Номер провадження: 22-ц/813/5803/23
Справа № 523/4538/23
Головуючий у першій інстанції Бузовський В.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів Сєвєрової Є.С., Цюри Т.В.,

з участю секретаря Виходець А.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Дворніченко Олександра Олексійовича, представника ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року, постановлену під головуванням судді Бузовського В.В., повний текст ухвали суду складений 10 квітня 2023 року, у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В., заінтересована особа: ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та скасування розрахунків, -

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В., заінтересована особа: ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та скасування розрахунків, в якій просив:

- визнати дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби умісті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. незаконними і скасувати:

1) розрахунок заборгованості по аліментах АСВП НОМЕР_2 станом на 31.10.22р.;

2) розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ВП НОМЕР_1 станом на 07.03.23р.;

3) розрахунок нарахування виконавчого збору від 01.03.23р. №10213;

- зобов`язати головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. здійснити нові розрахунки заборгованості по аліментам та виконавчого збору по ВПНОМЕР_3 за період з 01.03.2022 р.

В обґрунтування своєї скарги зазначив, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26.02.2018 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно по 2000грн., але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2017р. і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 640грн. На виконання рішення суду був виданий виконавчий лист №523/17678/17 від 03.04.2018р.

21.09.2022 р. ОСОБА_2 4 звернулась до Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) і заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа. 22.09.2022 р. головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 по стягненню з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 15.02.2023 р. представник скаржника, адвокат Дворніченко О.О., отримав розрахунок заборгованості по аліментам та одночасно подав заяву про врахування до розрахунку документа, який підтвердить відсутність заборгованості станом на 19.08.2020 р. 07.03.2023 р. представником боржника по виконавчому провадженню були отримані розрахунки заборгованості по аліментах (станом на 31.10.2022 р. та станом на 07.03.2023 р.), постанова від 01.03.2023 р. про накладення штрафу та розрахунок нарахованого виконавчого збору від 01.03.2023 р. Скаржник вказує про те, що стягнення проводиться на підставі виконавчого листа №523/17678/17 від 03.04.2018 р. за період з 29.08.2018 р. по теперішній час. Представником ОСОБА_1 в рамках виконавчого провадження був наданий документ, який підтверджує відсутність заборгованості по аліментам станом на 19.08.2020року, а саме розписка ОСОБА_2 , в якій зазначено що вона отримала аліменти та претензій немає. Після ознайомлення з вказаним документом (розпискою) ОСОБА_2 подала до ДВС дві заяви, в яких вказала, що отримувала аліменти тільки за серпень 2020 р., 19.08.2020 р. На підставі цих заяв головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управлінь юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. був зроблений новий розрахунок заборгованості, де була врахована сплата аліментів тільки в серпні 2020 р., не зважаючи на те, що в розписці чітко вказано що стягувач щомісячно отримувала призначену судом суму аліментів і претензій і має. Вищевказану розписку ОСОБА_2 написала в день чергового отримання аліментів на прохання матері боржника - ОСОБА_4 , яка саме і передавала їй гроші. Крім того, скаржник вказує про те, що з позовної заяви про розірвання шлюбу, стягувач вказує про те, що шлюбні стосунки подружжя припинили фактично в лютому 2022 р. До цього моменту між подружжям існували фактичні сімейні стосунки, які припускають ведення спільного господарства і спільне піклування щодо їхньої доньки, у зв`язку з чим заборгованість існує з лютого 2022 року по лютий 2023 рік.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року у задоволені скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, адвокат Дворніченко О.О., представник ОСОБА_1 звернувся суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу, ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу, посилаючись на неповне з`ясування та встановлення обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд необґрунтовано відмовив у прийнятті доказів, неправильно дослідив та оцінив надані скаржником докази.

У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими та безпідставними та не можуть бути підставами для скасування ухвали суду, оскільки розрахунки заборгованості зі сплати аліментів розраховані відповідно до чинного законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу, Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги, так як державний виконавець діяв у межах Закону «Про виконавче провадження».

