1Справа № 335/4676/23 2-з/335/40/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Романько О.О.,

за участю секретаря Колесник Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 подану через представника адвоката Вельможко Анну Ігорівну про забезпечення доказів до подання позовної заяви,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення доказів до звернення з позовом до суду, відповідно до якої просить суд постановити ухвалу, якою забезпечити докази шляхом витребування у акціонерного товариства «Інститут титану»: копії письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні; довідки про розмір заборгованості із заробітної плати заявника з окремим зазначенням розміру нарахованої заробітної плати та розміру невиплаченої заробітної плати; копії особових рахунків заявника за період з 01.01.2019 по 14.11.2022; копії табелів обліку робочого часу заявника за період з 01.01.2019 по 14.11.2022 з зазначенням років та кількості робочих днів; довідки про розмір середньоденної заробітної плати заявника, обчисленої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100; копії особової справи заявника форми П-2; копії наказу про звільнення заявника; копії наказів про відрядження заявника від 05.03.2019 №12 та від 25.06.2019 за № 50; копії технічного завдання від 05.03.2019 № 89 та від 25.06.2019 № 101.

Заявник мотивує свою заяву тим, що вона має намір подавати позов до АТ «Інститут титану» з вимогами про стягнення заборгованості з виплати заробітної плати, а також середнього розміру заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні.

Крім того, для отримання документів представник заявника звертався до АТ «Інститут титану» з адвокатським запитом, однак останній з запитуваних документів надав неналежним чином засвідчені копії наказу про звільнення та копії табелів робочого часу, які не містили відомостей про періоди роботи та копію особової картки. При цьому, АТ «Інститут титану» зобов`язувалися надати потягом місяця інші запитувані документи та відомості. Але за сплином зазначеного часу будь-які документи заявнику так і не були надані, тому остання була вимушена звернутись до суду.

В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, про час і місце його проведення повідомлялися, адвокат Вельможко А.І. надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні вимог наполягала.

Представник АТ «Інститут титану» в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлялися, заяв чи клопотань до суду не надали.

Відповідно до частини третьої статті 118 ЦПК України неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення доказів.

Суд, вивчивши подану заяву про забезпечення доказів до подання позовної заяви та додані до неї документи, вважає, її обґрунтованою.

Згідно із частиною першою статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Відповідно до частини другої статті 116 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно із частиною третьою статті 116 ЦПК України заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Вимоги, що ставляться до форми та змісту заяви про забезпечення доказів, визначені положеннями статті 117 ЦПК України.

Відповідно до пунктів чотири-п`ять частини першої статті 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів зазначається: докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

За змістом наведених норм обов`язковою умовою для вжиття судом заходів щодо забезпечення доказів є встановлення обставин, які дають підстави для висновку, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка звертається до суду із заявою про забезпечення доказів.

Аналізуючи положення ЦПК України у зіставленні з вимогами заявника насамперед слід зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено або збирання або подання останніх стане згодом неможливим чи утрудненим.

Тобто забезпечення доказів - це механізм не лише здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, а й насамперед запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 9901/845/18

Разом з тим, заяву про забезпечення доказів, подану в порядку статей 116-117 ЦПК України, слід відрізняти від клопотання про витребування доказів, яке може бути подане учасником справи відповідно до статті 84 ЦПК України, оскільки вони є різними за своєю правовою природою.

Більш того, потрібно розрізняти витребування доказів як спосіб забезпечення доказів, що в майбутньому можуть бути втрачені або їх подання виявиться ускладненим (статті116-119 ЦПК України), та витребування доказів як допомогу суду особам, котрі беруть участь у справі, у поданні відповідно доказу, який неможливо отримати самостійно (стаття 84 ЦПК України).

Суд при вирішенні питання про забезпечення доказів має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення доказів; забезпечення збалансованості прав та інтересів сторін; наявності взаємозв`язку між забезпеченням доказів, витребуванням певної інформації, і предмету позовних вимог, а також запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб учасників даного судового процесу, а також те, що є наявні підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Ці обставини суд вважає істотними і необхідними для забезпечення доказів.

