Постанова

Іменем України

07 червня 2023 року

м. Київ

справа № 759/6513/21

провадження № 61-3488св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Грушицького А. І.,

суддів: Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Пророка В. В., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Видавничий Дім Масаві», ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Ділова Преса Країни», ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Косенко Олександра Андріївна, на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року у складі колегії суддів Суханової Є. М., Сушко Л. П., Олійника В. І., та касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий Дім Масаві», ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Ділова Преса Країни», ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила: визнати недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 інформацію, оприлюднену в соціальній мережі на сторінці фейсбук ІНФОРМАЦІЯ_5громадянином ОСОБА_4 , на інтернет ресурсах ІНФОРМАЦІЯ_1 - «Например, некая ОСОБА_8, представленная в анонсе как активистка и представитель движения «Десергейт», в 2010 году получила реальный срок за износилование мужа «повторное». Позже, наказание смягчили до условного. А в 2015 году ей было отказано в амнистии по причине тяжести вменяемой статьи (частина друга статті 152). Пикантности тому громкому делу добавлял факт работы осужденной (на момент совершения преступления) преподавателем Черкасского государственного технологического университета, откуда ее, естественно уволили». («Наприклад, якась ОСОБА_6 , представлена в анонсі як активістка і представник руху «Десергейт», у 2010 році отримала реальний термін за зґвалтування чоловіка (повторне). Пізніше покарання пом`якшили до умовного. А у 2015 році їй було відмовлено в амністії через тяжкість осудної статті (частина друга статті 152). За словами політолога, пікантності гучній справі додав факт роботи засудженої (на момент скоєння злочину) викладачем Черкаського державного технологічного університету, звідки її звільнили»); зобов`язати ОСОБА_2 на інформаційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_6, в строк не пізніше 10 календарних днів з дати набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, спростувати оприлюднену 15 жовтня 2015 року інформацію про позивача, яка міститься в статті «Костянтинівський суд відмовив в амністії гвалтівниці», в такий самий спосіб, в який вона була поширена та шляхом оприлюднення резолютивної частини ухваленого у справі судового рішення; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Видавничий Дім Масаві» (далі - ТОВ «Видавничий Дім Масаві») на інформаційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_7, в строк не пізніше 10 календарних днів з дати набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, спростувати оприлюднену 06 жовтня 2020 року інформацію про позивача, а саме: «Наприклад, якась ОСОБА_6 , представлена в анонсі як активістка і представник руху «Десергейт», у 2010 році отримала реальний термін за зґвалтування чоловіка (повторне). Пізніше покарання пом`якшили до умовного. А у 2015 році їй було відмовлено в амністії через тяжкість осудної статті (частина друга статті 152). За словами політолога, пікантності гучній справі додав факт роботи засудженої (на момент скоєння злочину) викладачем Черкаського державного технологічного університету, звідки її звільнили», в такий самий спосіб, в який вона була поширена та шляхом оприлюднення резолютивної частини ухваленого у справі судового рішення; зобов`язати ОСОБА_7 на інформаційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_8 в строк не пізніше 10 календарних днів з дати набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, спростувати оприлюднену 07 жовтня 2020 року інформацію щодо позивача, а саме: «Список спикеров впечатляет. Например, некая ОСОБА_8 , представленная в анонсе как активистка и представитель движения «Десергейт», в 2010 году получила реальный срок за износилование мужа «повторное». Позже, наказание смягчили до условного. А в 2015 году ей было отказано в амнистии по причине тяжести вменяемой статьи (частина друга статті 152). Пикантности тому громкому делу добавлял факт работы осужденной (на момент совершения преступления) преподавателем Черкасского государственного технологического университета, откуда ее, естественно уволили» в спосіб, який вона була поширена та шляхом оприлюднення резолютивної частини ухваленого рішення; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Ділова Преса Країни» (далі - ТОВ «Ділова Преса Країни») на інформаційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_10 в строк не пізніше 10 календарних днів з дати набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, спростувати оприлюднену 07 жовтня 2020 року інформацію щодо позивача, а саме: «Например, некая ОСОБА_8 , представленная в анонсе как активистка и представитель движения «Десергейт», в 2010 году получила реальный срок за износилование мужа «повторное». Позже, наказание смягчили до условного. А в 2015 году ей было отказано в амнистии по причине тяжести вменяемой статьи (частина друга статті 152). Пикантности тому громкому делу добавлял факт работы осужденной (на момент совершения преступления) преподавателем Черкасского государственного технологического университета, откуда ее, естественно уволили» в спосіб, який вона була поширена та шляхом оприлюднення резолютивної частини ухваленого рішення; зобов`язати ОСОБА_4 , в строк не пізніше 10 календарних днів з дати набрання законної сили судовим рішенням у цій справі, спростувати оприлюднену 06 жовтня 2020 року інформацію щодо позивача, а саме: «Список спикеров впечатляет. Например, некая ОСОБА_8 , представленная в анонсе как активистка и представитель движения «Десергейт», в 2010 году получила реальный срок за износилование мужа «повторное». Позже, наказание смягчили до условного. А в 2015 году ей было отказано в амнистии по причине тяжести вменяемой статьи (частина друга статті 152). Пикантности тому громкому делу добавлял факт работы осужденной (на момент совершения преступления) преподавателем Черкасского государственного технологического университета, откуда ее, естественно уволили» в спосіб, який вона була поширена, а саме в мережі фейсбук - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Святошинський районний суд міста Києва рішенням від 26 липня 2022 року позов задовольнив.

