Справа № 314/2270/23
Провадження № 2/314/662/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05.12.2023 м .Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кіяшко В.О.,

секретар судового засідання Румянцева А.М.,

справа № 314/2270/23;

провадження № 2/314/662/2022;

учасники справи:

-позивач ОСОБА_1 ;

-відповідач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»;

-третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна;

-третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

стислий виклад позицій сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.05.2007 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ZPVLGA00000034, згідно якого їй був наданий кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 17800,00 дол. США, із умовами щомісячного погашення частини кредиту, сплати відсотків за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, в той же день між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки житлового будинку АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Вільнянського районного нотаріального округу Запорізької області Тиханською С.Я. за № 902.

У зв`язку із стрімким ростом курсу дол. США, позивач не мав можливості сплачувати кредит.

07.11.2012 на адресу позичальника та іпотекодавця надійшла письмова вимога від АТ КБ «ПриватБанк» про дострокове повернення заборгованості за кредитним договором № ZPVLGA00000034 у сумі 22536,39 дол. США протягом тридцяти днів. Вказана вимога не була виконана позичальником.

Таким чином, направивши повідомлення про дострокове повернення боргу, банком було змінено строки повернення кредиту на 08.12.2012 - через 30 днів після 07.11.2012.

У 2013 році AT «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості за кредитом.

19.09.2013 рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області по цивільній справі № 314/1084/13-ц, було достроково звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 .

08.12.2014 рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області по справі №314/6345/14-ц було задоволено позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» та виселено ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

19.09.2016 на адресу ОСОБА_2 надійшло повідомлення від АТ КБ «ПриватБанк» з пропозицією купівлі житлового будинку АДРЕСА_1 .

У період з 2014 року банком не вчинялися жодні дії щодо примусового виконання рішень суду, тобто банк добровільно усунувся від захисту своїх прав.

08.01.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за заявою АТ «ПриватБанк», було вчинено виконавчий напис № 11, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки: на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPVLGA00000034 від 15.05.2007, за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна будуть задоволені вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів у розмірі: заборгованість за кредитом - 14812,60 дол. США, заборгованість за відсотками - 29153,99 дол. США, комісія -3041,29 дол. США, пеня -72106,00 дол. США, а всього: 119113,88 дол. США.

01.11.2021 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. на підставі виконавчого напису № 11 від 08.01.2019 відкрив виконавче провадження №67327290.

З наявністю заборгованості, з її розміром визначеному у виконавчому написі позивач категорично не згоден, вважає, що виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису заборгованість за кредитним договором не була безспірною, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, банком нараховано проценти за кредитним договором після пред`явлення позичальнику вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, на що відповідач не мав права, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

У зв`язку з наведеним, позивач вважає, що виконавчий напис вчинений з порушенням діючого законодавства України, а тому є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим, звернувся до суду з вказаним позовом.

Позивач у судове засідання не з`явився. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, на позові наполягають, просять задовольнити. проти заочного розгляду справи не заперечують.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Третя особа приватний нотаріус приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просить прийняти рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Заяви, клопотання інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 24.05.2023 відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання в приміщенні Вільнянського районного суду Запорізької області; витребувано копію належним чином завірених матеріалів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис, який зберігається у приватного нотаріуса Бондар І.М.; роз`яснено права та обов`язки сторін.

Ухвалою суду від 15.08.2023 підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову) не вчинялось, провадження не зупинялось.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши обставини, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності,

встановив

08.01.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за заявою АТ «ПриватБанк», було вчинено виконавчий напис № 11, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки: на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPVLGA00000034 від 15.05.2007, за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна будуть задоволені вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів у розмірі: заборгованість за кредитом - 14812,60 дол. США, заборгованість за відсотками - 29153,99 дол. США, комісія -3041,29 дол. США, пеня -72106,00 дол. США, а всього: 119113,88 дол. США.

01.11.2021 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. на підставі виконавчого напису № 11 від 08.01.2019 відкрив виконавче провадження №67327290.

З наявністю заборгованості, з її розміром визначеному у виконавчому написі позивач категорично не згоден, вважає, що виконавчий напис слід визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису заборгованість за кредитним договором не була безспірною, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, банком нараховано проценти за кредитним договором після пред`явлення позичальнику вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, на що відповідач не мав права, що узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12.

Оцінка аргументів учасників справи та доводів щодо порушення прав, застосовані норми права.