З аналізу вищенаведених норм, з метою забезпечення права на судовий захист та враховуючи неможливість отримання відповідного доказу заявником, зазначені письмові докази підлягають витребуванню.

В той же час, суд приймає до уваги лист АТ «Інститут титану» від 13.03.2023, з якого вбачається, що відповідно до Положення про комерційну таємницю і конфіденційну інформацію та правила їх збереження в ПАТ «Інститут титану», а саме Додатку 1 до нього, затвердженого наказом від 31.05.2018 за № 86 не можуть бути надані заявнику копії технічного завдання від 05.03.2019 № 89 та від 25.06.2019 № 101.

За загальним правилом, роботодавець самостійно може визначати коло відомостей (об`єм інформації), що становлять для нього комерційну таємницю (ч. 1 ст. 36 ГК України). Так, під комерційною таємницею розуміється інформація, яка: є секретною в тому розумінні, що вона в цілому чи в певній формі та сукупності її складових є невідомою та не є легкодоступною для осіб, які звичайно мають справу з видом інформації, до якого вона належить; має комерційну цінність та була предметом адекватних існуючим обставинам заходів щодо збереження її секретності, вжитих особою, яка законно контролює цю інформацію (ч.1 ст. 505 ЦК України).

Таким чином, це може бути будь-яка інформація про структурну організацію компанії, фінансові показники, постачальників, клієнтів, умови контрактів, бізнес плани тощо.

Зазначене підтверджується позицією Верховного Суду, викладеною ним у постанові від 23.11.2020 у справі № 910/1759/19: «Склад та обсяг відомостей, що становлять комерційну таємницю, порядок їх захисту визначаються самостійно власником або керівником підприємства з дотриманням чинного законодавства. Елементи та складові системи правового захисту комерційної таємниці мають бути задіяні та використані в повній єдності та взаємодії для можливості уникнення витоку відомостей, які складають комерційну таємницю».

Комерційною таємницею можуть бути відомості технічного, організаційного, комерційного, виробничого та іншого характеру, за винятком тих, які відповідно до закону не можуть бути віднесені до комерційної таємниці.

Заявник не навів обґрунтування, яким саме чином послужить для складання позову про стягнення заборгованості з заробітної плати та середнього розміру заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, інформація, яка міститься в технічному завданні від 05.03.2019 № 89 та від 25.06.2019 № 101, з урахуванням пояснень власника (роботодавця) щодо віднесення такої до конфіденційної.

За таких обставин, суд вважає заяву про забезпечення доказів обґрунтованою, але такою, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 76, 77, 84, 116, 117, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 подану через представника адвоката Вельможко Анну Ігорівну про забезпечення доказів до подання позовної заяви задовольнити частково.

Витребувати у Акціонерного товариства «Інститут титану» (, місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 180) докази, а саме належним чином засвідчені копії:

-письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені їй при звільненні;

-довідки про розмір заборгованості із заробітної плати заявника з окремим зазначенням розміру нарахованої заробітної плати та розміру невиплаченої заробітної плати;

-особових рахунків заявника за період з 01.01.2019 по 14.11.2022;

-табелів обліку робочого часу заявника за період з 01.01.2019 по 14.11.2022 з зазначенням років та кількості робочих днів;

-особової справи заявника форми П-2; копії наказу про звільнення заявника;

-наказів про відрядження заявника від 05.03.2019 №12 та від 25.06.2019 за № 50.

Окремо довідку про розмір середньоденної заробітної плати заявника, обчисленої відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08.02.1995 № 100.

Роз`яснити, що заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Уповноважити представника заявника адвоката Вельможко Анну Ігорівну на отримання зазначеної вище інформації та документів у Акціонерного товариства «Інститут титану» (, місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 180).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 09.06.2023.

Суддя: О.О. Романько