Визнав недостовірною та такою, що порушує особисті немайнові права ОСОБА_1 інформацію, оприлюднену в соціальній мережі на сторінці фейсбук ІНФОРМАЦІЯ_5громадянином ОСОБА_4 , на інтернет ресурсах ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 - «Например, некая ОСОБА_8, представленная в анонсе как активистка и представитель движения «Десергейт», в 2010 году получила реальный срок за износилование мужа «повторное». Позже, наказание смягчили до условного. А в 2015 году ей было отказано в амнистии по причине тяжести вменяемой статьи (частина друга статті 152). Пикантности тому громкому делу добавлял факт работы осужденной (на момент совершения преступления) преподавателем Черкасского государственного технологического университета, откуда ее, естественно уволили». («Наприклад, якась ОСОБА_6 , представлена в анонсі як активістка і представник руху «Десергейт», у 2010 році отримала реальний термін за зґвалтування чоловіка (повторне). Пізніше покарання пом`якшили до умовного. А у 2015 році їй було відмовлено в амністії через тяжкість осудної статті (частина друга статті 152). За словами політолога, пікантності гучній справі додав факт роботи засудженої (на момент скоєння злочину) викладачем Черкаського державного технологічного університету, звідки її звільнили»).

Зобов`язав ОСОБА_2 на інформаційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_9, в строк не пізніше 10 календарних днів з дати набрання законної сили судовим рішенням в даній цивільній справі, спростувати оприлюднену 15 жовтня 2015 року інформацію про позивача, яка міститься в статті «Костянтинівський суд відмовив в амністії гвалтівниці», в такий самий спосіб, в який вона була поширена та шляхом оприлюднення резолютивної частини ухваленого у справі судового рішення.

Зобов`язав ТОВ «Видавничий Дім Масаві» на інформаційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_7, в строк не пізніше 10 календарних днів з дати набрання законної сили судовим рішенням в даній цивільній справі, спростувати оприлюднену 06 жовтня 2020 року інформацію про позивача, а саме: «Наприклад, якась ОСОБА_6 , представлена в анонсі як активістка і представник руху «Десергейт», у 2010 році отримала реальний термін за зґвалтування чоловіка (повторне). Пізніше покарання пом`якшили до умовного. А у 2015 році їй було відмовлено в амністії через тяжкість осудної статті (частина друга статті 152). За словами політолога, пікантності гучній справі додав факт роботи засудженої (на момент скоєння злочину) викладачем Черкаського державного технологічного університету, звідки її звільнили», в такий самий спосіб, в який вона була поширена та шляхом оприлюднення резолютивної частини ухваленого у справі судового рішення.

Зобов`язав ОСОБА_7 на інформаційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_8 в строк не пізніше 10 календарних днів з дати набрання законної сили судовим рішенням в даній цивільній справі, спростувати оприлюднену 07 жовтня 2020 року інформацію щодо позивача, а саме: «Список спикеров впечатляет. Например, некая ОСОБА_8 , представленная в анонсе как активистка и представитель движения «Десергейт», в 2010 году получила реальный срок за износилование мужа «повторное». Позже, наказание смягчили до условного. А в 2015 году ей было отказано в амнистии по причине тяжести вменяемой статьи (часть вторая статьи 152). Пикантности тому громкому делу добавлял факт работы осужденной (на момент совершения преступления) преподавателем Черкасского государственного технологического университета, откуда ее, естественно уволили» в спосіб, який вона була поширена та шляхом оприлюднення резолютивної частини ухваленого рішення.

