Дата документу 08.06.2023
Справа № 334/2401/16-ц
Провадження № 2-р/334/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , поданої її представником адвокатом Шахматовим Ю.Ю., про роз`яснення ухвали суду від 01.06.2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Юлія Арсенівна про визнання заповіту частково недійсним та визнання права власності на 7/20 частин спадкового майна в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до відповідача про визнання заповіту частково недійсним та визнання права власності на 7/20 частин спадкового майна в порядку спадкування за законом.

У судовому засіданні сторони досягли мирової угоди, яка була прийнята судом ухвалою від 01.06.2016 року, згідно якої за ОСОБА_1 визнано право власності на 7/20 частин будинку АДРЕСА_1 та земельну ділянку розміром 0,020 га за цією ж адресою; за ОСОБА_2 визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 ; заповіт від 24.01.2008 року, складений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Федченко Т.О. визнано недійсним в частині заповітного розпорядження на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку розміром 0,020 га за адресою: АДРЕСА_1 , та на 7/20 частин житлового будинку за тією ж адресою, які належали ОСОБА_5 ; свідоцтво на право власності на ім`я ОСОБА_1 , видане 25.05.2016 року Державним реєстраційним центром речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру АДРЕСА_2 - визнано недійсним.

08 червня 2023 року до Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 , яка подана її представником адвокатом Шахматовим Ю.Ю., про роз`яснення ухвали суду від 01.06.2016 року.

Заява мотивована тим, що ухвалою суду від 01.06.2016 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на земельну ділянку розміром 0,020 газа адресою: АДРЕСА_1 , та з метою проведення державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку нею 12.05.2023 року до Центру надання адміністративних послуг м. Запоріжжя було подано заяву про державну реєстрацію права власності та ухвалу суду від 01.06.2016 року.

Однак, 18.05.2023 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради за результатом розгляду заяви про реєстрацію права власності на земельну ділянку було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №67649004 від 18.05.2023 року.

У вказаному рішенні про відмову в проведенні реєстраційних дій №67649004 від 18.05.2023 року державним реєстратором були зазначені наступні підстави прийняття такого рішення: в ухвалі суду від 01.06.2016 року не зазначено кадастрового номеру земельної ділянки; згідно даних Державного земельного кадастру загальна площа земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , становить 0,1000 га, а частки співвласників даної земельної ділянки визначені у наступних розмірах: 29/100, що становить 0,0290 га, та 71/100, що становить 0,0710 га, однак є незрозумілим до якої із цих двох часток відноситься ділянка площею 0,020 га,право власності на яку визнано ухвалою суду від 01.06.2016 року за ОСОБА_1 .

Зважаючи на ці обставини, ОСОБА_1 позбавлена можливості зареєструвати належне їй згідно ухвали суду від 01.06.2016 року право власності на земельну ділянку.

У судове засідання сторони не з`явились, повідомлялися заздалегідь належним чином, причини неявки суду не повідомляли.

Згідно ч. 3 ст. 271 ЦПК України, не прибуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про роз`яснення ухвали суду з наступних підстав.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 271 ЦПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

За положеннями вказаної статті рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

У п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення в цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року зазначено, що роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, які будуть здійснювати його виконання. Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається кілька варіантів тлумачення; роз`яснюються не висновки, яких дійшов суд, а ухвалене судове рішення; підставою для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання. Зрозумілість судового рішення полягає у тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення. Роз`яснення інших частин рішення (крім резолютивної) не має правового значення, оскільки вони не мають обов`язкового характеру для примусового виконання.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України -ст. 124 Конституції України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

У поданій заяві ОСОБА_1 посилається на те, що ухвала суду від 01.06.2016 року є незрозумілою для осіб, які будуть здійснювати її виконання, в частині визнання за нею права власності на земельну ділянку розміром 0,020 га за адресою: АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи містяться два запити приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Погосян Ю.А. (якою було заведено спадкову справу) до Головного управління Державного агентства земельних ресурсів у Запорізькій області, а саме: запит від 19.08.2013 року №126/02-14 «про надання витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку» (а.с. 46) та запит від 19.08.2013 року №128/02-14 «про надання Витягу з технічної документації про грошову оцінку на земельну ділянку» (а.с. 47).

За цими запитами приватний нотаріус звертався до Головного управління Державного агентства земельних ресурсів у Запорізькій області щодо земельної ділянки площею 0,0290 га, що становить 29/100 з 0,1000 га, цільове призначення (використання) земельної ділянки: для будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована в АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тож приватний нотаріус, яким було заведено спадкову справу, визначив згідно правовстановлюючих документів, яка частка земельної ділянки, розташована в АДРЕСА_1 , належала спадкодавцю.

Також в матеріалах справи міститься копія заповіту від 24.01.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Федченко Т.О. (а.с. 8), згідно якого ОСОБА_5 заповідав ОСОБА_6 , окрім іншого, 0,009 га земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а 0,020 га тієї ж земельної ділянки заповідав ОСОБА_2 .

Виходячи з цього, за вказаним заповітом ОСОБА_5 заповідав всю належну йому на праві власності земельну ділянку площею 0,0290 га (0,009 га + 0,020 га), що становить 29/100 з 0,1000 га земельної ділянки, яка розташована в АДРЕСА_1 .

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку від 22.11.2005 року серії ЗП №150688: ОСОБА_5 є співвласником земельної ділянки за кадастровим номером :04:030:0198; адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 ; загальна площа земельної ділянки становить 0,1000 га; частка ОСОБА_5 у вказаній земельній ділянці складає 29/100 з 0,1000 га, що становить 0,0290 га;частка Запорізької міської ради складає 71/100 з 0,1000 га, що становить 0,0710 га.

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру №НВ-018 від 17.07.2018 року щодо земельної ділянки за кадастровим номером :04:030:0198: адреса земельної ділянки: АДРЕСА_1 ; загальна площа земельної ділянки 0.1000 га; за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на частку у спільній власності у розмірі 29/100 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку від 22.11.2005 року серії ЗП №150688.

Тож згідно заповіту від 24.01.2008 року ОСОБА_5 заповідав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частку 29/100 з 0,1000 га земельної ділянки за кадастровим номером :04:030:0198, а ОСОБА_2 за мировою угодою передав ОСОБА_1 заповідану йому частину цієї частки земельної ділянки розміром 0,020 га.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність роз`яснення ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року.

Керуючись ст. ст.247,258,260,271,353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , поданої її представником адвокатом Шахматовим Ю.Ю., про роз`яснення ухвали суду від 01.06.2016 року задовольнити.

Роз`яснити ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 01.06.2016 року по справі №334/2401/16-ц, зазначивши, що за ОСОБА_1 визнано право власності на земельну ділянку розміром 0,020 га за адресою: АДРЕСА_1 , яка є частиною частки 29/100 з 0,1000 га земельної ділянки за кадастровим номером :04:030:0198.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.354ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.М. Гнатюк