Провадження № 2/522/4819/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання - Волошин А.С.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Позивач в особі представника ОСОБА_3 02.06.2023 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 терміном в три місяці.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 матері позивача. До складу спадщини входить квартира АДРЕСА_1 . Повномасштабне вторгнення зумовило виїзд позивача зі свого постійного місця проживання в с. Дар`ївка Білозерського району Херсонської області. Позивач в квітні 2023 року звернувся до нотаріуса та отримав відмову у видачі свідоцтва, у зв`язку з пропуском строку. Як обставину поважності причин пропуску строку вказано повномасштабне вторгнення та ведення воєнного стану.

Ухвалою від 06.06.2023 провадження у справі було відкрите, справа призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 10.07.2023.

Ухвалою від 05.07.2023 задоволено заяву представника позивача ОСОБА_3 про проведення засідання в режимі відеоконференції.

Підключитися до представника позивача через систему ВКЗ у підготовчому засіданні 10.07.2023 не вдалося, інші учасники справи не з`явилися, наступне засідання призначено на 22.08.2023.

Ухвалою від 10.07.2023 було задоволено клопотання позивача про витребування копії спадкової справи.

До суду 14.08.2023 надійшла заява ОСОБА_2 , згідно якої просив розглянути справу за його відсутності через віддаленість місця проживання та хворобливим фізичним станом також зазначив, що не підтримує позовні вимоги.

До суду 22.08.2023 надійшли заперечення ОСОБА_2 , згідно яких зазначає, що позивач з 17.04.2022 знаходився на території Хмельниччини, яка була вільна і не в зоні бойових дій та міг звернутися до нотаріуса. Тобто, позивач за відсутності будь-яких перешкод своєчасно спадщину не прийняв, з заявою до суду звернувся через 10 місяців після його закінчення. Тому, підстав для поновлення позову строку немає.

У підготовчому засіданні 22.08.2023 проведеному в режимі відеоконференції з представником позивача ОСОБА_3 , було відкладено розгляд справи до 11.10.2023, у зв`язку з тим, що представник позивача не отримали заперечення відповідача, з метою їй направити заперечення.

До суду 18.09.2023 надійшли пояснення представника позивача ОСОБА_3 щодо заперечень відповідача, згідно яких вказує, що пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини пов`язаний з істотними, непереборними труднощами, зумовленими запровадженням воєнного стану на всій території України з 24.02.2022 у зв`язку з початком збройної агресії РФ проти України. Свобода заповіту охоплює особисте здійснення заповідачем права на заповіт шляхом вільного волевиявлення, яке піддається правовій охороні.

Ухвалою від 04.10.2023 задоволено заяву представника позивача ОСОБА_3 про проведення засідання в режимі відеоконференції.

У підготовчому засіданні 11.10.2023 проведеному в режимі відеоконференції з представником позивача ОСОБА_3 , було прийнято заперечення відповідача як відзив, а пояснення представника позивача як відповідь на відзив. В результаті проведених підготовчих дій було закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 29.11.2023.

Ухвалою від 15.11.2023 задоволено заяву представника позивача ОСОБА_3 про проведення засідання в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 29.11.2023 представник позивача ОСОБА_3 , яка брала участь в засіданні в режимі відеоконоференції, підтримала позовні вимоги, пояснила, що позивач через військову агресію був змушений переїхати до Хмельницької області через що і пропустив встановлений строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду 21.11.2023 з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не підтримав.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази і їх сукупності, дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 в с. Дар`ївка Херсонської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

За життя ОСОБА_4 , а саме 09 серпня 2016 року, склала заповіт, яким заповіла все, що буде належати їй на день смерті і на що вона матиме право ОСОБА_1 (а.с.9).

ОСОБА_1 17 квітня 2022 року був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа з зареєстрованим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 та з фактичним місцем проживання за адресою: АДРЕСА_3 , про що свідчить довідка №6803- (а.с.7).

Приватний нотаріус Херсонського районного нотаріального округу Луб`янський Андрій Васильович листом від 03.05.2023 повідомив, що ОСОБА_1 спадщину не прийняв, також зазначив, що 28.04.2023 було видано свідоцтво на частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 , пережившого чоловіка померлої ОСОБА_4 (а.с.11).

Вищевказане в листі підтверджується матеріали спадкової справи, згідно яких ОСОБА_5 , яка діяла в інтересах ОСОБА_2 28.04.2023 подала заяву про прийняття спадщини (а.с.37) та відповідачу 28.04.2023 було видано свідоцтво про право власності (а.с.49).

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах від 04 листопада 2015 року у справі № 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року у справі № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Матеріали справи свідчать про відсутність підстав, передбачених статтею 1272 ЦК України, для визначення позивачу додаткового строку для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини.

Позивачем не надано безспірних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, не доведено наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк, що у силу статті 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

З квітня 2023 року позивач мешкає в Хмельницькій області, яка не перебувала під окупацією, він знав про смерть своєї матері та про існування заповіту, однак не звернувся до нотаріуса протягом шести місяців з метою прийняття спадщини.

Разом з тим, як зазначено вище та на це, як на підставу для визначення додаткового строку для прийняття спадщини посилається позивач, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до сьогодні.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25.01.2023 Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок.

Так, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (ч. 2 ст. 4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.

Шестимісячний строк для прийняття спадщини ОСОБА_1 сплив 24.07.2023, навіть з урахуванням додаткових чотирьох місяців сплив 24.11.2022, однак до нотаріуса позивач звернувся квітні 2023 року.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 померла за місяць до введення в Україні воєнного стану, пов`язаного з повномасштабним вторгненням.

Крім того, відповідач вірно зазначає, що ОСОБА_1 міг звернутися до будь-якого нотаріуса, зокрема за місцем свого фактичного мешкання, однак не зробив цього.

Отже, не може бути визнана поважною причиною пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини сам лише факт введення в Україні воєнного стану та ведення воєнних дій, за умови, що позивач виїхав з-під окупації та міг змогу звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадшини.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати не підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини залишити без задоволення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 08 грудня 2023 року.

Суддя: В.Я. Бондар