Зобов`язав ТОВ «Ділова Преса Країни» на інформаційному сайті ІНФОРМАЦІЯ_10 в строк не пізніше 10 календарних днів з дати набрання законної сили судовим рішенням в даній цивільній справі, спростувати оприлюднену 07 жовтня 2020 року інформацію щодо позивача, а саме: «Например, некая ОСОБА_8 , представленная в анонсе как активистка и представитель движения «Десергейт», в 2010 году получила реальный срок за износилование мужа «повторное». Позже, наказание смягчили до условного. А в 2015 году ей было отказано в амнистии по причине тяжести вменяемой статьи (часть вторая статьи 152). Пикантности тому громкому делу добавлял факт работы осужденной (на момент совершения преступления) преподавателем Черкасского государственного технологического университета, откуда ее, естественно уволили» в спосіб, який вона була поширена та шляхом оприлюднення резолютивної частини ухваленого рішення.

Зобов`язав ОСОБА_4 у строк не пізніше 10 календарних днів з дати набрання законної сили судовим рішенням в даній цивільній справі, спростувати оприлюднену 06 жовтня 2020 року інформацію щодо позивача, а саме: «Список спикеров впечатляет. Например, некая ОСОБА_8 , представленная в анонсе как активистка и представитель движения «Десергейт», в 2010 году получила реальный срок за износилование мужа «повторное». Позже, наказание смягчили до условного. А в 2015 году ей было отказано в амнистии по причине тяжести вменяемой статьи (часть вторая статьи 152). Пикантности тому громкому делу добавлял факт работы осужденной (на момент совершения преступления) преподавателем Черкасского государственного технологического университета, откуда ее, естественно уволили» в спосіб, який вона була поширена, а саме в мережі фейсбук - ІНФОРМАЦІЯ_5.

Вирішив питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що поширена інформація містить висловлювання, в яких наявна негативна інформація щодо особи позивача. Оскаржувана інформація виражена не у формі критики чи суб`єктивної оцінки дій. У ній відсутні мовно-стилістичні засоби (гіпербола, алегорія, сатира). Тому вона не є оціночними судженнями. Фактично, висловлювання виражені у формі тверджень про вчинення позивачем злочину.

На підставі всебічної та повної оцінки доказів у справі суд дійшов висновку, що поширена інформація про позивача є недостовірною, оскільки доказів про вчинення позивачем злочину та наявних у неї судимостей не надано. Тому, суд погоджується з доводами позивача, що поширення інформації, про спростування якої просить позивач, порушуються немайнові права позивача на повагу до честі та гідності.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 07 грудня 2022 року ОСОБА_4 , в інтересах якого діяла адвокат Косенко О. А., та 15 грудня 2022 року ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

Київський апеляційний суд ухвалами від 16 січня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_4 в особі представника Косенко О. А. , та ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року залишив без руху та надав строк 10 днів з моменту отримання копії ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку апеляційні скарги вважатимуться неподаними та будуть повернуті апелянтам.

Ухвали апеляційного суду мотивовані тим, що в клопотаннях про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянти не зазначають, з яких поважних причин пропустили строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. А тому, апелянтам потрібно зазначити поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Київський апеляційний суд ухвалами від 08 лютого 2023 року та від 23 лютого 2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_4 в особі представника Косенко О. А. , та ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 липня 2022 рокувідмовив.

Повернув ОСОБА_4 сплачений судовий збір при зверненні до суду з апеляційною скаргою у розмірі 8 172 грн та ОСОБА_2 сплачений судовий збір при зверненні до суду з апеляційною скаргою у розмірі 1 362 грн.

