Провадження № 2/641/1702/2023 Справа № 641/1833/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Комінтернівський районний суд м.Харкова в складі:

головуючого судді - Чайка І.В.,

за участю секретаря Шумейко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Комінтернівського районного суду м. Харкова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 641/1833/23 за позовною заявою ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тойка Станіслава Сергійовича до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несвоєчасну виплату аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

12.04.2023 року позивач в особі представника адвоката Тойк С.С. звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовними вимогами до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несвоєчасну виплату аліментів в розмірі 190800,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 04.07.2012 року між сторонами по справі був укладений шлюб. Від даного шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.05.2021 року шлюб між сторонами було розірвано, а також вказаним судовим рішенням з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти на утримання доньки, в розмірі 10000,00 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця , починаючи з 18.01.2021 року до досягнення дитиною повноліття. Вказане судове рішення було залишено без змін, відповідно до ухвали Харківського апеляційного суду . 17.11.2021 року, в порядку виконання судового рішення щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, було відкрито виконавче провадження. Відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на дитину в сумі 190800,00 грн., яка утворилась за період з 18.01.2021 року по 01.04.2023 року. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача пеню за несвоєчасну сплату аліментів відповідно до вимог ст.196 СК України, а саме в сумі 190800,00 грн.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 17.04.2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10.05.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено у судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження.

26.05.2023 року до суду від представника відповідача- адвоката Бабій Л.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання просила зменшити розмір неустойки до 3000,00 грн. посилаючись на те, що після ухвалення рішення по справі про стягнення аліментів у відповідача виникли труднощі з оборотними коштами його бізнесу , виконавчою службою було накладено арешти на банківські рахунки відповідача та останній не мав можливості виконувати розрахунки з партнерами . Відсутність нових замовлень , проблеми з оборотними коштами та наявність арештів рахунків, змусили відповідача припинити свою підприємницьку діяльність . Відсутність роботи та коштів у відповідача , а з часом початком війни призвело до утворення заборгованості зі сплати аліментів. Крім цього, на теперішній час відповідач доглядає за своїми батьками, які хворіють та потребують лікування. Отже, матеріальне становище у відповідача значно погіршилось, у зв`язку з чим він звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, вказана справа до теперішнього часу не розглянута. Також, представник відповідача вказує на те, що державним виконавцем не вірно здійснено розрахунок заборгованості по аліментам, оскільки згідно відповідного судового рішення стягнення заборгованості повинно обчислюватись з 18.01.2021 року , тоді як у розрахунку заборгованості вбачається ,що сума заборгованості нарахована за повний місяць січня 2021 року, у зв`язку з чим вважає вказаний розрахунок заборгованості не є належним доказом по цій справі.

23.10.2023 року представником позивача до суду подана заява про збільшення позовних вимог , в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача пеню за несвоєчасну сплату аліментів, відповідно до вимог ст.196 СК України, в розмірі 250800 грн., вказуючи на те що заборгованість зі сплати аліментів збільшилась та станом на 01.10.2023 року складає 250800,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги з урахуванням збільшення позовних вимог підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі, вважає заперечення відповідача та його представника, що викладені у відзиві необґрунтованими, оскільки вважає,що зміна матеріального становища відповідача не звільняє від утримання дитини. В подальшому представником позивача подана заява про розгляд справи без її участі .

Відповідач в судовому засіданні визнав позов частково в розмірі 3000,00 грн., в іншій частині позову просив відмовити, вказуючи на те, що стягуючи аліменти на утримання дитини в розмірі 10000,00 грн. щомісяця, суди першої та другої інстанції не врахували те ,що він працюючи ФОП задекларував суму доходу, яка включає в себе й оборот його діяльності, а не його чистий прибуток. На теперішній час він має мінливий дохід, працює неофіційно, сплачує аліменти за можливістю. Крім цього, відповідач змушений надавати матеріальну допомогу своїй матері, яка хворіє та не працює.

Представник відповідача адвокат Шпіньова О.М. в судовому засіданні визнала позов частково в розмірі 3000,00 грн., підтримала заперечення відповідача , а також вказала що після ухвалення рішення по справі про стягнення аліментів у відповідача виникли труднощі з оборотними коштами його бізнесу , виконавчою службою було накладено арешти на банківські рахунки відповідача та останній не мав можливості виконувати розрахунки з партнерами . Відсутність нових замовлень , проблеми з оборотними коштами та наявність арештів рахунків, змусили відповідача припинити свою підприємницьку діяльність . Відповідач сплачує аліменти по мірі можливості , на теперішній час у нього мінливий дохід. Так представник відповідача вказує на те, що відповідачем були здійснені платежі по сплаті аліментів, які не були враховані при здійснені розрахунку по заборгованості з аліментів .

Суд, заслухавши доводи учасників справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Як визначено ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосується предмета доказування.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. (а.с.15)

Відповідно до рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.05.2021 року, з відповідача на користь позивача стягнуті аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошові сумі у розмірі 10000,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.01.2021 року та до досягнення дитиною повноліття . ( а.с.16-18)

Згідно розрахунку здійсненого старшим державним виконавцем Основ`янсько -Слобідського ВДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції - С. Гончаренко від 02.10.2023 року № 96542 вбачається , що у відповідача перед позивачем є заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки за період з 18.01.2021 року по 01.10.2023 року в розмірі 250800,00 грн. ( а.с.121)

Крім цього, з вказаного розрахунку вбачається, що вказана заборгованість обчислювалась з 01.01.2021 року, тоді як згідно рішення суду від 12.05.2021 року стягнення аліментів присуджено з 18.01.2021 року.

З наданої в якості доказів копії трудової книжки відповідача вбачається, що останній працював викладачем у Харківському професійному ліцеї харчових технологій та торгівлі з 25.11.2008 року по 02.11.2012 року. Інші записи щодо місця роботи відповідача, після вказаного періоду, у трудовій книжці відсутні . ( а.с.33-34)

Згідно виписки з державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань встановлено, що відповідач припинив свою підприємницьку діяльність 28.12.2021 року. ( а.с.35-36)

Відповідно до відомостей з Державного реєстру ФОП податків про джерела / суми виплачених доходів та утримання податків станом на 12.09.2023 року , інформація про доходи відповідача з 1 кварталу 2022 року по 2 квартал 2023 року , відсутня.( а.с.102)

Постановою державного виконавця від 01.02.2022 року ВП № 67537069, відповідачу встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі. ( а.с.41)

Крім цього, на грошові кошти відповідача , що містяться на відкритих рахунках було накладено арешт, а також відомості про відповідача було внесено до Реєстру боржників, що підтверджується постановою державного виконавця від 06.12.2021 року та відповідним повідомленням від 06.12.2021 року ( а.с. 42,43-44)

Згідно заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 12.10.2023 року відповідачу було зменшено розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які підлягають стягненню з відповідача на коиисть позивача на підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 12.05.2021 року на розмір -1800,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Вказане судове рішення набрало законної сили 12.10.2023 року. ( а.с.134-135)

Таким чином розмір сплати аліментів відповідачу зменшено до 1800,00 грн. починаючи з 12.10.2023 року, тоді як заявлені вимоги позивачем за період до 01.10.2023 року.

Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 02.11.2022 року вбачається ,що за адресою : АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач , а також ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ( а.с.49), які є батьками відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього .( а.с.72)

Щодо наданих суду медичних документів мати відповідача - ОСОБА_6 ( а.с. 57-58,60-67) суд зазначає,що вказані медичні документи містять інформацію про стан здоров`я останньої станом за 2014,2015,2017 роки, тобто до ухвалення судом рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Крім цього, з вказаних документів не вбачається, що мати відповідача , є особою яка має інвалідність, та/або потребує постійного догляду та піклування інших осіб. Інших доказів цьому, суду не надано.

Згідно консультативного висновку ТОВ « Центр медикосоціальної реабілітації» від 22.12.2022 року, відповідач проходив амбулаторне лікування, та йому рекомендовано продовжувати лікування під наглядом лікаря психіатра та прийом ліків за схемою ( а.с.71) . Інших доказів щодо стану здоров`я відповідача суду не надано.

Відповідачем та його представником в якості доказів сплати аліментів у 2023 році , що на їх думку не були враховані державним виконавцем при здійсненні розрахунку заборгованості по аліментам, суду були надані копії чеків ( квитанцій). ( а.с. 94,98-101, 126-129) .

