ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/875/23Головуючий по 1 інстанції
Справа №700/373/23 Категорія: на ухвалу Бесараб Н.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах :

Головуючого Нерушак Л.В. (суддя - доповідач)

Суддів Василенко Л.І., Карпенко О.В.

за участю секретаря Ярошенка Б.М.

учасники справи:

заявник - ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК»;

заінтересована особа - ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1

розглянувши в м. Черкаси у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 01 травня 2023 року, постановлену під головуванням судді Бесараб Н.В., 01.05.2023 року у Лисянському районному суді Черкаської області, у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІН ПОГИБЛЯК» до ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

01.05.2023 року ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» звернулося в суд із заявою до ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» є юридичною особою, утвореною внаслідок реорганізації Сільськогосподарського обслуговуючого кооперативу «ВІДРОДЖЕННЯ» (зареєстроване юридичною особою з 07.09.2006 р.) та є його повним правонаступником.

31.08.2015 року між ОСОБА_1 та СОК «ВІДРОДЖЕННЯ», в особі голови кооперативу Добротворського Всеволода Анатолійовича, укладено договір оренди землі № 55 (к).

Згідно п.7 договору оренди землі, останній укладено терміном на 7 (сім) років.

Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 дні до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Умови договору є обов`язковими до виконання як ОСОБА_1 , так і ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК».

Даний договір був зареєстрований у Жашківському РНО приватним нотаріусом Шелудько В.П., про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 29.12.2015 року за № ЕКН 035423.

Державна реєстрація договору оренди також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 51752329 від 18.01.2016 року, в якому міститься номер запису № 12948012 про реєстрацію договору оренди землі № 55 (к) від 31.08.2015 року, строк дії становить 7 років, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 27851638 від 18.01.2016 року.

24.04.2023 року з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, посадовим особам ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» стало відомо про реєстрацію 04.04.2023 року державним реєстратором Звенигородської районної державної адміністрації Черкаської області Клєпач Анною Анатоліївною припинення права оренди, індексний номер рішення 67157209.

Поновлення договору оренди має здійснюватися на умовах, визначених таким договором, за правилами, чинними на момент його укладення, а саме: відповідно до положень ст. 33 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час його укладення, згідно з якою у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Протягом всього терміну дії договору оренди СОК «ВІДРОДЖЕННЯ» -ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» добросовісно виконувало свої обов`язки щодо своєчасної та в повному обсязі сплати орендної плати.

Враховуючи, неотримання від власника земельної ділянки повідомлення про небажання пролонгувати договір на новий строк, як до спливу строку дії договору, так і протягом одного місяця після спливу строку, фактичне перебування земельної ділянки в користуванні товариства, то заявник вважає, що договір оренди землі продовжив свою дію на тих самих умовах.

Отже, вказаними діями щодо припинення права оренди, ОСОБА_1 порушив законне право ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» на користування земельною ділянкою та порушив законні очікування заявника щодо використання переважного права, та що право оренди не буде припиненим у будь-який неправомірний спосіб.

Маючи правомірні очікування на обробіток вказаної землі, товариство здійснило повну підготовку грунту до посівної, а саме: боронування, культивація та коткування, внесення добрив, закупівля посівного матеріалу.

Заявник вказує, що забезпечення даного позову спрямоване насамперед проти можливих несумлінних дій ОСОБА_1 щодо передачі у приватну власність або в користування іншим особам земельної ділянки, що знаходиться в оренді в ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» та фактичного обробітку земельної ділянки третіми особами.

У даному випадку, заявник вважає, що без вжиття заходів забезпечення позову може виникнути ситуація за якою, ОСОБА_1 протягом всього терміну розгляду справи може продати земельну ділянку або передати її в користування третім особам.

Тому у випадку задоволення позовних вимог, прийняте судом рішення у даній справі не відновить права оренди на земельну ділянку.

Ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 01 травня 2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІН ПОГИБЛЯК» до ОСОБА_1 про забезпечення позову - задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) вчиняти дії щодо розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0528, площею 2,4684 га, в тому числі, укладати договори оренди, продажу земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0528, площею 2,4684 га, а також заборонити змінювати цільове призначення, здійснювати перетворення, поділ, об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0528 з іншими земельними ділянками до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Заборонено органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, що стосуються реєстрації права власності, користування (прав оренди, суборенди, сервітуту), в тому числі, вносити будь-які записи до державного реєстру речових прав на нерухоме майно, зміни до таких записів та/або скасування таких записів щодо розпорядження та відчуження земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0528 до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив ухвалу суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує, що з ухвалою суду не погоджується, вважає її невмотивованою, необґрунтованою та незаконною.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції порушив права на розпорядження земельною ділянкою, та ще до вирішення справи по суті надав перевагу позиції заявника, який ніяким чином не довів наявності у ОСОБА_1 наміру вчинити дії з метою уникнення виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі зазначається, що переважне право на поновлення договору оренди у заявника відсутнє.

