УХВАЛА

11 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 299/559/18

провадження № 61-15958ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу керівника Закарпатської обласної прокуратури на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Закарпатської області, Берегівської окружної прокуратури, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Закарпатської області, Берегівської окружної прокуратури, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури.

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з Єдиного казначейського рахунка Державної казначейської служби України в установленому законом порядку на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 2 000 000 грн.

Постановою Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року апеляційні скарги виконувача обов`язків керівника Закарпатської обласної прокуратури та Державної казначейської служби України задоволено частково.

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року змінено.

Виключено з мотивувальної частини рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року судження про необхідність відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 2 000 000 грн та викладено резолютивну частину рішення суду першої інстанції у такій редакції:

«Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 у рахунок моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури грошові кошти у розмірі 500 000 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог щодо стягнення коштів відмовити.»

Рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року в частині задоволення позову ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Берегівської окружної прокуратури Закарпатської області та Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області скасовано.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Берегівської окружної прокуратури Закарпатської області та Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Додатковою постановою Закарпатського апеляційного суду від 23 жовтня 2023 року компенсовано Державній казначейській службі України за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 9 911,25 грн.

У листопаді 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга керівника Закарпатської обласної прокуратури на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року.

Ухвалою судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 листопада 2023 року касаційну скаргу керівника Закарпатської обласної прокуратури залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків. Запропоновано заявнику надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України та надати копії касаційної скарги з доданими до неї документами відповідно до кількості учасників справи. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

У наданий суддею Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду строк керівник Закарпатської обласної прокуратури направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22 листопада 2023 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі керівник Закарпатської обласної прокуратури, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року, постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Згідно із частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень керівник Закарпатської обласної прокуратури вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанцій норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц, від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц та постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 758/824/17, від 21 серпня 2019 року у справі № 523/13432/16-ц, від 31 серпня 2022 року у справі № 306/701/20, від 15 серпня 2023 року у справі № 569/20230/21, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Касаційна скарга керівника Закарпатської обласної прокуратури подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, касаційне провадження у цій справі слід відкрити.

У касаційній скарзі керівник Закарпатської обласної прокуратури порушує питання про зупинення виконання рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року до закінчення касаційного провадження з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню фінансових інтересів держави у зв`язку з подальшим скасуванням оскаржуваних судових рішень, оскільки в умовах воєнного стану бюджетні кошти першочергово спрямовуються для забезпечення обороноздатності держави шляхом прийняття відповідних рішень центральними органами державної влади.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» визначено, що клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та осіб, які не брали участі у справі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Отже, клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим та містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні заявник повинен навести обґрунтування його вимог та довести, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судового рішення у разі, якщо воно буде скасовано.

Клопотання керівника Закарпатської обласної прокуратури зазначеним вимогам не відповідає та не містить достатніх підстав для зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, оскільки заявником не доведено, що у випадку задоволення касаційної скарги здійснення повороту виконання судових рішень буде утруднено.

Ураховуючи наведене, а також те, що оскарження судового рішення у касаційному порядку не є безумовною підставою для зупинення його виконання судом касаційної інстанції, у задоволенні клопотання керівника Закарпатської обласної прокуратури про зупинення виконання рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Державної казначейської служби України, прокуратури Закарпатської області, Берегівської окружної прокуратури, Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, Виноградівського районного відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового слідства та прокуратури, за касаційною скаргою керівника Закарпатської обласної прокуратури на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року.

Витребувати з Виноградівського районного суду Закарпатської області цивільну справу № 299/559/18.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 11 січня 2024 року.

У задоволенні клопотання керівника Закарпатської обласної прокуратури про зупинення виконання рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 червня 2021 року та постанови Закарпатського апеляційного суду від 04 вересня 2023 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

Г. В. Коломієць

Д. Д. Луспеник