КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 760/4139/20 Головуючий у 1 інстанції: Коробенко С.В.
Провадження № 22-ц/824/1493/2023 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

06 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Матвієнко Ю.О., Крижанівської Г.В.,

секретар Шевченко Т.В.,

перевіривши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені якої діє її законний представник ОСОБА_2 , до Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України, ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди за апеляційними скаргами ОСОБА_1 правонаступниками якого є ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені якої діє її законний представник ОСОБА_2 , та Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 15 лютого 2022 року в справі,-

в с т а н о в и в:

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України (ІПК ДСЗУ), ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Просив визнати протиправним і скасувати наказ Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України №5-к від 15.01.2020 про звільнення з роботи; поновити його на посаді завідувача кафедри управління персоналом та економіки праці ІПК ДСЗУ з 15 січня 2020 року; стягнути з ІПК ДСЗУ на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15.01.2020 до дня поновлення на роботі та всі інші передбачені законом виплати; стягнути з ІПК ДСЗУ, ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 15 лютого 2022 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнаний протиправним і скасуваний наказ ІПК ДСЗУ від 15.01.2020 за №5-к про звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача кафедри управління персоналом та економіки праці ІПК ДСЗУ та поновлено його на цій посаді з 15.01.2020. Стягнуто з ІПК ДСЗУ на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 січня 2020 року по 15 лютого 2022 року в розмірі 330196,05 грн. (з вирахуванням усіх обов`язкових податків, платежів та зборів). Стягнуто з ІПК ДСЗУ на користь ОСОБА_1 компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Стягнуто з ІПК ДСЗУ на користь держави судовий збір в розмірі 4242,76 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 12627 грн. (з вирахуванням усіх обов`язкових податків, платежів та зборів).

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 та ІПК ДСЗУ подали апеляційні скарги.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 29 червня 2022 року серії НОМЕР_1 позивач ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 серпня 2022 року провадження в справі було зупинено до залучення до участі у справі правонаступника померлого ОСОБА_1 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 травня 2023 року залучено ОСОБА_2 та неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені якої діє її законний представник ОСОБА_2 , до участі в справі як правонаступників померлого позивача ОСОБА_1 , а також поновлено провадження в справі.

Під час розгляду справи колегія суддів встановила, що ОСОБА_1 подавав суду першої інстанції заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 28 529,98 грн. (а.с. 59-80 т. 2).

Представник ІПК ДСЗУ 14 лютого 2022 року подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу (а.с. 81-82 т. 2).

В судовому засіданні 14 лютого 2022 року сторони надавали суду пояснення з вказаного питання (а.с. 100-105 т. 2).

Разом з тим, суд першої інстанції за результатами розгляду позову ОСОБА_1 не вирішив питання відшкодування витрат на правничу допомогу відповідно до заяви та не навів у рішенні відповідних мотивів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 серед іншого посилався на те, що суд першої інстанції проігнорував його заяву про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу та за наслідком розгляду апеляційної скарги просив стягнути з ІПК ДСЗУ на його користь витрати на правничу допомогу понесені в суді першої інстанції в сумі 28 529,98 грн.

Оскільки вирішення питання відшкодування понесених витрат на правничу допомогу належить до компетенції суду першої інстанції, справа за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені якої діє її законний представник ОСОБА_2 , до Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України, ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди підлягає поверненню до суду першої інстанції для вирішення питання про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 365 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Повернути справу за позовом ОСОБА_1 , правонаступниками якого є ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від імені якої діє її законний представник ОСОБА_2 , до Інституту підготовки кадрів державної служби зайнятості України, ОСОБА_4 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди до суду першої інстанції для вирішення питання про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення.

Встановити суду першої інстанції строк для усунення недоліків до 17 липня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 червня 2023 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Матвієнко Ю.О.

Крижанівська Г.В.