Справа №295/7689/22
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючої судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря Хробуста А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про виділ часток нерухомого майна в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року до суду надійшла указана позовна заява, в якій позивачі просять: 1) виділити в натурі житловий будинок літера «Б», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) виділити ОСОБА_1 у спільну часткову власність 67/100 ідеальних часток у житловому будинку літера «Б», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) виділити ОСОБА_2 у спільну часткову власність 33/100 ідеальних часток у житловому будинку літера «Б», який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; 3) стягнути з відповідача судові витрати.

Вимоги позову мотивовані тим, що домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (стара адреса АДРЕСА_2 ) складається з двох житлових будинків літ. «А» та літ. «Б», двох службових будинків літ. «В» і літ. «Д», яке розташоване на земельній ділянці загальною площею 0,2045 га. ОСОБА_2 станом на 30.11.1992 року мала у власності 24/100 ідеальних часток домоволодіння та фактично користувалася будинком літ. «Д», розмір якого відповідає цій частці. Інші співвласники мали у власності 76/100 ідеальних часток домоволодіння. 04.10.2006 року вона подарувала своєму синові ОСОБА_1 5/100 ідеальних часток домоволодіння.

За змістом позовної заяви, згодом житловому будинку літ. «Б», який входить до вказаного домоволодіння, була надана адреса: АДРЕСА_1 . Позивачі отримали належні дозвільні документи, здійснили належне будівництво добудов та прибудов до зазначеного будинку літ. «Б» і належним чином ввели його в експлуатацію. Будинок літ. «Б» став мати загальну площу 186,6 кв. м, з яких 57,0 кв. м житлової та 129,6 кв. м допоміжної. 30.11.2016 року 0,0284 га з указаних 0,2045 га землі було передано у власність позивачам уже за новою адресою: АДРЕСА_1 . Будь-яких суперечок з приводу користування вказаним майном не існує, але завершити належне оформлення прав власності позивачів на фактично окремий будинок шляхом реєстрації права в Державному реєстрі речових прав не вбачається можливим, оскільки відповідач ОСОБА_3 хоча й прийняв спадщину після смерті ОСОБА_8 , проте отримувати свідоцтво про право на спадщину не бажає, тому підписання документів щодо розподілу спільного домоволодіння на окремі неможливе, чим порушується їхнє право на належний їм будинок.

Від відповідача відзив на позовну заяву у визначений строк на адресу суду не надійшов.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивачів позовні вимоги підтримали з викладених у ньому підстав. Представник позивачів пояснив, що позивачі між собою за домовленістю визначили частки будинку, а саме у співвідношенні 75 % і 25 %, які мають їм належати на праві власності.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки до суду не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Треті особи направили до суду заяви про розгляд справи за їхньої відсутності та вказали в них про визнання позову.

Суд, заслухавши позивача та представника позивачів, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 78, ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 308403067 від 29.08.2022 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 має загальну площу 273,6 кв. м, житлову 142,0 кв. м і складається з двох житлових будинків літ. «А» та літ. «Б». За позивачем ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 19/100 часток вказаного домоволодіння, за позивачем ОСОБА_1 5/100 часток. Іншими співвласниками домоволодіння, за якими зареєстровано право спільної часткової власності є треті особи, а саме ОСОБА_4 - 27/100 та 8/400 часток, ОСОБА_5 10/100 часток, ОСОБА_6 11/100 часток, ОСОБА_7 22/100 часток (а. с. 45-47). ОСОБА_8 , за яким зареєстровано право власності на 4/100 часток, помер.

За ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 станом на 30.11.1992 року було зареєстровано право власності на 24/100 ідеальних часток на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 про право особистої власності на житловий будинок, видане 30.11.1992 року Богунським райвиконкомом, що складало житловий будинок літ. «Б», про що зазначено в довідці № 4319 від 28.07.2017 року КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради, та згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно (а. с. 15, 16).

