Справа № 466/4230/22
Провадження № 2/466/1328/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Настасяк Б. І.

з участю: представника первісного позивача Жарського І. Р.

відповідача за первісним позовом ОСОБА_1

представника відповідача за первісним позовом Бельдій Н. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» про визнання недійсним кредитного договору,-

в с т а н о в и в:

23 червня 2022 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому позивач просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 25.11.2021 у розмірі 21908,51 грн. станом на 23.05.2022 та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2481,00 грн. (а. с. 4-8)

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2022 року задоволено позов Акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а. с. 53, 54-56).

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Приватбанк», , заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 25.11.2021 у розмірі 21908,51 грн. (двадцять одну тисячу дев`ятсот вісім гривень 51 копійку) станом на 23.05.2022.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Приватбанк», , судовий збір у розмірі в розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 копійок).

16 березня 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова надійшла заява адвоката Бельдій Наталії Володимирівни, яка діє в інтересах відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 466/4230/22 за позовом Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а. с. 62-68).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03 квітня 2023 року заочне рішення скасовано та за клопотанням сторони відповідача справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а. с. 136).

Стислий виклад позицій сторін.

Обґрунтування позивача.

25.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 25.11.2021.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

В порушення умов кредитного договору, ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за договором не виконав.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач ОСОБА_1 станом на 23.05.2022 має заборгованість у розмірі 21908,51 грн., яка складається з наступного:

- 19749,47 грн. заборгованість за тілом кредиту;

- 19221,04 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту;

- 528,43 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 1203,36 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;

- 955,68 грн. заборгованість за простроченими відсотками;

- 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України;

- 0,00 грн. нарахована пеня;

- 0,00 грн. нарахованої комісії.

Таким чином, посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 25.11.2021 у розмірі 21908,51 грн. станом на 23.05.2022 та сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір в розмірі 2481,00 грн.

Обґрунтування заперечень відповідача.

20 квітня 2023 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Бельдій Н. В. подано відзив на позовну заяву та зустрічну позовну заяву, у якій просить суд ухвалити рішення, яким визнати недійсним Договір про надання банківських послуг б/н від 25.11.2021 на суму 20000,00 грн., укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнути з відповідача за зустрічним позовом судові витрати (а. с. 147-154, 158-166).

Заперечення проти первісного позову та зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що що відповідач ОСОБА_1 повністю заперечує факт відкриття ним особисто кредитного карткового рахунку (карта «Універсальна Ґолд») за допомогою сервісу «Приват24» на ім`я ОСОБА_1 за номером НОМЕР_2 , а також підписання Договору про надання банківських послуг з ПАТ КБ «Приватбанк» б/н від 25.11.2011 на суму 20000,00 грн.

В ніч з 25.11.2021 на 26.11.2021 невідомими особами у ОСОБА_1 викрадено майно, серед якого: мобільний телефон та банківську карту Приватбанку за номером НОМЕР_3 . Зловмисники, володіючи незапароленим телефоном ОСОБА_1 та платіжною банківською карткою уклали від імені ОСОБА_1 ряд кредитних договорів на загальну суму орієнтовно 57000,00 грн., в тому числі Договір про надання банківських послуг з ПАТ КБ «Приватбанк» б/н від 25.11.2011 на суму 20000,00 грн.

26.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області із заявою щодо неправомірних дій осіб, які неправомірно заволоділи належним йому мобільним телефоном, кредитною картою та в подальшому, шахрайським способом від його імені, отримавши кошти в кредитних та банківських установах, заволоділи такими, чим спричинили збитки.

На підставі заяви ОСОБА_1 дізнавачем ВД ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, за заявою ОСОБА_1 20.01.2022 зареєтроване кримінальне провадження № 60000088 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України.

Постановою від 20 червня 2022 року об`єднано матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях 0001025 від 27.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та № 60000088 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України, в одне провадження та присвоєно реєстраційний № 0001025.

Постановою дізнавача ВД ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області від 16.03.2023 кримінальне провадження № 0001025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 1, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 361 КК України закрито.

ОСОБА_1 неодноразово повідомляв позивача ПАТ КБ «Приватбанк» про шахрайські дії, в тому числі оформлення на його ім`я карткового рахунку № НОМЕР_2 та укладання від його імені невідомими особами Договору про надання банківських послуг б/н від 25.11.2021, що підтверджується невідкладним блокуванням ПАТ КБ Приватбанк» рахунків та номеру телефону відповідача за заявами ОСОБА_1 .

