Справа № 242/1798/23
Провадження № 2/242/705/23

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2023 р. Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Черкова В.Г., при секретарі Кідрон О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини, -
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом.
Стислий виклад позиції позивача, заперечення відповідача.
Позивачка має малолітню дитину, батьком якої є відповідач. На даний час спільно не мешкають. Вона потребує допомоги батька дитини на її утримання, оскільки не працює, має на утриманні малолітню дитину.
Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення дитиною віку трьох років.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Процесуальні дії у справі.
14.11.2023 р. відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в прядку спрощеного провадження без виклику сторін.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.
Ключовими принципами статті 6 є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Так, у справі Delcourt v. Belgium Суд зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Статтею 6 Конвенції також гарантується право на розгляд справи судом у "розумні строки". Слід відмітити, що у своїй практиці Суд підходив до цієї проблеми дуже індивідуально. Разом із тим, були встановлені певні критерії, в світлі яких слід оцінювати тривалість провадження це: складність справи; поведінка заявника; дії відповідних органів. Ці питання аналізувались судом у справі "Странніков проти України", де Суд дійшов висновку, що тривалість оскаржуваного процесу була надмірною та не відповідала вимозі „розумності строку".
З урахуванням зазначеного особа, яка не була присутньою під час розгляду справи, має право на адекватну, скорочену процедуру скасування рішення, а тому суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину, яка мешкає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом встановлено, що позивач здійснює догляд за дитиною віком до трьох років, відповідач фізично здоровий і може сплачувати аліменти на утримання дружини.
Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з наступного.
Враховуючи майновий стан відповідача, те, що він є працездатною особою, суд дійшов висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дружини у частковому співвідношенні до його заробітку у розмірі 1/6 частини всіх видів доходів, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.
Згідно зі ст. 84 ч.2 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 Сімейного кодексу України передбачає право на утримання дружини, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 6 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.
Оскільки позивачка звернулася до суду із позовом 13.11.2023 р., то аліменти слід стягувати з цієї дати.
Враховуючи наведене, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в доход держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст. 12, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дружини щомісячно в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 13.11.2023 р. і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в доход держави в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається позивачем протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст рішення було складено та підписано 12.12.2023 року.

Суддя В.Г.Черков