УХВАЛА

Справа № 564/3975/23

11 грудня 2023 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Олійник П.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Костопільська міська рада про встановолення факту непроживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Завяник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просить суд, встановити факт постійного непроживання - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкодавцем- ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня його смерті та на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою суду від 15 листопада 2023 року вказану позовну заяву залишено без руху з підстав невідповідності її вимогам ст. ст. 175-177 ЦПК України, а позивачу надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.

На виконання вказаної ухвали суду заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про виконання ухвали суду від 15.11.2023 року, та долучила копію постанови приватного нотаріуса про відмову у вчинення нотаріальної дії.

Суд констатує, що стороною заявника не в повній мірі виконано вимоги ухвали суду від 15 листопада 2023 року та залишились не усунутими недоліки заяви , а саме: заявник не зазначила заінтересованої особи, стосовно якої стосується даний факт.

Відповідно дост.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом ІV цього Кодексу.

Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до роз`яснень, викладених уПостанові Пленуму Верховного суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

При цьому, як роз`яснено у пункті 2Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо.

В роз`ясненнях постанови Пленуму Верховного суду №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» пунктах 5, 6 зазначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, залежно від мети встановлення фактів заінтересованими особами в цих справах можуть бути, наприклад, відділи соціального захисту населення - у справах про встановлення факту перебування на утриманні особи, яка померла, для призначення пенсії заявникові; інші спадкоємці - у справах про встановлення факту прийняття спадщини; органи внутрішніх справ - у справах про встановлення факту родинних відносин для вирішення питання про належність до громадянства України; органи страхування - у справах про встановлення факту належності страхового свідоцтва.

Судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченомуЦПК, за участю заявників і заінтересованих осіб.

Заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії, передбачені ЦПК.

Відповідно до ч. 3ст. 185 ЦПК України, якщо позивач-заявник не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заяву слід вважати неподаною та повернути.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.185,258,260,261,353,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Костопільська міська рада про встановолення факту непроживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини - вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.

СуддяП. В. Олійник