Справа № 151/301/23
Провадження № 22-ц/801/2165/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Моцний В. С.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 рокуСправа № 151/301/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя доповідач),

суддів Рибчинського В. П., Оніщука В. В.,

розглянув у порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 05.09.2023 року, ухвалене у складі судді Моцного В.С. в приміщенні суду в смт. Чечельник, повний текст рішення складено 08.09.2023 року, -

в с т а н о в и в :

29.05.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулося до суду з позовом (вх. 1143) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило : стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 0791-0340 від 06.09.2021 року в сумі 58400 грн, з них : прострочена заборгованість за кредитом 8000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 50400 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06.09.2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 0791-0340 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua). Цей договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 8000 грн, строк кредитування 300 днів, знижена % ставка 2,00 % в день, стандартна % ставка 3 % в день..

Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором утворилась заборгованість станом на 05.05.2023 року у розмірі 58400 гривень, з яких прострочена заборгованість за кредитом 8000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 50400 грн.

Рішенням Чечельницького районного суду Вінницької області від 05.09.2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 0791-0340 від 06.09.2021 року в розмірі 58400 грн, з них: 8000 грн прострочена заборгованість за кредитом та 50400 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суму сплаченого судового збору у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу (вх. № 8594 від 16.10.2023 року), в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що договір про відкриття кредитної лінії № 0791-0340 від 06.09.2021 року не був підписаний уповноваженою особою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та не скріплений печаткою товариства як це вимагають правила сучасного діловодства. Договір суперечить пункту 2 та пункту 15 розділу ІІІ постанови Правління НБУ від 03.11.2023 року № 113 «Про затвердження положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит)». Наданий позивачем примірник договору не містить кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця із кваліфікованою електронною позначкою часу та/або кваліфіковану електронну печатку кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, накладену уповноваженим працівником кредитодавця. Тому наданий позивачем договір є нікчемним.

Позивачем не надано суду доказів надання коштів відповідачу. Кошти в сумі 8000 грн були перераховані відповідачу ТОВ «ФК «Контрактовий дім», а не позивачем.

Довідка про перерахування суми кредиту від 06.09.2021 року не може вважатися належним та допустимим доказом перерахування коштів відповідачу за договором про відкриття кредитної лінії № 0791-0340 від 06.09.2021 року, оскільки вона не є ні фінансово банківським, ні касовим, ні будь-яким іншим обліково-фінансовим документом.

Також позивачем не надано суду доказів, які підтверджують правовий статус ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (копію Статуту, розрахунковий рахунок у відповідному банку, здійснення фінансово-кредитної операції за кореспондентським рахунком з перерахунку відповідачу грошей на картку; фінансові обов`язки посадових осіб причетних до укладання договору про відкриття кредитної лінії).

Позивачем позовні вимоги не доведено, а рішення суду ґрунтується на припущеннях. Суд першої інстанції поклав в обґрунтування рішення документи у виді ксерокопій, електронних копій, що суперечить частині другій статті 95 ЦПК України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку частини першої статті 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України з таких підстав.

У справі встановлено наступні обставини.

06.09.2021 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі кредитний договір № 0791-0340 на суму 8000 грн, строк кредитування 300 днів, знижена % ставка 2,00% в день, стандартна % ставка - 3% в день. Вказаний кредитний договір укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи - Веб-сайту ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (https:// creditkasa.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавця), в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле.

Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір наданого кредиту: 8000 грн (п.2.1 договору). Позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю отриманий кредит, проценти за користування кредитом та нараховану кредитодавцем неустойку (якщо така буде) не пізніше ніж в останній календарний день строку кредитування, вказаного у п. 7.6 цього договору шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), що затверджені кредитодавцем та діють на дату цього договору (п. 3.1 договору). Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику (далі строк кредитування). Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.7.6 договору).

Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором утворилась заборгованість станом на 05.05.2023 року у розмірі 58400 грн, з яких прострочена заборгованість за кредитом 8000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 50400 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведено позовні вимоги, а тому наявні правові підстави для їх задоволення.

Висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог зроблено за повного з`ясування обставин справи, правильного застосування норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно частин першої та другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Як установлено судом першої інстанції, з висновками якого погоджується суд апеляційної інстанції, договір № 0791-0340 від 06.09.2021 року про відкриття кредитної лінії укладено між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.ua). Цей договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений. Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор А771 для підписання кредитного договору 0791-0340 від 06.09.2021 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та іншими супутніми послугами /а. с. 2-3/.

У постанові Верховного Суду від 7.10.2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

Посилання відповідача на те, що договір не підписано електронним цифровим підписом позивачем та не скріплений печаткою товариства, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що впливають на обставини справи, враховуючи що факт отримання коштів ОСОБА_1 не заперечує, а просить лише вважати даний договір неналежним доказом.

В силу припису статті 204 ЦК України, правомірність правочину презюмується. Отже, обов`язок доведення наявності обставин, з якими закон пов`язує визнання судом оспорюваного правочину недійсним, покладається на відповідача.

Оскільки вимог про визнання договору про відкриття кредитної лінії від 06.09.2021 року недійсним (неукладеним) не заявлено, договору з іншим змістом відповідачем не надано, в матеріалах справи наявна лише копія даного договору, колегія суддів вважає аргументи апелянта про недійсність договору з підстав відсутності печатки товариства та підпису директора необґрунтованими, оскільки ці обставини відповідачем мають бути підтверджені відповідними засобами доказування, тоді як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність позивачем укладання електронного договору № 0791-0340 від 06.09.2021 року про відкриття кредитної лінії між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 ..

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0791-0340 від 06.09.2021 року в розмірі 58400 грн, з них: 8000 грн прострочена заборгованість за кредитом та 50400 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, оскільки позивачем на підтвердження розміру заборгованості надано суду наступні докази : договір про відкриття кредитної лінії № 07191-0340 від 06.09.2021 року, який підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) А771 /а. с. 10/, копію листа-довідки від 19.05.2023 року № 2728 про перерахування коштів відповідачу за договором № 0791-0340, номер трансакції 987674221 /а. с. 16/, витяг з реєстрів банків щодо видачі кредиту № 0791-0340 від 06.09.2021 року відповідачу в сумі 8000 грн /а. с. 18/, довідку про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту станом на 05.05.2023 року № 0791-0340 від 06.09.2021 року /а. с. 19-22/.

Відповідачем не спростовано розмір заборгованості за кредитним договором № 0791-0340 від 06.09.2021 року, власного розрахунку не надано.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що кошти в сумі 8000 грн були перераховані відповідачу ТОВ «ФК «Контрактовий дім», а не позивачем, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки факт перерахування коштів підтверджується наданими позивачем доказами та отримання цих кредитних коштів визнається відповідачем /а. с. 46/. Суду не надано відповідачем виписки з карткового рахунку, на який було перераховано кошти і отримано відповідачем, що зазначені кошти були перераховані не за договором про відкриття кредитної лінії № 07191-0340 від 06.09.2021 року.

Безпідставними є також посилання в апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано суду доказів, які підтверджують правовий статус ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», оскільки до суду було подано позивачем виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань /а. с. 23/, свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» /а. с. 24/.

Посилання апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції поклав в обґрунтування рішення документи у виді ксерокопій, електронних копій, що суперечить частині другій статті 95 ЦПК України, колегія суддів відхиляє, оскільки надані позивачем докази не спростовані відповідачем, ці докази містять дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що справу вирішено судом першої інстанції правильно, а аргументи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що зазначені в апеляційній скарзі аргументи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат.

Згідно з частиною першою, другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстав для розподілу судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 05.09.2023 року у даній справі залишити без змін.

Поновити дію рішення Чечельницького районного суду Вінницької області від 05.09.2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. П. Рибчинський

В. В. Оніщук