Справа № 158/828/23
Провадження № 2/0158/231/23
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2023 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Поліщук С.В.
при секретарі Квач Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
В С Т А Н О В И В:
13 березня 2023 року позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в особі його представника Стадник Н.С. звернулось до Ківерцівського районного суду Волинської області з цивільним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15 червня 2021р. між ТзОВ «Лінеура України» та відповідачем по справі ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2029744, який підписано електронним підписом відповідача (позичальника), відповідно до умов якого ТзОВ «Лінеура України» надало відповідачу по справі ОСОБА_1 позику в сумі 3 700 грн, а відповідач зобов`язувалась повернути позичені грошові кошти у день закінчення строку дії даного договору, або достроково, та сплатити проценти від суми позики; позивач свої зобов`язання виконав, перерахувавши на банківський картковий рахунок ОСОБА_1 грошові кошти, які остання отримала; свої зобов`язання по поверненню позики та процентів відповідач не виконала у зв`язку з чим станом на 31.01.2023р. виникла заборгованість у розмірі 12 106,00 грн., з яких 3 700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 8 406,00 грн. сума заборгованості за процентами.
27.06.2022р. ТзОВ «Лінеура України» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №27062022, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТзОВ «Лінеура України», в тому числі і щодо ОСОБА_1 .
18.02.2022р. ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №18022022, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», в тому числі і щодо ОСОБА_1 .
19.04.2022р. ТзОВ «Гоуфінгоу» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №19042022-Г, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТзОВ «Гоуфінгоу», в тому числі і щодо ОСОБА_1 .
24.11.2022р. ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №24/11-22/2, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТзОВ «Інфінанс», в тому числі і щодо ОСОБА_1 .
19.04.2022р. ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №19042022-Є відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», в тому числі і щодо ОСОБА_1 .
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.03.2023р. відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання представник позивача по справі ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не з`явився, подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог, просить позов задовольнити в повному об`ємі, розгляд справи проводити у його відсутності.
Відповідач по справі ОСОБА_1 та її представник адвокат Савчин А.І. в судовому засіданні 19.05.2023р. просили в задоволенні позову відмовити, позиція щодо відмови в задоволенні позову повністю узгоджується із позицією викладеною у відзиві на позовну заяву. Додатково відповідач зауважує, що наслідком укладення кредитних договорів, про які зазначено у позові є шахрайські дії інших (третіх) осіб, які могли скористатись її мобільним телефоном та отримати дані кошти.
Суд, заслухавши пояснення відповідача по справі та її представника, дослідивши надані письмові докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.
За приписами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 2 ст. 76, ч. ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з ч. 1 ст. 177 ЦК України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.
Судом встановлено, що 15 червня 2021р. між ТзОВ «Лінеура України» та відповідачем по справі ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2029744, який підписано електронним підписом відповідача (позичальника), відповідно до умов якого ТзОВ «Лінеура України» надало відповідачу по справі ОСОБА_1 позику в сумі 3 700 грн, а відповідачка зобов`язувалась повернути позичені грошові кошти у день закінчення договору позики, або достроково, та сплатити проценти від суми позики (а.с. 11-17).
З копій додаткових договорів до вищевказаного кредитного договору від 13.07.2021р. та від 18.08.2021р. вбачається, що строк користування кредитом відповідно до договору №2029744 було продовжено до 13.08.2021р. та до 13.09.2021р. відповідно (а.с. 20, 23).
З копії паспорта споживчого кредиту вбачається, що відсоткова ставка за один день користування кредитом, згідно договору №2029744 становить 1,90%, а річна відсоткова ставка 693,50%, (а.с. 18-19).
З копії розрахунку заборгованості за договором №2029744 вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_1 свої зобов`язання по поверненню позики та процентів за даним договором не виконала у зв`язку з чим станом на 31.01.2023р. виникла заборгованість у розмірі 12 106,00 грн., з яких 3 700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 8 406,00 грн. сума заборгованості за процентами (а.с. 154-156).
27.06.2022р. ТзОВ «Лінеура України» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №27062022, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТзОВ «Лінеура України», в тому числі і щодо відповідача по справі ОСОБА_1 (а.с. 26-27).
Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №27062022 та витяг з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 27 червня 2022 року підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості, зокрема й до відповідача по справі ОСОБА_1 в розмірі 12 106,00 грн. (а.с. 28, 29).
З копії паспорта споживчого кредиту вбачається, що відсоткова ставка за один день користування вищевказаним кредитом, становить 1,75%, а річна відсоткова ставка 638,75%, (а.с. 39).
Факт перерахунку відповідачу по справі ОСОБА_1 позики в сумі 7 400грн. стверджується копією довідки №550/04 від 19.04.2023р. (а.с. 38, 147).
18.02.2022р. ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №18022022, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТзОВ «Фінансова компанія «Інвеструм», в тому числі і щодо ОСОБА_1 (а.с. 40-42).
Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №18022022 та витяг з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 18 лютого 2022 року підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості, зокрема й до відповідача по справі ОСОБА_1 в розмірі 23 051,00 грн. (а.с. 43, 44).
З копії паспорта споживчого кредиту вбачається, що відсоткова ставка за один день користування вищевказаним кредитом, становить 2,45%, а річна відсоткова ставка 894,25%, (а.с. 52).
Факт перерахунку відповідачу по справі ОСОБА_1 позики в сумі 6 000грн. стверджується копією довідки №720/05 від 17.05.2023р. (а.с. 181).