Суворовський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про призначене судове засідання на 06 червня 2023 року був сповіщений належним чином (а.с. 90-91).

Від Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника (а.с. 105 зв.б.-106).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, явка яких не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Дворніченко О.О., представника ОСОБА_1 , адвоката Бузової Т.Г., представника ОСОБА_2 , перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

За змістом ч. ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала суду зазначеним вимогам закону відповідає не в повному обсязі, з огляду на таке.

Відмовляючи у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. щодо скасування розрахунків по сплаті аліментів, суд першої інстанції виходив із того, що судом не встановлено порушень державним виконавцем порядку проведення розрахунку заборгованості по сплаті аліментів про які стверджував скаржник, оскільки боржником не надано жодного належного доказу на підтвердження вказаних доводів, тому суд не вбачає правових підстав для задоволення скарги.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 26.02.2018 р. стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно по 2000грн., але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2017р. і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 640грн.

На виконання рішення суду, Суворовським районним судом м. Одеси був виданий виконавчий лист №523/17678/17 від 03.04.2018р.

21 вересня 2022 року ОСОБА_2 звернулася до Другого Суворовського. відділу державної виконавчої служби у місті Одесі. Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа № 523/17678/17 від 03.04.2018 року.

22 вересня 2022 року головним державним виконавцем Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. було відкрито виконавче провадження НОМЕР_3 по стягненню з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносять постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про; обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. Також державний виконавець зазначає про необхідність сплати судового зборе згідно рішень примусове виконання яких передбачає стягнення виконавчого збору в розмірі встановленому статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України Про виконавче провадження», копії постанов про відкриття виконавчого провадження були доведені виконавцем до відома сторін рекомендованим поштовим відправленням.

02.11.2022 року від стягувача ОСОБА_2 до відділу надійшла заява щодо надання їй розрахунку заборгованості з 29.08.2018 року.

Згідно постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа № 56124564 від 29.08.2018 року, 28.08.2018 року до відділу надійшла заява стягувана ОСОБА_2 , згідно з якою виконавчий лист № 523/17678/17 Суворовського районного суду м. Одеси необхідно повернути та закрити виконавче провадження. Заборгованість по аліментам відсутня.

08 листопада 2022 року головним державним виконавцем було проведено розрахунок заборгованості за період з 29.08.2018 року по 31.10.2022 року і направлено рекомендованим листом сторонам виконавчого провадження. Сума боргу станом на 31.10.2022 рік склала 100 193,55 грн.

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовані постанови: про встановлення: тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі Україна до погашення - заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника, у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та оголошеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими, чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі; про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві полювання - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Враховуючи те, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника, 02.02.2023 року були винесені постанови про арешт коштів та майна боржника.

Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування до боржника тимчасових обмежень обчислюється з наступного робочого дня після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

15 лютого 2023 року до відділу надійшла заява представника боржника адвоката Дворніченко О.О. разом із копією розписки стягувача від 19.08.2020 року.

20 лютого 2023 року до відділу надійшов лист з поясненнями стягувача ОСОБА_2 , що вона отримала від боржника ОСОБА_1 аліменти одноразово 19.08.2020 року у розмірі 2000 грн.

На підставі цього було зроблено новий розрахунок заборгованості за період з 29.08.2018 року по 31.10.2022 рік. Станом на 31.10.2022 рік, з урахуванням заяв стягувача, заборгованість по аліментам склала 98 193,55 грн.

