УХВАЛА

11 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 569/10030/22

провадження № 61-17406ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дупака Валентина Германовича на постанову Рівненського апеляційного суду

від 09 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Торкунова Тетяна Анатоліївна, про скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Рівненського міського нотаріального округу Торкунова Т. А. (далі - приватний нотаріус Торкунова Т. А.),

в якому просив суд:

- встановити факт спільного проживання ОСОБА_3 зі своєї матір`ю ОСОБА_4 ;

- визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_1 приватним нотаріусом Торкуновою Т. А., зареєстроване

в реєстрі за № 467;

- скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на 55/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті його батька за законом на 27,5/100 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою:

АДРЕСА_1 .

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2023 року

у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Торкунова Т. А., про скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 12 липня 2023 року скасовано.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус

Торкунова Т. А., про скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на спадкове майно задоволено частково.

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане ОСОБА_1 05 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Торкуновою Т. А. та зареєстроване в реєстрі за № 467.

Скасовано державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на 55/100 часток житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Визнано за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно після смерті його батька за законом на 27,5/100 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за розгляд справи судом першої інстанції у розмірі 6 984,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції у розмірі 5 954,40 грн.

04 грудня 2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Дупак В. Г. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Рівненського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року (надійшла до суду 07 грудня 2023 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 7 939,20 грн, однак це не підтверджує сплату судового збору у повному розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»

(у редакції, чинній на день звернення до суду з цим позовом) передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення

в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Зі змісту положень пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України вбачається, що у позовах про визнання права власності на майно або його витребування ціна позову визначається вартістю майна.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом у 2022 році та заявляв три позовні вимоги немайнового характеру та одну позовну вимогу майнового характеру (про визнання права власності).

Станом на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 481,00 грн (0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 992,40 грн, 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 12 405,00 грн).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

При цьому суд звертає увагу представника заявника на те, що відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» розрахунок розміру судового збору за подання касаційної скарги слід здійснювати, виходячи зі ставки, яка підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а не з тієї суми, яка фактично була сплачена позивачем.

Оскільки із поданої касаційної скарги та копій судових рішень не вбачається ціни позову станом на день його подання (відсутнє визначення вартості спірного майна), тому неможливо визначити розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру, у зв`язку з чим заявник при сплаті судового збору має підтвердити відповідність такої сплати належними доказами (позовна заява з визначеною ціною позову, майнова оцінка нерухомого майна та земельної ділянки або інші належні докази).

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подачу касаційної скарги за позовні вимоги майнового характеру (у розмірі 1 % від ціни спірного майна помноженого на 200 %) та судовий збір за подачу касаційної скарги за три позовні вимоги немайнового характеру ((992,40*3)*200% = 5 954,40 грн).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, код банку отримувача (МФО): 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату в повному обсязі.

Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дупака Валентина Германовича на постанову Рівненського апеляційного суду

від 09 листопада 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць