Справа № 188/614/23
Провадження № 2/188/445/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року

Петропавлівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Місюра К.В.

за участю секретаря судового засідання: Лисяк А.Є.,

за участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_1

від відповідача: не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петропавлівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК «Павлоградвугілля» про відшкодування моральної шкоди внаслідок професійного захворювання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 (с. Миколаївка Синельниківського району Дніпропетровської області) звернувся до суду з позовом, відповідно до якого просить стягнути з відповідача - Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» (м. Павлоград Дніпропетровської області) моральну шкоду, спричинену втратою професійної працездатності в сумі 300000, 00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 14.09.1984р. по 24.11.2015р. позивач працював на шахті «ім.. Сташкова» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з повним робочим днем під землею і стаж роботи у шкідливих умовах праці є більшим за 30 років. 24.11.2015р. був звільнений із займаної посади за ч. 2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я. В зв`язку з небезпечними умовами праці, низьким рівнем техніки безпеки, із впливом комплексу виробничих шкідливостей (недосконалість технології, механізмів, неефективністю роботи систем вентиляції, засобів індивідуального захисту) на підприємстві вугільної промисловості позивач отримав професійне захворювання. 26.02.2016р. йому первинно було встановлено 65% втрати професійної працездатності, а 24.01.2020 р. відповідно до довідки МСЕК йому повторно сукупно встановлено 65% втрати професійної працездатності, встановлено третю групу інвалідності, рекомендовано медикаментозне та санаторно-курортне лікування.Крім того , починаючи з 2015 року він почав постійно хворіти і саме з цього часу почав зазнавати душевших страждань через профзахворювання. Позивач зазначає, що внаслідок професійного захворювання йому завдано моральну шкоду, яка виражається в тому, що він втратив професійну працездатність, став інвалідом, змушений постійно лікуватись, полегшення настає ненадовго, важко дихати, витрачає багато коштів на лікування, що становить його родину у важке матеріальне становище. Через це порушився сон, з`явилась нервовість, через хворобу змінився звичайний спосіб життя, позивач втратив можливість вести звичний для себе та загалом для всього суспільства стиль життя. Крім цього на початку 2023 року у нього було виявлено рак легенів, який було прооперовано і на даний час він постійно проходить постійне лікування. У зв`язку з такими обставинами , враховуючи засади розумності , виваженості та справедливості, період моральних страждань ( протягом 8 років) він вважає , що розмір моральної шкоди слід визначити в сумі 300000 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився , надав суду заяву про часткове визнання позову та розгляд справи в його відсутність. В заяві відповідач зазначає, що позивач укладаючи трудовий договір з відповідачем, був ознайомлений з правами і обов`язками, про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, при цьому позивач свідомо приймав запропоновані йому умови праці з підвищеною небезпекою. Відповідач не приховував від позивача важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував, а тому, як вважає відповідач, протиправних дій відносно позивача не вчиняв і не може нести відповідальність у вигляді відшкодування моральної шкоди за цієї підстави. Крім того, відповідач зазначає, що позивач, працюючи на підприємстві щорічно проходив періодичний медичний огляд і був обізнаний про стан свого здоров`я, в своєму позові на зазначив , які він вживав заходи , чи повідомляв про небезпеку , чи звертався для усуненняґ небезпечних умов, чому під час медичних оглядів не повідомляв про скарги на стан здоров`я . Крім того представник відповідача вважає, що розмір моральної шкоди, який позивач просить стягнути на свою користь, необґрунтовано завищено та не має під собою жодного об`єктивного підґрунтя.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 14.09.1984р. по 24.11.2015р. позивач працював на шахті «ім.. Сташкова» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з повним робочим днем під землею і стаж роботи у шкідливих умовах праці є більшим за 30 років. 24.11.2015р. був звільнений із займаної посади за ч. 2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з невідповідністю виконуваній роботі за станом здоров`я.

24.01.2020 р. відповідно до довідки МСЕК серії 12ААБ № 625496 та довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності серії 12ААА № 057399 йому повторно сукупно встановлено 65% втрати професійної працездатності ( 40% - радикулопатія, 15% -ХОЗЛ, 5%- туговухість, 5% -травмування від 23.07.2008 р.), встановлено третю групу інвалідності, у зв`язку з чим він перебуває на обліку і отримує страхові виплати. При повторному переогляді міжрайонною профпатологічною МСЕК йому було встановлено 65% втрати професійної працездатності та підтверджено безстроково третю групу інвалідності.

Причину захворювання встановила комісія з участю представників роботодавця - відповідача по справі.

Крім того, в матеріалах справи є виписки з історії хвороби позивача, відповідно до яких йому встановлений діагноз: лівобічний осумкований плеврит, ХОЗЛ, нейросенсорна приглухуватість, радикулопатія шийна та попереково крижова, нейродистрофія у вигляді двобічного плече лопаткового пері артрозу. ПФ -1,2 ст. та колінних суглобів ПФ 2 ст., пиловий бронхіт 1-2 ст. ( захворювання професійні).

Виходячи з наведеного, не викликає сумніву та є таким, що доведений, факт того, що причиною професійного захворювання позивача стали наявні шкідливі умови праці на виробництві відповідача.

Отже суд вважає, що наявність моральної шкоди у позивача, у зв`язку з отриманням професійного захворювання при виконанні трудових обов`язків і у зв`язку з встановленою йому 65% стійкою втратою працездатності, втратою можливості працювати за станом здоров`я на попередній роботі, не підлягає сумніву.

Вищевказані обставини свідчать про спричинення позивачеві моральних страждань та душевних хвилювань через те, що вказані обставини привели до порушення нормальних життєвих зв`язків позивача, потребують від нього додаткових зусиль для влаштування подальшого життя.

Компенсація по відшкодування моральної шкоди через втрату працездатності позивачеві не було нарахована та не була сплачена.

Згідно ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

За наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Частина 1 ст. 1167 ЦК України зазначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 23 ЦК України вказує, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Отже, в даному конкретному випадку суд враховує характер та обсяг заподіяних позивачу моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я позивача на сьогоднішній день, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках (якщо такі мають місце).

Крім того, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом, або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу.

Отже, закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.

Суд не приймає заперечення представника відповідача щодо не вчинення підприємством протиправних дій, які б знаходились у причинному зв`язку з втратою працездатності в зв`язку з професійним захворюванням позивача, оскільки в цьому конкретному випадку моральна шкода відшкодовується незалежно від вини юридичної особи, яка її завдала.

Враховуючи ступінь втрати професійної працездатності позивача, його часткову можливість вести активний спосіб життя, враховуючи, що втрата професійної працездатності, безумовно, змінила його нормальний життєвий ритм, у зв`язку з чим йому були спричинені моральні страждання, застосовуючи принцип розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 90 000, 00 грн.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України законним і обґрунтованим є рішення, ухвалене судом відповідно до норма матеріального права із дотриманням норм процесуального права та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, пропорційно до задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 141, 142, 258, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК «Павлоградвугілля» (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я на виробництві у розмірі 90 000 (дев`яносто тисяч) грн. з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ДТЕК «Павлоградвугілля» (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Соборна, буд. 76, ) на користь держави судовий збір в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К. В. Місюра