З наданих чеків( квитанцій) , а саме :

-від 11.08.2023 року сума оплати 2994,00 грн. ( а.с.126);

-від 11.08.2023 року сума оплати 2994,00 грн. та від 09.09.2023 року сума оплати 2994,00 ( а.с.127);

- Дублікат чека від 14.09.2023, дата валютування 19.04.2023 року, сума оплати 5000,00 грн. ( а.с.128);

-Дублікат чека від 14.09.2023, дата валютування 01.05.2023 року, сума оплати 4020,10 грн. ( а.с.129), вбачається що відповідачем на користь позивача були сплачені аліменти у відповідний період та у відповідному розмірі, та вказані оплати не були враховані державним виконавцем при здійснені розрахунку заборгованості по аліментам.

Таким чином, суд приходить до висновку ,що сума заборгованості по сплаті аліментам відповідача , з урахуванням вищевказаних оплачених сум , які були здійснені в період часу з 19.04.2023 року по 09.09.2023 року включно, становить 232797,90 грн. замість 250800,00 грн., як це вказано в розрахунку заборгованості державного виконавця станом на 01.10.2023 року. ( 2,10)

Що стосується інших платіжних документів, які надані в якості доказів відповідачем та його представником , суд звертає увагу на те, що копії чеків (квитанцій) повторюються та окрім відповідних здійснених платежів ( чеки), ще й надані суду їх дублікати, ув`язку з чим суд не приймає їх до уваги.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

У відповідності зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Пленум Верховного Суду України у п. 17 Постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач неналежно виконував, покладений на нього статтею 180 СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, оскільки сплачував стягнуті з нього рішенням суду аліменти нерегулярно та не в повному обсязі, у зв`язку з чим має перед позивачем заборгованість по сплаті аліментів, що підтверджується розрахунками державного виконавця, які сторонами у встановленому законом порядку не оспорювалося.

Відповідно до ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно дост.20 СК України до правовідносин щодо відповідальності платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки врегульованих ст. 196 СК України позовна давність не застосовується.

Пленум Верховного Суду України в своїйпостанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п.22 роз`яснив, що передбаченаст.196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбаченихст.197СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості.

Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів.

У даному випадку необхідно виходити із презумпції вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти на утримання дитини та прострочила виконання зобов`язання, яка і повинна доказувати протилежне, що відповідачем та його представником не зроблено.

Верховний Суд у складі Великої Палати у Постанові від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц зазначив, що правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, згідно розрахунку державного виконавця, заборгованість по сплаті аліментів у відповідача виникла з 18.01.2021 року по 01.10.2023 року, тоді як представник позивача у своїй заяві про збільшення позовних вимог здійснюючи розрахунок по пені зазначає період прострочки з 01.02.2021 року по 01.10.2023 року.

Таким чином , суд не може вийти за межі позовних вимог, у зв`язку з чим здійснює обчислення щодо розрахунку пені за період з 01.02.2021 року по 01.10.2023 року, а саме кількість днів прострочення 973, сума заборгованості - 232797,90 грн. Розрахунок : 232797,90

х1%х973 = 2265123,57 грн.

Оскільки за умовами ч.1 ст.196 СК України встановлено, що розмір нарахованої пені не може становити більше 100 відсотків заборгованості, стягненню з відповідача підлягає пеня за прострочення сплати аліментів в розмірі 232797,90 грн.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тойка Станіслава Сергійовича до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несвоєчасну виплату аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.02.2021 року по 01.10.2023 року в розмірі розмірі 232797 ( двісті тридцять дві тисячі сімсот дев`яносто сім) грн. 90 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тойка Станіслава Сергійовича відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовій збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, а якщо апеляційну скаргу подано - після закінчення апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, а у разі його ухвалення за відсутності учасників справи- в той же строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони та учасники по справі :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Представник позивача діє за довіреністю від 15.02.2021 року ОСОБА_7 ,1983 р.н. , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Представник відповідача адвокат Шпіньова Олена Михайлівна, діє на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги серія АХ №1140254 від 25.07.2023р., АДРЕСА_4 .

Суддя: І. В. Чайка