Доводи позивача, викладені в позовній заяві, суд вважає обґрунтованими з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками і витребуваних судом, позивачі розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Обраним позивачем предметом спору у даній справі і способом захисту права, передбаченим ст. 16 ЦК України, є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Встановлюючи фактичні обставини та визначаючи зміст спірних правовідносин, суд виходив з того, що можливість пред`явлення до суду позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню з положень статей 15, 16 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом припинення дії, яка порушує право. У зв`язку з чим позивач, який має намір визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню вважає, що в нього є всі законні на це підстави, має право звернутись до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Так, 08.01.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за заявою АТ «ПриватБанк», було вчинено виконавчий напис № 11, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки: на нерухоме майно - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPVLGA00000034 від 15.05.2007, за рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна будуть задоволені вимоги АТ КБ «ПриватБанк» шляхом перерахування коштів у розмірі: заборгованість за кредитом - 14812,60 дол. США, заборгованість за відсотками - 29153,99 дол. США, комісія -3041,29 дол. США, пеня -72106,00 дол. США, а всього: 119113,88 дол. США. Строк, за який провадиться стягнення, - одинадцять років шість місяців чотири дні, а саме - з 15.05.2007 року по 19.11.2018 року.

01.11.2021 приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. на підставі виконавчого напису № 11 від 08.01.2019 відкрив виконавче провадження №67327290.

Згідно 19.09.2013 рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області по цивільній справі № 314/1084/13-ц, було достроково звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок АДРЕСА_1 .

08.12.2014 рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області по справі №314/6345/14-ц було задоволено позовну заяву АТ КБ «ПриватБанк» та виселено ОСОБА_1 з житлового будинку АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

У період з 2014 року банком не вчинялися жодні дії щодо примусового виконання рішень суду.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У статті 88 Закону «Про нотаріат» визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (далі Перелік).

Постановою Кабінету Міністрів України № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення.

Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Оскаржений у даній справі виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Бондар І.М. 08.01.2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14.

Крім цього, суд враховує те, що відповідач на спростування доводів позивача, зокрема щодо безспірності заборгованості, жодних доказів на підтвердження законності вчинення виконавчого напису суду не надав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що АТ КБ «Приватбанк» не були надані приватному нотаріусу належні докази на підтвердження безспірності заборгованості за кредитним договором в розумінні діючого Переліку, суд прийшов до висновку про те, що приватним нотаріусом Бондар І.М. порушено встановлену законом процедуру вчинення виконавчого напису.

За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис № 11 підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача, визнавши виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Підстав для відмови у задоволенні таких вимог суд не вбачає.

У питанні розподілу судових витрат по справі суд виходить з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 1073,60 гривень.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд керується наступним.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статтею 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано Договір про надання правової (правничої) допомоги від 08.11.2021, укладений між позивачем та АБ «ЮРКОНСАЛТ» Геннадія Працевитого, Додатковий договір від 08.11.2021 до договору про надання правової допомоги від 08.11.2021, Акт від 08.11.2021 про надані послуги, Рахунок від 08.11.2021, а також ордер про надання правової (правничої) допомоги.

З наданих документів встановлено, що сума витрат на правову допомогу складає 4000,00 грн., яка документально підтверджена.

Пунктом 3.1 Додаткового договору до договору про надання правової (правничої) допомоги передбачено, що гонорар адвоката за надані послуги становить 1% від суми, зазначеної у виконавчому написі, та дорівнює еквівалент 1191,13 дол. США.

Відповідачем не було подано суду клопотань щодо зменшення розміру витрат на користь позивача.

В той же час договір, що укладений між клієнтом та адвокатом не може обмежувати суд щодо визначення розміру судових витрат, в тому числі щодо відповідності таких витрат реальним обставинам справи, її складності, тощо.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України " Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що сума гонорару за ведення справи у суді в розмірі 47558,00 грн. не відповідає складності справи, а тому може бути зменшена до 14000,00 грн, з яких: 3000,00 грн - складання позову, 1000,00 грн - адвокатський запит, 10000,00 грн - гонорар за ведення справи у суді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 13, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, ст.ст. 50, 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, суд, -

вирішив:

1.Позов задовольнити.

2.Визнати виконавчий напис № 11 вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Миколаївною від 08 січня 2019 року таким, що не підлягає виконанню.

3.Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, адреса для листування: 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ), судові витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

4.Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, адреса для листування: 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) витрати на правову допомогу у розмірі 14000 (чотирнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.Оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку після закінчення строку для подання апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 12.12.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», адреса: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, адреса для листування: 49094, місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, .

Третя особа: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, адреса: АДРЕСА_3.

Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула Артем Михайлович, адреса: 69063, місто Запоріжжя, вулиця Олександрівська, будинок 36, офіс 4003.

Суддя Вікторія Олександрівна Кіяшко

12.12.2023