Згідно розрахунку заборгованості від 01.03.2023 року заборгованість по аліментам станом на 28.02.2023 рік складає 105193, 55 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції на законних підставах відмовив ОСОБА_1 у задоволені скарги щодо скасування розрахунків по сплаті аліментів за відсутністю доказів про порушення державним виконавцем порядку проведення розрахунку заборгованості по сплаті аліментів.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції та вважає, що в цій частині ухвала суду не підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд необґрунтовано відмовив у прийнятті доказів, неправильно дослідив та оцінив надані скаржником докази є безпідставними, оскільки суд оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному їх дослідженні прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені скарги в частині розрахунків заборгованості по аліментам.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновком суду в частині відмови у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. щодо нарахування виконавчого збору, оскільки вважає, що суд помилково розглянув справу в цій частині в порядку цивільного судочинства, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом пункту 5 частини першої статті 5 Закону № 1404-VIII постанови державних виконавців про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, накладення штрафу, про стягнення основної винагороди є виконавчими документами.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, висловлювання «судом, встановленим законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За таких обставин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Такий правовий висновок виклала Велика Палата Верховного Суду у постановах від 06 червня 2018 року у справах № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18) та № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі № 2-01575/11 (провадження № 14-425цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 545/2246/15-ц (провадження № 14-639цс18), від 03 та 10 квітня 2019 року у справах № 370/1288/15 (провадження № 14-612цс18) та № 766/740/17-ц (провадження № 14-664цс18), від 29 травня 2019 року у справі №758/8095/15-ц (провадження №14-134цс19).

Згідно з частиною першою статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В., заінтересована особа: ОСОБА_1 про визнання дій незаконними та скасування розрахунків, в якій просив, крім іншого визнати дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. незаконними і скасувати розрахунок нарахування виконавчого збору від 01.03.23р. №10213 та зобов`язати головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. здійснити новий розрахунок виконавчого збору по ВПНОМЕР_3 за період з 01.03.2022 р.

Тобто, зі скарги ОСОБА_1 вбачається, що він оскаржує дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у (м. Одеса) Ільченко О.В. щодо розрахунку нарахування виконавчого збору від 01.03.2023 року №10213в розмірі 10619,36 грн.

Таким чином, спір щодо розрахунку нарахування виконавчого збору полягає у зверненні стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця (не суду) у виконавчому провадженні.

У такому випадку рішення, дії посадових осіб органів державної виконавчої служби підлягають оскарженню в порядку адміністративного судочинства.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 31 березня 2020 року у справі № 733/889/17.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилково розглянув скаргу в цій частині в порядку цивільного судочинства, оскільки зазначена скарга ОСОБА_1 в частині розрахунку нарахування виконавчого збору підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та провадження в цій частині підлягає закриттю.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За змістом ч.1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково з закриттям провадження в справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині є порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (частина друга статті 377 ЦПК України).

За таких обставин ухвала суду в частині відмови у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. щодо нарахування виконавчого збору підлягає скасуванню, оскільки ухвалена з порушення норм процесуального права, що в силу частини другої статті 377 ЦПК України є підставою для її скасування із закриттям провадження у справі в цій частині.

Одночасно, ОСОБА_1 роз`яснюється, що він має право на звернення з вимогою про скасування розрахунку нарахування виконавчого збору в порядку адміністративного судочинства.

За таких підстав, колегія суддів, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала в суду в частині розрахунків по сплаті аліментів залишенню без змін, ухвала суду в частині виконавчого збору скасуванню, з закриттям в цій частині провадження.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 377, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Дворніченко Олександра Олексійовича, представника ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року в частині відмови у задоволені скарги на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. щодо скасування розрахунків по сплаті аліментів - залишити без змін.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 04 квітня 2023 року в частині відмови у задоволені скарги на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В. щодо нарахування виконавчого збору - скасувати.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Ільченко О.В., заінтересована особа: ОСОБА_1 в частині розрахунку нарахування виконавчого збору - закрити.

Роз`яснити заявнику право на звернення з вимогою про скасування розрахунку нарахування виконавчого збору в порядку адміністративного судочинства.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09 червня 2023 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Є.С. Сєвєрова

______________________________________ Т.В. Цюра