Єдиний унікальний номер 599/779/23
Номер провадження 2/599/272/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2023 р. Зборівський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді Чорної В. Г., при секретарі Грицай О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третіх осіб Зборівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, орган опіки і піклування Зборівської міської ради про визнання батьківства, внесення до актових записів про народження дітей відомостей про батька,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про визнання батьківства. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вони з відповідачкою перебували у не зареєстрованому шлюбі із 2006 року по 2010 рік. Під час спільного проживання у них народилися діти: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 17.12.2007 року Зарудянською сільською радою Зборівського району Тернопільської області зроблено актовий запис про народження №14 і видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ,та син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 06.08.2009 року Зарудянською сільською радою Зборівського району Тернопільської області зроблено актовий запис про народження №6 і видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 . Згідно записів у свідоцтвах про народження дітей в графі «Батько» зазначено « ОСОБА_5 », оскільки сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, а батьки не подавали спільної заяви про визнання батьківства, діти зареєстровані в органах державної реєстрації актів цивільного стану на підставі ч. 1 ст. 135 СК України ,тобто запис про батька дітей вчинено зі слів матері. З моменту народження діти проживали разом з матір`ю та батьком за адресою: по АДРЕСА_1 . В 2015 році відповідачка привезла малолітніх дітей до батька та залишила їх на постійне проживання за його адресою: АДРЕСА_2 , обґрунтовуючи свої дії тим, що у неї є інший чоловік, з яким у неї має бути дитина. В подальшому, у 2016 році у них народилася їх спільна донька ОСОБА_6 . Відповідачка рідше стала цікавитися синами та надавати матеріальну допомогу на їх утримання, а тому вони залишилися без опіки матері на тривалий час. Позивач впевнений, що це його діти, тобто вважає себе їх батьком, має бажання їх виховувати та утримувати. На сьогоднішній день, сторони не підтримують відносин. Існуюча домовленість щодо подання відповідної спільної заяви до органів ДРАЦС щодо внесення змін до актових записів про народження дітей в графу «батько» не виконана зі сторони відповідачки з необґрунтованих причин. А відтак, через відсутність добровільної згоди відповідачки щодо подання спільної заяви про реєстрацію позивача як батька своїх неповнолітніх дітей, останній позбавлений можливості внести відповідні зміни в їх актові записи про народження, оскільки для цього потрібна спільна заява обох батьків. З огляду на те, що позивач, який є батьком вказаних дітей, юридично немає жодних прав щодо них та підстав їх утримувати, відповідати за них, просить суд визнати його батьком дітей та видати їм нові свідоцтва про народження.

Представник позивача надала заяву в якій позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі, справу розглянути в відсутність позивача та представника.

Відповідач до суду не з`явилася, надала заяву в якій позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Третя особа - орган опіки і піклування Зборівської міської ради, надала заяву в якій просить суд задовольнити вимоги позивача, справу розглянути за відсутності представника.

Третя особа - Зборівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу, заперечень щодо позовних вимог немає.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 та актового запису про народження №14 від 17 грудня 2007 року, ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , відомості про батька записані за заявою матері.

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та актового запису про народження №6 від 06 серпня 2009 року, ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , відомості про батька записані за заявою матері.

Позивач ОСОБА_1 вважає себе біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначене також підтверджує мати дитини.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

За змістом статті 121, частини 1 статті 122 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Згідно вимог ст.125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Відповідно до ст.135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з п.7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

В третьому абзаці п.13 Постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Згідно ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п.20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька, матір дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Як висловився Європейський суд з прав людини в рішенні «М.Т. проти України» (заява №950/17) від 19.03.2019 року, біологічного батька не можна повністю виключати з життя дитини, якщо не існують відповідні підстави це зробити, які стосуються найкращих інтересів дитини.

Таким чином, враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про визнання батьківства та внесення змін до актових записів про народження дітей законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 121, 125, 128, 129 СК України, ст. ст. 12, 81, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Зборівський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, орган опіки і піклування Зборівської міської ради про визнання батьківства, внесення до актових записів про народження дітей відомостей про батька - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 батьком дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни в актовий запис про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зроблений 17 грудня 2007 року за № 14, виконавчим комітетом Зарудянської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, вказати прізвище дитини « ОСОБА_3 », по батькові « ОСОБА_3 », батьком дитини записати ОСОБА_1 , громадянина України.

Внести зміни в актовий запис про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зроблений 06 серпня 2009 року за №6, Зарудянською сільською радою Зборівського району Тернопільської області, вказати прізвище дитини « ОСОБА_4 », по батькові « ОСОБА_4 », батьком дитини записати ОСОБА_1 , громадянина України.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про народження неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Рішення суду може бути оскаржене в загальному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду-якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Повний текст рішення складено 12 червня 2023 року.

Суддя Зборівського

районного суду Чорна В.Г.