Апеляційний суд виходив з того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не були позбавлені права та можливості, враховуючи обізнаність з ходом даного судового провадження, самостійно ознайомитись з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції у Єдиному державному реєстрі судових рішень, тому у клопотаннях про поновлення строку причина його поновлення, на думку суду, не є поважною в розумінні пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У березні 2023 року ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Косенко О. А., подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У березні 2023 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Узагальнені доводи осіб, які подали касаційні скарги

У касаційних скаргах як на підставу оскарження судового рішення заявники посилаються на частину другу статті 389 ЦПК України та, зокрема вказують, що копія рішення суду від 26 липня 2022 року була оприлюднена лише 14 листопада 2022 року, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру судових рішень, проте суд апеляційної інстанції на ці обставини уваги не звернув.

Представник ОСОБА_4 подав клопотання про отримання копії рішення суду від 26 липня 2022 року на електронну пошту, проте станом на час подання апеляційної скарги копія рішення суду не надходила. З текстом цього рішення суду, представник ОСОБА_4 ознайомився 06 грудня 2022 року через Єдиний державний реєстр судових рішень. При цьому, ОСОБА_4 копію рішення вручено не було. Розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_4

ОСОБА_2 копію рішення суду від 26 липня 2022 року в день його проголошення або складання не вручено. Повний текст зазначеного рішення він отримав 16 листопада 2022 року в електронному вигляді. При цьому, Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що оприлюднення судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень не скасовує обов`язок суду видати копії судових рішень учасникам справи або надіслати їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення (постанови Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 520/899/18, від 30 жовтня 2019 року у справі № 548/2296/18, від 22 квітня 2020 року у справі № 355/1280/17, від 11 серпня 2020 року у справі № 404/4551/19, від 28 січня 2021 року у справі № 260/1888/20).

Відзив на касаційну скаргу

У квітні 2023 рокуОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Якубенко В. М., подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_4 , в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду - без змін.

Зазначає, що відповідачі не були позбавлені права та можливості, враховуючи обізнаність з ходом даного судового провадження, самостійно ознайомитись з рішенням суду першої інстанції в канцелярії суду.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 16 березня 2023 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Косенко О. А., у цій справі та витребував цивільну справу із Святошинського районного суду міста Києва.

Верховний Суд ухвалою від 19 квітня 2023 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 у цій справі.

Цивільна справа № 759/6513/21 надійшла до Верховного Суду 23 березня 2023 року.

Верховний Суд ухвалою від 22 травня 2023 року справу призначив до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Фактичні обставини справи, встановлені апеляційним судом

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Видавничий Дім Масаві», ОСОБА_5 , ТОВ «Ділова Преса Країни», ОСОБА_4 про захист честі, гідності та ділової репутації.

Святошинський районний суд м. Києва рішенням від 26 липня 2022 року позов задовольнив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, 07 грудня 2022 року ОСОБА_4 , в інтересах якого діяла адвокат Косенко О. А., та 15 грудня 2022 року ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

Київський апеляційний суд ухвалами від 16 січня 2023 року апеляційні скарги ОСОБА_4 в особі представника Косенко О. А. , та ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року залишив без руху та надав строк 10 днів з моменту отримання копії ухвали для виправлення вказаних недоліків, в іншому випадку апеляційні скарги вважатимуться неподаними та будуть повернуті апелянтам.

03 лютого 2023 року ОСОБА_4 , в інтересах якого діяла адвокат Косенко О. А., подав до апеляційного суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що копію рішення суду від 26 липня 2022 року ні він, ні його представник не отримували, рішення суду оприлюднено 14 листопада 2022 року, з текстом рішення суду його представник ознайомився 06 грудня 2022 року.

Київський апеляційний суд ухвалою від 08 лютого 2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в особі представника Косенко О. А. на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 липня 2022 рокувідмовив.

15 лютого 2023 року ОСОБА_2 подав до апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення від 26 липня 2022 року, в якому зазначив, що рішення суду оприлюднено 14 листопада 2022 року, повний текст зазначеного рішення він отримав 16 листопада 2022 року на електронну пошту та до цієї дати копію рішення він не отримував.

Київський апеляційний суд ухвалою від 23 лютого 2023 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року відмовив.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 400 ЦПК України суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України основними засади судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства (пункт 8 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3 пункту 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007).

Фундаментальними засадами цивільного судочинства є, зокрема, принципи диспозитивності, змагальності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Диспозитивність цивільного судочинства передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Відповідно до частин першої і другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із частиною сьомою статті 14 ЦПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі, суд надсилає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

У разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса в особи відсутня. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня (частини третя, п`ята статті 272 ЦПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина перша статті 354 ЦПК України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Частиною третьою статті 354 ЦПК України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Підстави відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 358 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, у цій справі 26 липня 2022 року Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення.

