави для витребування майна з чужого незаконного володіння , оскільки між власником ОСОБА_1 (законним володільцем) та володільцем майна ОСОБА_4 немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Із Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що на підставі рішення приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кокосадзе Л.В. №47039324 від 25.05.2019 року, згідно договору купівлі-продажу, посвідченого цим же нотаріусом 25.05.2019 року за реєстровим номером 979, право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_4 . Дата державної реєстрації 25.05.2019 року, номер запису 31710394.

Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Шевченківським ВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області здійснювалося досудове розслідування №0001626 від 18.07.2019 року за фабулою заволодіння майном ОСОБА_1 .

Із висновку експерта №5156-19 від 24.03.2020 року за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи по кримінальному провадженні №0001626 вбачається, що підписи від імені ОСОБА_4 у графі «Продавець» договору купівлі-продажу від 25.05.2019 року, реєстровий номер 979, у графі «Підпис» двох заяв від імені ОСОБА_1 від 25.05.2019 року, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням її справжнього підпису.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.05.2019 року, суд 1 інстанції врахував висновок експерта №5156-19 від 24.03.2020 року, яким встановлено, що позивач ОСОБА_1 не підписувала оскаржений договір купівлі-продажу, він підписаний іншою особою, а не позивачем, а тому договір є нікчемним. Тобто належним способом захисту порушених прав позивача у даному випадку буде віндикаційний позов, оскільки між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору.

Задовольняючи позовні вимоги в частині витребування з незаконного володіння спірного майна, суд першої інстанції врахував позицію Верховного Суду та дійшов висновку, що між власником (законним володільцем) і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору, а тому належним способом захисту порушених прав позивача у даному випадку буде віндикаційний позов, відповідно вимога про витребування із чужого незаконного володіння спірного майна підлягає до задоволення.

Викладене підтверджується також неможливістю застосування до даних відносин реституції та приписів ст.216 ЦК України, оскільки такі можуть застосовуватися у випадку недійсності договору. В даному випадку договір не укладено взагалі, він є нікчемним.

У відповідності до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає : 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оскільки добровільно відповідачка ОСОБА_4 відмовилася зареєструвати право власності за законним власником ОСОБА_1 , повертати власність в натурі та знятися з реєстрації з квартири АДРЕСА_1 , позивачка була змушена звератися до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради задля реєстрації права власності за собою як законним власником та зняття з реєстрації незаконно зареєстрованої у квартирі відповідачки ОСОБА_4 .

Для відновлення свого права та проведення реєстраційної дії позивачка сплатила адміністративний збір 250 грн. для державної реєстрації права власності , що підтверджується відповіддю Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 19.04.2023 року за № 5/5-83.

Потім ОСОБА_1 сплатила за зняття з реєстрації ОСОБА_4 адміністративний збір 40,26 грн. , що підтверджується відповіддю Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 02.05.2023 року за № 5/5-93.

Таким чином, для відновлення свого порушеного права ( реєстрацію права власності та виписку незаконно прописаних осіб) позивачкою ОСОБА_1 сплачено у загальному розмірі 290,26 грн.

Для настання деліктної відповідальності за статтями 1166, 1167 ЦК України необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві шкоди, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Оскільки в даному випадку позивачкою доведено неправомірність дій відповідачки, а відповідачкою не спростовано відсутність її вини у завданні шкоди, суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки ОСОБА_4 на користь позивчаки ОСОБА_1 спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 290,26 грн, частково моральної у розмірі 500 грн., витрати на правову допомогу з урахуванням спрощеного провадження та ціни позову, наявність відповідних доказів на підтвердження надання правничої допомоги ( договору, акту приймання-передачі наданих послуг тощо) в розмірі 1000 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК підлягає стягненню з відповідачки на користь позивачки судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог в сумі 288,50 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 110, 141, 142, 206, 258, 259, 263-266, 268, 274, 354, 355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , спричинену матеріальну шкоду в розмірі 290 гривень 26 копійок, моральну шкоду в розмірі 500 гривень, судовий збір 288 гривень 50 копійок, витрати на правову допомогу 1000 гривень.

Рішення суду може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення складено 17 листопада 2023 року.

Суддя: О.С. Овчиннікова