19.04.2022р. ТзОВ «Гоуфінгоу» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №19042022-Г, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТзОВ «Гоуфінгоу», в тому числі і щодо ОСОБА_1 (а.с. 53-54).
Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №19042022-Г та витяг з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 19 квітня 2022 року підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості, зокрема й до відповідача по справі ОСОБА_1 в розмірі 23 910,00 грн. (а.с. 55, 56).
З копії паспорта споживчого кредиту та заяви анкети на отримання кредиту вбачається, що відсоткова ставка за один день користування вищевказаним кредитом, становить 1,75%, а річна відсоткова ставка 638,75%, (а.с. 64, 65).
Факт перерахунку відповідачу по справі ОСОБА_1 позики в сумі 8 359,00 грн. стверджується копією квитанції №99890646 від 27.07.2021р. (а.с. 66).
24.11.2022р. ТзОВ «Фінансова компанія «Інфінанс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №24/11-22/2, відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТзОВ «Фінансова компанія «Інфінанс», в тому числі і щодо ОСОБА_1 (а.с. 68-69).
Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №24/11-22/2 та витяг з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 24 листопада 2022 року підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості, зокрема й до відповідача по справі ОСОБА_1 в розмірі 93 934,61 грн. (а.с. 70, 71).
З копії паспорта споживчого кредиту вбачається, що відсоткова ставка за один день користування вищевказаним кредитом, становить 2,50%, а річна відсоткова ставка 912,50%, (а.с. 78).
Факт перерахунку відповідачу по справі ОСОБА_1 позики в сумі 8 000,00 грн. стверджується копією довідки №776/05 від 18.05.2023р. (а.с. 187).
19.04.2022р. ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №19042022-Є відповідно до якого ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», в тому числі і щодо ОСОБА_1 (а.с. 79-81).
Акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №19042022-Є та витяг з реєстру боржників до вищевказаного договору факторингу від 19 квітня 2022 року підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості, зокрема й до відповідача по справі ОСОБА_1 в розмірі 32 000,00 грн. (а.с. 82, 83).
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з частиною першою статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частин першої та другої статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Суд встановив, що оспорювані договори були укладений сторонами в електронній формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
В ст. 3 вищевказаного Закону, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Установлено, що вищевказані договори між сторонами укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідач через особистий кабінет на веб-сайті позикодавців подала заявки на отримання позики за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання позик, після чого позикодавці надіслали відповідачу за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який заявник використала для підтвердження підписання договорів позики.
Без здійснення вказаних дій відповідачем вказані договори не були б укладеними сторонами, а тому суд дійшов висновку, що ці правочини відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюється до договорів, укладених у письмовій формі, та укладення цих договорів у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21).
Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Судом встановлено, що ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у встановленому законом порядку набуло право грошової вимоги по кредитним договорам та договору позики, відповідач ОСОБА_1 прийняла умови та правила надання банківських послуг шляхом підписання їх електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора, однак в порушення умов вказаних договорів не виконала своїх зобов`язань щодо повернення боргу.
Доводи відповідача та її представника про те, що вищезгадані договори ОСОБА_1 не підписувала є необґрунтованими, оскільки оспорювані договори підписані відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірних правочинів. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт кредитодавця за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори не були б укладені. Таким чином, наявні усі підстави вважати, що при укладенні спірних договорів з відповідачем по справі ОСОБА_1 кредитодавці дотримались вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону «Про споживче кредитування» про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, на яких договори було укладено.
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19.
Щодо доводів відповідача про неотримання даних коштів у позику на свій картковий рахунок, доказів на спростування даних обставин суду не надала, як-то банківську виписку, або довідку з банку про неналежність їй даної картки на яку було перераховано грошові кошти. Також суд не приймає до уваги і доводів відповідача щодо можливого заволодіння її мобільним телефоном і як наслідок використання її особистих даних сторонніми особами, оскільки дана обставина ні чим не доводиться і з цього приводу відповідач не зверталась із заявою у правоохоронні органи.
За таких обставин суд вважає, що оспорювані договори були укладені та підписані сторонами в електронній формі, і такі дії сторін узгоджуються з вимогами ст. ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
З аналізу наданих позивачем письмових доказів випливає, що позивач довів наявність заборгованості у відповідачки за вищевказаними договорами та своє право вимоги щодо її погашення.
Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України.
На підставі ст. ст. 207, 512, 526, 530, 549, 551, 625, 629, 633, 634, 639, 640, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронну комерцію», керуючись ст.ст.12, 141, 258, 259, 265, 268, 279 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити в повному об`ємі.
- №2029744 від 15.06.2021р., в розмірі 12 106 грн. 00 коп. з яких 3 700,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 8 406,00 грн. сума заборгованості за процентами;
та договором позики:
а всього стягнути заборгованість на загальну суму 185 001 (сто вісімдесят п`ять тисяч одна) грн. 61 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір в розмірі 2775 (дві тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 02 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Ківерцівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_1 , ідентифікаційни код НОМЕР_1 ;

представник відповідача: адвокат Савчин Анастасія Ігорівна, свідоцтво про право на зайнятість адвокатською діяльністю серії ЛВ №000739 видане 05.10.2017 року, юридична адреса м. Луцьк, вул. Шопена, 22, офіс №62 Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду С.В.Поліщук