Кредитний договір про надання банківських послуг б/н від 25.11.2021 у розмірі 20000,00 грн. ОСОБА_1 не укладався, відповідач вважає, що під час укладання вказаного Договору було порушено вимоги ч. 3 ст. 203 ЦК України на момент укладення договору відсутнє волевиявлення та внутрішня воля відповідача ОСОБА_1 .

Тому просить суд у задоволенні позовної заяви ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити у повному обсязі.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору задовольнити, визнати недійсним Договір про надання банківських послуг б/н від 25.11.2021 на суму 20000,00 грн., укладений між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» та стягнути з відповідача за зустрічним позовом судові витрати.

08 травня 2023 року на адресу суду представником позивача АТ КБ «Приватбанк» подано відповідь на відзив, що аналогічна позовній заяві. Додатково представник позивача зазначив, що на даний час за результатами проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні жодну особу не визнано винною у вчиненні злочину, тому вважає, що заперечення відповідача не можуть прийматися до уваги. Відповідач належним чином свої зобов`язання за Кредитним Договором не виконав, тому просить задовольнити позовні вимоги Банку в повному обсязі (а. с. 175-180).

23 травня 2023 року на електронну адресу суду представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Бельдій Н. В. подано письмові заперечення, аналогічні викладеному відзиві на позовну заяву та зустрічній позовній заяві (а. с. 195-197).

Крім того, 23 травня 2023 року на електронну адресу суду представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Бельдій Н. В. подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій просить прийняти до розгляду заяву позивача за зустрічним позовом про збільшення позовних вимог, та в подальшому, ухвалити рішення, котрим визнати недійсним Договір про надання банківських послуг б/н від 25.11.2021 на суму 20000,00 грн., укладений між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк»; застосувати наслідки недійсності Договору про надання банківських послуг б/н від 25.11.2021 на суму 20000,00 грн., укладеного між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» шляхом стягнення з АТ КБ «Приватбанк», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , 1987,07 грн. (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят сім гривень 07 копійок) (а. с. 207-209).

30 травня 2023 року на електронну адресу суду представником відповідача за зустрічним позовом АТ КБ «Приватбанк» Жарським І. Р. подано відзив на зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 , у якому АТ КБ «Приватбанк» заперечує зустрічні позовні вимоги, вважає такі необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню (а. с. 218-228).

Представник відповідача за зустрічним позовом вказав, що ОСОБА_1 відкрив 25.11.2021 за допомогою сервісу «Приват24» картковий рахунок (карта Універсальна Ґолд) за номером НОМЕР_4 , а також підписання Договору про надання банківських ослуг з ПАТ КБ «Приватбанк» б/н від 25.11.2021 на суму 20000,00 грн.

Кредитні кошти по рахунку платіжної картки НОМЕР_4 ОСОБА_1 перерахував 25.11.2021 на свою платіжну картку для виплат НОМЕР_5 в сумі 19859 грн. В подальшому, кошти з рахунку платіжної картки НОМЕР_5 ОСОБА_1 використовував на свій власний розсуд.

Позивачем не надано жодного доказу, який б підтверджував, що 25.11.2021 та 26.11.2021 операції по його рахунку платіжних карток № НОМЕР_4 та № НОМЕР_5 , відкритих у АТ КБ «Приватбанк», здійснювались не ним, оскільки такі дії (операції) були здійсненні шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24.

Схвалення та виконання договору відповідачем за первісним позовом щодо сплати відсотків та інших платежів підтверджується випискою по рахунку, де зазначені відповідні операції, а також операції щодо часткового повернення коштів, тобто виконання договору відповідачем.

Тому представник відповідача за зустрічним позовом вважає, що відсутні правові підстави для визнання недійсним правочину.

Крім того зазначив, що списання чергового щомісячного платежу по оплаті частинами відповідачем було використано всю суму кредитного ліміту, списання коштів здійснено за рахунок овердрафту, що й спричинило перевищення тіла кредиту над розміром встановленого кредитного ліміту.

Оскільки банк діяв в межах Договору про надання банківських послуг, укладеним між позивачем та відповідачем й вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог за зустрічним позовом.

01 червня 2023 року у підготовчому засіданні представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокатом Бельдій Н. В. подано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву, аналогічну відзиву на первісну позовну заяву та зустрічній позовній заяві (а. с. 231-233).

20 жовтня 2023 року на адресу суду представником позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвокатом Бельдій Н. В. подано додаткові пояснення, що аналогічні відзиву на первісну позовну заяву та зустрічній позовній заяві (Т. 2 а. с. 42-45).

