Справа № 235/75/22
Провадження № 2/638/1490/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі

головуючої судді Штих Т.В.,

за участі секретаря Зайченко Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Радченко О.В. до ОСОБА_2 , Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства,-

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства про визнання батьківства.

Позовні вимоги мотивує тим, що позивач є громадянином Єгипту та перебуває у фактичних шлюбних стосунках з ОСОБА_3 . Від вказаних відносин ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_4 . Проте у належний спосіб зареєструвати дитину в державних органах України з зазначенням позивача, як батька дитини не виявилося можливим, тому ОСОБА_3 зареєструвала дитину та вказала батьком ОСОБА_2 , надавши до органів реєстрацію спільну з ним заяву, про визнання ОСОБА_2 батьківства ОСОБА_4 . Позивач просить ухвалити судом рішення, яким визнати батьком ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а відомості про ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 ІПН НОМЕР_1 виключити з актового запису про народження та зазначити прізвище, ім`я та по-батькові дитини, як ОСОБА_6 . Зобов`язати Харківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначити в актовому записі про народження походження від ОСОБА_1 , записати прізвище, ім`я та по-батькові дитини, як ОСОБА_6 .

Ухвалою від 08 лютого 2022 року провадження у справі за вказаним позовом відкрите.

23 лютого 2022 року надійшов відзив від ОСОБА_2 , який фактично визнав позов та зазначив, що не він є біологічним батьком ОСОБА_4 , а він просто погодився на прохання ОСОБА_3 внести відомості в свідоцтво про народження.

Відповідно до розпорядження № 02-06/94 від 25 жовтня 2022 року вказана цивільна справи передана на розгляд судді Штих Т.В.

Ухвалою від 28 жовтня 2022 року вказана позовна заява прийнята до провадження.

30 листопада 2022 року представник позивача надала до суду заява про розгляд справи за її відсутності та відсутність позивача.

02 грудня 2022 року до суду надано заяву ОСОБА_2 , де він просив справу розглядати за його відсутності.

06 грудня 2022 року до суду надано заяву ОСОБА_3 , де вона просив справу розглядати за її відсутності.

24 березня 2023 року представник позивача звернулась до суду з заявою про ознайомлення з матеріалами справи.

02 червня 2023 року до суду надано клопотання представника позивача, про розгляд справи за відсутності сторони позивача, а також клопотання про долучення до матеріалів справи « экспертного заключения № 1454-98796 ООО « ИнЛабГенетикс» г. Санкт-Петербург от 16 мая 2023 года».

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У відповідності до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ч. 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебували у зареєстрованому шлюбі.

При реєстрації дитини ОСОБА_5 , відомості про батька у Книзі реєстрації народжень були записані на підставі спільної заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме в графі «батько» зазначено ОСОБА_2 , громадянин України. Прізвище дитини зазначене як ОСОБА_7 .

Відповідно до ч.1 ст.126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно постанови пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосуваннясудами окремих нормСімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК). Із позовом про визнання батьківства чи материнства можуть звертатися до суду лише особи, зазначені у СК.

Позивач жодного разу не звертався до суду з клопотаннями про призначення судово-генетичної експертизи.

Натомість суду електронним судом надіслано «экспертного заключения № 1454-98796 ООО « ИнЛабГенетикс» г. Санкт-Петербург от 16 мая 2023 года».

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Щодо предмету доказування у даній категорії справі, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Предметом доказування у справах про визнання батьківства або про встановлення факту батьківства є встановлення походження дитини від певної особи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (Калачова проти Російської Федерації № 3451/05, § 34, від 07 травня 2009 року).

Зважаючи на вищевикладене, незалежно від мети та учасників процесу, при розгляді питань щодо визнання батьківства обов`язковим є проведення судово-генетичної експертизи, яка і встановлює спорідненість та батьківство. Однак, при звернення до суду з позовною заявою та під час розгляду справи судом від сторін не заявлено клопотань про проведення експертизи.

А тому суд повинен брати до уваги належні та допустимі докази, якими по даній справі є висновок експертизи, який би підтверджував біологічне батьківство позивача, однак суду таких доказів надано не було.

Стосовно « экспертного заключения № 1454-98796 ООО « ИнЛабГенетикс» г. Санкт-Петербург от 16 мая 2023 года», суд не приймає до уваги вказаний набір аркушів і навіть не вважає його доказом.

За таких обставин позов не підлягає до задоволення.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.12,13,109,263-265 ЦПКУкраїни,ст.ст.7,20,126,128,135СК України, Законом України «Про охорону дитинства», суд -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах якого діє представник адвокат Радченко О.В. до ОСОБА_2 , Харківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) третя особа ОСОБА_3 про визнання батьківства - залишити без задоволення.

Судові витрати вважати сплаченими позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст рішення складений 09 червня 2023 року.

Суддя: Т.В. ШТИХ.