Справа 524/6373/23
Провадження 2/524/2457/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року Суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Андрієць Д.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м. Кременчука із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява була залишена без руху на підставі ухвали судді від 08 вересня 2023 року.

Позивачу було запропоновано надати обґрунтування підсудності позову Автозаводському районному суду м. Кременчука.

На виконання вимог ухвали позивач надіслав суду пояснення в яких зазначив, що позов підсудний Автозаводському районному суду м. Кременчука на підставі ч. 2 ст. 28 ЦПК України, оскільки з поважних причин виїхати до місця проживання відповідача.

З такими доводами позивача суддя не може погодитись з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

За загальним правилом положення вказаної статті застосовуються у разі коли учасники справи є громадянами України або мають постійне місце проживання на території України.

Разом із тим відповідач по справі є громадянкою іншої держави, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою.

В ч.1,2 ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право» визначено, що припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу. Правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Пояснення позивача не містять обґрунтувань щодо спільний закон подружжя є правом України, що надавало суду можливість застосувати положення ч. 2 ст.28 ЦПК України. За наведених обставин, суд вважає, що позивачем не було усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду.

Враховуючи те, що позивачем не були усунуті недоліки позовної заяви, суддя вважає за необхідне у відповідності до ч.3 ст.185 ЦПК України позовну заяву ОСОБА_1 визнати неподаною та повернути позивачу, роз`яснивши право повторно звернутися до суду із заявою, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для її повернення.

Керуючись ст. 185, 258-261, 354 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу визнати неподаною та повернути.

Роз`яснити позивачу право повторно звернутися до суду із заявою, якщо перестануть існувати обставини, які стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу подається до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