Договір оренди землі № 55(к) від 30.08.2015 року припинив свою дію, що підтверджується витягом Державного реєстру речових прав від 11.04.2023 року.

Також скаржник зазначає, що заявник, надавши суду відомості, що підприємство не отримало від ОСОБА_1 повідомлення про небажання продовжити дію договорів оренди після закінчення строку їх дії, ввів суд в оману. Такі повідомлення направлялися відповідачем неодноразово, що підтверджується листом заявника від 30.11.2022 року за підписом директора підприємства та поштовими відправленнями.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області про забезпечення позову від 01.05.2023 року у справі № 700/373/23, постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» до ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити повністю.

30.05.2023 року на адресу Черкаського апеляційного суду від ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

У відзиві вказується, що суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен був пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, до подання позовної заяви.

Заявником вказується, що лист, на який посилається відповідач у своїй апеляційній скарзі, позивачем не підписувався і як відправником на адресу позивача не направлявся. Особа, що направляла такі листи не надала належних повноважень на представництво інтересів орендодавців, а отже, у розумінні ЗК України та Закону України «Про оренду землі» такі листи не можуть вважатися листами-повідомленнями про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Крім того, у відзиві зазначається, що доводи апеляційної скарги зводяться до вимог, що апеляційний суд повинен дати оцінку доводам учасників справи щодо питань припинення, продовження чи не припинення, не продовження договору оренди землі, питань поновлення, продовження договору оренди землі та законності вчинення державним реєстратором реєстраційних дій про припинення договору оренди землі.

Відзив мотивований тим, що забезпечення даного позову спрямоване насамперед проти можливих несумлінних дій відповідача щодо передачі у власність або користування іншим особам земельних ділянок, що знаходяться в оренді в ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» та фактичного обробітку земельних ділянок третіми особами, оскільки відповідач вже вчинив дії направлених на припинення договору оренди, подавши відповідну заяву державному реєстратору, який зареєстрував відповідне припинення договору оренди.

Заявник вважає, що в даному випадку, без вжиття заходів забезпечення позову може виникнути ситуація за якою, відповідач протягом всього терміну розгляду справи може відчужити земельні ділянки або передати їх в користування третім особам.

Тому у випадку задоволення позовних вимог прийняте судом рішення у даній справі не відновить права оренди на земельну ділянку.

Заявник вважає, що в такому випадку може виникнути ситуація існування права користування земельними ділянками у різних осіб, що лише спричинить виникнення подальших конфліктів між сторонами спору.

У відзиві директор ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» С. Мусатенко просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 01.05.2023 року про вжиття заходів забезпечення позову залишити без змін.

Сторони повідомлені належним чином про дату, час, місце розгляду справи апеляційним судом, що підтверджується даними судових повісток про вручення.

07 червня 2023 року на адресу апеляційного суду від скаржника ОСОБА_1 в електронному вигляді надійшла заява про розгляд його апеляційної скарги без його участі. Апеляційну скаргу він підтримує, просить задовольнити.

Від інших учасників справи заяв та клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги не надходило.

Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення чи змінити його.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду, викладеним у рішенні суду першої інстанції обставинам справи; порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з?ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції вимогам закону не відповідає, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції прийшов до висновку про обґрунтованість заяви, вказавши, що, враховуючи обставини справи, характер правовідносин, предмет та підстави позову, збалансованість інтересів сторін, доводи заяви про забезпечення позову дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист прав та інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, у випадку задоволення позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, оскільки вважає висновок суду таким, що не відповідає обставинам справи та вимогам закону, так як судом допущено порушення вимог процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали, що є підставою для скасування ухвали районного суду, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Однією з основних засад судочинства, визначених п.8 ч.3 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Питання про застосування заходів забезпечення позову, яке вирішувалося судом в оскарженій ухвалі, регламентується Главою 10 Розділу І ЦПК України.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред?явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб?єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов?язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено види забезпечення позову, зокрема, п.1 - шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти на рахунках (як у цій справі).

Згідно ч.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з?ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Таким чином, при розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв?язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв?язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Крім того, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов?язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов1язання після пред?явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Як вказав Верховний Суд у постанові від 03.11.2020 року у справі № 910/7716/20 при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв?язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв?язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб?єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Як вбачається з матеріалів заяви, в подальшому, метою ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» є звернення до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання договору поновленим.

Виникнення спірних правовідносин обумовлено наявністю між ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» та ОСОБА_1 спору щодо права оренди належної відповідачу земельної ділянки, оскільки ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» стверджує, що ОСОБА_1 не направляв, а товариство не отримувало лист-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Розглядаючи апеляційну скаргу, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що ні заявником ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» у заяві про забезпечення позову, ні судом в ухвалі суду про задоволення заяви про забезпечення позову, не надано відповідних обґрунтувань необхідності саме такого забезпечення позову, як заборони власнику земельної ділянки ОСОБА_1 вчиняти дії щодо розпорядження земельною ділянкою та заборони органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії, що стосується реєстрації права власності, оскільки такі обґрунтування відсутні і матеріали заяви та ухвала суду першої інстанції їх не містять.