04.10.2006 року ОСОБА_2 безоплатно передала у власність (подарувала) сину ОСОБА_1 5/100 часток домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування (а. с. 19, 20).

Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.08.2015 року № 540 впорядковано та уточнено адреси об`єктів нерухомості, зокрема, житловому будинку, що значиться під літерою «Б» та розташовується на орендованій земельній ділянці по АДРЕСА_1 , надано адресу: АДРЕСА_3 (а. с. 21, 22).

Позивачами проведено реконструкцію власної частини житлового будинку за рахунок прибудов за адресою: АДРЕСА_1 , про що їм видано декларації про готовність об`єкта до експлуатації інспекцією ДАБК у Житомирській області 25.10.2013 року та Управлінням ДАБК Житомирської міської ради 22.02.2017 року (а. с. 23-30).

Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :10:059:0009 за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0284 га зареєстровано за позивачами 11.07.2016 року, що вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а. с. 31, 32).

16.03.2020 року КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради складено довідку-розрахунок щодо встановлення розмірів ідеальних часток в житловому будинку АДРЕСА_1 по фактичному користуванню за результатами проведеної 16.03.2020 року технічної інвентаризації, якою визначено розміри ідеальних часток будинку ОСОБА_2 33/100 ідеальних часток, ОСОБА_1 67/100 ідеальних часток, виходячи з інвентаризаційної вартості будинку та фактичного користування (а. с. 36, 37).

Згідно ч. 1 ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України визначено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласникам у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року роз`яснено, що судам підвідомчі спори, пов`язані з правом приватної власності на жилий будинок, зокрема про виділ частки з будинку (поділ будинку), що є спільною власністю (частковою чи сумісною).

Пунктами 6 та 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991 року передбачено, що виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири. У спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні. Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України право спільної власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від площі іншого (інших) співвласника, тобто має становити окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюється відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судому у постанові від 08 березня 2023 року у справі № 559/1923/17.

У підготовчому судовому засіданні судом роз`яснювалося позивачу та представнику позивачів право заявити клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для з`ясування обставин справи, які мають істотне значення для вирішення спору, а також роз`яснено наслідки не вчинення такої процесуальної дії. Втім відповідного клопотання про призначення експертизи стороною позивачів заявлено не було, пояснивши це відсутністю спору між співвланиками домоволодіння.

Аналізуючи встановлені судом обставини та досліджені докази, суд вважає, що позивачами не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження пропорційності належних позивачам часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , який вони просять виділити їм у натурі, так як довідка № 4319 від 28.07.2017 року є недостатнім доказом цієї обставини, а відповідного висновку щодо технічної можливості виділу належних позивачам на праві власності часток нерухомого майна і варіантів такого виділу до суду не надано. При цьому клопотання про проведення судової експертизи з цього питання стороною позивачів в суді не заявлялося.

Водночас, необхідно звернути увагу на те, що в контексті ст. 364 ЦК України виділити в натурі можливо лише ті частки, які належать їм як співвласникам на праві спільної часткової власності, тобто відносно яких зареєстровано право власності. В даному випадку за позивачами не зареєстровано право власності на 33/100 та 67/100 ідеальних часток на житловий будинок літера «Б», розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 19/100 часток домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 5/100 часток цього домоволодіння. Прийняття об`єкта нерухомого майна до експлуатації не свідчить про виникнення на нього права власності в осіб, які провели його реконструкцію, до державної реєстрації права власності на нього в установленому законом порядку.

За наведених обствин суд не знаходить підстав для задоволення позову, оскільки вимоги позову не ґрунтуються на положеннях закону.

Керуючись ст. ст. 181, 356, 364 ЦК України, ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263-268, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про виділ часток нерухомого майна в натурі відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в порядку, визначеному ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_4 )

Третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса: АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Третя особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (адреса: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_6 )

Третя особа: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса: АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_7 )

Третя особа: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (адреса: АДРЕСА_9 , РНОКПП НОМЕР_8 ).

Суддя Л.М. Семенцова