Справа № 515/752/23
Провадження № 2/515/1036/23
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м.Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Зубова О.С.,

при секретарі судового засідання Комерзан Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Татарбунари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

15 травня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 02 жовтня 2007 року зареєстрували шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Більше трьох місяців тому сторони припинили подружні стосунки через різність інтересів та поглядів на сімейне життя, внаслідок чого подружжя втратило почуття любові і поваги один до одного. Вважає, що збереження сім`ї неможливе за формального її існування, а тому просить суд шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " ОСОБА_5 ".

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивачка в поданій заяві просив справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила не стягувати з відповідача судові витрати.

Відповідач також у своїй заяві позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу визнав, просив справу слухати в його відсутність, на примирення не згоден.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, при дослідженні яких суд виходить з такого.

Так, згідно зі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Дослідивши таким чином обставини, які зазначені в позовній заяві, заявах сторін по суті справи, враховуючи, що відповідач не заперечував проти цих обставин, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, тому вони є такими, що не підлягають доказуванню, та вважає встановленими наступні фактичні обставини.

Так, 02 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 86); свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_5 " (а.с. 3).

Від даного шлюбу сторони мають доньок: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей серії НОМЕР_2 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області 12 листопада 2010 року на підставі актового запису № 160 та серії НОМЕР_3 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Татарбунарського районного управління юстиції в Одеській області12 вересня 2014 року на підставі актового запису № 341 (а.с. 5-6).

Шлюбні відносини між подружжям припинені за відсутності взаєморозуміння, внаслідок чого втрачено почуття любові і поваги один до одного. Спільне господарство не ведеться. Сім`я розпалася остаточно та існує формально. Спорів про поділ майна та місце проживання спільних дітей між сторонами на час розгляду справи не існує. Сторони жодним чином не виявили бажання зберегти сім`ю та наполягали на розірванні шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.113 СК України позивачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " ОСОБА_5 ".

На прохання позивачки суд не стягує з відповідача судові витрати.

Керуючись ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 142, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 02 жовтня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 86 - розірвати.

Залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище " ОСОБА_5 ".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду, який відраховується з дня її проголошення.

Суддя О.С.Зубов