Так, колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати саме наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов?язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Необхідність вжиття заходів забезпечення до подання позову має бути викликана винятковими обставинами, за яких потрібно діяти невідкладно (якнайшвидше).

Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду встановлено, що із матеріалів поданої заяви ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК», в обґрунтування заяви, заявником не надано жодних належних, достовірних доказів того, що ОСОБА_1 були вчинені якісь дії на відчуження земельної ділянки, чи докази спрямовані на укладення договірних відносин з іншим товариством.

Як вбачається з матеріалів справи 31.08.2015 року між ОСОБА_1 (орендодавцем) та Сільськогосподарським обслуговуючим кооперативом «ВІДРОДЖЕННЯ» в особі г0олови кооперативу Добротворського В.А., укладено договір оренди землі № 55(к) (а. с. 10-14).

Згідно з п. 7 договору оренди землі, останній укладено терміном на 7 (сім) років.

Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Із поданої заяви про забезпечення позову та доданих додатків до неї в підтвердження обґрунтованості заявлених вимог про забезпечення позову, заявником не надано жодних доказів, стосовно вчинення дій, які мають за мету продовжити договір оренди з ОСОБА_1 у відповідності до п. 7 договору оренди землі № 55(к).

Як вбачається із наданих матеріалів та змісту заяви про забезпечення позову, що згідно Витягу з Державного реєстру речових прав договір оренди землі № 55(к) від 31.08.2015 року він припинив свою дію.

Колегія суддів апеляційного суду, вважає за важливе вказати, що лише той факт, що договір оренди землі від 31.08.2015 року припинив свою дію, не може свідчити про те, що ОСОБА_1 має на меті відчужувати свою земельну ділянку, чи укладати договірні відносини з іншими товариствами.

Отже, заявником ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» не надано належних доказів про такі обставини, які свідчать про вчинення ОСОБА_1 (власником земельної ділянки) дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов?язання після пред?явлення вимоги чи подання позову до суду.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала суду не відповідає вимогам процесуального права, оскільки не містить посилання на докази, які б підтверджували необхідність задоволення вимог заявника щодо вжиття заходів забезпечення позову у цій справі саме необхідністю такого забезпечення, які вжиті судом першої інстанції.

Отже, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не враховано, що саме лише посилання на потенційну можливість ухилення від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування та підтвердження їх доказами згідно зі ст.76-81 ЦПК України, не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову, поданої заявником.

Заявником не надано, крім власного суб?єктивного пояснення/припущення, жодного належного та допустимого доказу, які б давали можливість встановити, допустити, стверджувати те, що не застосування заходів забезпечення позову призведе до неможливості або утруднить виконання рішення суду у даній справі у випадку задоволення вимог позивача, та як саме вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таких обставин, які б підтверджували необхідність забезпечити майбутній позов заявником ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» не наведено.

Апеляційний суд вважає, що судом повинно враховуватись, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу, а даному випадку порушено право власності ОСОБА_1 та його право розпоряджатись власним майном.

Разом з тим, жодного обґрунтування щодо наявності реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції не надано.

В оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції не вказано, якими доводами та аргументами керувався суд, при прийнятті та вирішенні питання щодо задоволення заяви про забезпечення позову.

При цьому, слід зазначити, що сама по собі наявність права суду на забезпечення позову шляхом накладення арешту, не свідчить про те, що обов`язково в будь-якому випадку при поданні позову таке забезпечення має бути застосовано.

Стосовно тверджень заявника про неотримання повідомлення про закінчення терміну договору оренди та відмова у продовженні договору оренди земельної ділянки, відсутності рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позовних вимог не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам процесуального закону, судом допущено порушення норм процесуального права, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню апеляційним судом.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Пронін проти України»).

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки постановлена з порушенням вимог процесуального права, що відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України є підставою для її скасування та прийняття нової постанови про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Колегія суддів апеляційного суду вважає за важливе вказати, що справа по суті судом ще не розглядалась, рішення не ухвалювалось, а отже, за таких обставин, заявник не позбавлений можливості в разі потреби звернутись до суду із заявою про забезпечення позову, яка може бути подана відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України на будь - якій стадії розгляду справи, але при цьому, надати відповідне обґрунтування саме такого забезпечення позову, на якому наполягає заявник.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати за сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду з ТОВ «АГРІН ПОГИБЛЯК» на користь ОСОБА_1 у розмірі 547,54 грн., згідно квитанції про оплату судового збору, які мають бути вирішені при прийнятті рішення по суті позовних вимог судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Лисянського районного суду Черкаської області від 01 травня 2023 року -скасувати, прийняти нову постанову.

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРІН ПОГИБЛЯК» до ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Лисянського районного суду Черкаської області від 01 травня 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови в порядку та за умов, визначених цивільно - процесуальним законом.

Повний текст постанови складений 12.06. 2023 року.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді Л.І. Василенко

О.В. Карпенко