15 листопада 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду першої інстанції з заявою про ознайомлення з матеріалами справи (т. 1 а. с. 215).

Відповідно до довідки про доставку електронного листа (т. 1 а. с. 216) рішення суду від 26 липня 2022 року надіслано ІНФОРМАЦІЯ_4 одержувачу на електронну адресу а. При цьому, доказів про отримання цього листа матеріали справи не містять, а також зазначена довідка не підписана.

Згідно із супровідними листами Святошинського районного суду міста Києва від 16 листопада 2022 року копія рішення суду направлена, зокрема, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (т. 1 а. с. 220, 224), однак доказів отримання копії цього рішення суду останніми матеріали справи не містять, а також зазначені супровідні листи не підписані.

Отже, докази того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 отримали копію рішення суду від 26 липня 2022 року в матеріалах справи відсутні.

Також слід зазначити, що до 16 листопада 2022 року докази направлення копії рішення суду від 26 липня 2022 року учасникам справи, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року надіслано судом 09 листопада 2022 року, зареєстровано 10 листопада 2022 року, оприлюднено 14 листопада 2022 року.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в своїх апеляційних скаргах зазначали, щорішення суду оприлюднено 14 листопада 2022 року, з текстом рішення суду представник ОСОБА_4 ознайомився 06 грудня 2022 року, а ОСОБА_2 повний текст зазначеного рішення отримав 16 листопада 2022 року на електронну пошту. Копію рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2022 року в паперовому вигляді заявники не отримували.

За змістом частини одинадцятої статті 272 ЦПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з підпунктом 15.14 пункту 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд вручає судові рішення в паперовій формі.

Наведені норми свідчать про те, що суд першої інстанції був зобов`язаний в силу закону вручати і надсилати судові рішення у паперовій формі рекомендованим листом.

День належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення.

Подібних висновків дійшов Верховний Суд, про що зазначив, зокрема у постановах від 28 січня 2021 року у справі № 260/1888/20, від 19 лютого 2021 року у справі № 909/541/19, від 31 березня 2021 року у справі № 240/13092/20, від 09 квітня 2021 року у справі № 500/90/19, від 14 квітня 2021 року у справі № 205/1129/19, від 19 травня 2021 року у справі № 910/16033/20.

Відповідно до частини шостої статті 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 205/1129/19, … [день належного вручення копії судового рішення може бути встановлений виключно з відповідної відмітки на поштовому повідомленні, або розписки про отримання копії судового рішення].

Таким чином, враховуючи, що у матеріалах справи відсутні докази отримання ОСОБА_4 (його представником) та ОСОБА_2 рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 липня 2022 року, апеляційний суд дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з підстав пропуску строку на апеляційне оскарження зазначеного рішення суду.

Також Верховний Суд не бере до уваги висновок апеляційного суду про те, що заявники не позбавлені права та можливості самостійно ознайомитись з оскаржуваним рішення суду першої інстанції в Єдиному державному реєстрі судових рішень, оскільки рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 липня 2022 року оприлюднено 14 листопада 2022 року, тобто заявники не мали можливості ознайомитись з рішенням суду через Єдиний державний реєстр судових рішень до 14 листопада 2022 року, та у матеріалах справи відсутні докази про отримання ОСОБА_4 (його представником) та ОСОБА_2 зазначеної копії рішення суду.

За викладених обставин, висновок апеляційного суду про пропуск заявником строку апеляційного оскарження без поважних причин є передчасним.

Крім того апеляційний суд залишив поза увагою те, що із практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

ЄСПЛ зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року).

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Частиною шостою статті 411 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Оскільки порушення апеляційним судом норм процесуального права призвело до ухвалення незаконного судового рішення, оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідно до статті 411 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду (вирішення питання про відкриття апеляційного провадження).

Щодо судових витрат

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки Верховний Суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, а передає справу на новий розгляд, тому розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат Косенко Олександра Андріївна, та ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвали Київського апеляційного суду від 08 лютого 2023 року та від 23 лютого 2023 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийА. І. Грушицький Судді:І. В. Литвиненко Є. В. Петров В. В. Пророк В. А. Стрільчук