Процесуальні дії суду по справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 08 липня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (Т. 1 а. с. 46).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2022 року постановлено проводити заочний розгляд справи (Т. 1 а. с. 52).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 11 серпня 2022 року задоволено позов Акціонерного товариства «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (Т. 1 а. с. 53, 54-56).

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Приватбанк», , заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 25.11.2021 у розмірі 21908,51 грн. (двадцять одну тисячу дев`ятсот вісім гривень 51 копійку) станом на 23.05.2022.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Приватбанк», , судовий збір у розмірі в розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 копійок).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 17 березня 2023 року поновлено відповідачу ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. Прийнято заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення (Т. 1 а. с. 130).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 03 квітня 2023 року заочне рішення скасовано та за клопотанням сторони відповідача справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (Т. 1 а. с. 136).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 16 травня 2023 року прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» про визнання недійсним кредитного договору. Об`єднано первісний позов Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» про визнання недійсним кредитного договору (Т. 1 а. с. 191).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 червня 2023 року задоволено клопотання представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 адвоката Бельдій Н. В. про витребування доказів. Витребувано від АТ КБ «Приват Банк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д; адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50), , інформацію про те, чи змінювався пароль для входу в систему Приват24 ОСОБА_1 (номер мобільного для входу в Приват24: НОМЕР_6 ), 25.11.2021 (зобов`язано вказати точний час) та чи змінювався ПІН-код фізичної банківської карти ОСОБА_1 НОМЕР_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (зобов`язано вказати точний час) (Т. 1 а. с. 250).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 29 серпня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (Т. 2 а. с. 26).

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні представник позивача АТ КБ «Приватбанк» Жарський І. Р. первісні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві, відповіді на відзив, надав пояснення аналогічні викладеному, просив такі задовольнити, у зустрічному позові просив відмовити у зв`язку з безпідставністю та необґрунтованістю позовних вимог.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бельдій Н. В. заперечили щодо первісних позовних вимог, просили відмовити у їх задоволенні з підстав, наведених у відзиві на позов, просили задовольнити зустрічну позовну заяву в повному обсязі.

Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Згідно зі статтею 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, установлених договором або актом цивільного законодавства.

Частиною 2 статті 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів, а також визначено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд встановив, що 25.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку № б/н від 25.11.2021, згідно якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а. с. 11, 13-24).

Для користування кредитним картковим рахунком відповідач ОСОБА_1 отримав кредитну картку, номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у Довідці про отримані картки, долученої до матеріалів позовної заяви (а. с. 12).

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 20000,00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а. с. 11).

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.5, на підставі яких відповідач ОСОБА_1 при укладенні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Відповідач зобов`язався слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п. 1.1.1.44 Договору короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно п. 2.1.1.3.1 Договору погашення кредиту та процентів здійснюється наступним чином: відповідач ОСОБА_1 доручив позивачу здійснювати списання грошових коштів з карткового рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим Договором, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та відсутності прострочених зобов`язань за цим Договором; внесенням Клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі у розмірі Мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитку картку.

Відповідно до п. 1.1.2.1.2 Договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язався вчасно здійснювати оплату банківських послуг, відповідно до тарифів, здійснювати погашення заборгованості у строки та в розмірах, визначених Договором.

Відповідно до п. 1.1.3.1.5 Договору відповідач доручив Банку списувати кошти з рахунків Клієнта у межах сум, що підлягають сплаті Банку за Договором, у разі настання термінів платежів у межах платіжного ліміту рахунка. Списання коштів здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку.

Відповідно до п. 2.1.1.6.1. Договору, сторони узгодили, що в разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку передбаченому п. 2.1.1.3.1 Договору, щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за Договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі.

Згідно п. 2.1.1.2.12, сторони дійшли згоди, що в разі, починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості у розмірі: 86,4 % для картки «Універсальна», 84,0 % для картки «Універсальна голд».

Станом на 23.05.2022 заборгованість відповідача ОСОБА_1 за договором № б/н від 25.11.2021 становить 21908,51 грн., яка складається з наступного:

- 19749,47 грн. заборгованість за тілом кредиту;

- 19221,04 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту;

- 528,43 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 1203,36 грн. заборгованість за нарахованими відсотками;

- 955,68 грн. заборгованість за простроченими відсотками;

- 0,00 грн. - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України;

- 0,00 грн. нарахована пеня;

- 0,00 грн. нарахованої комісії.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

До Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг банк долучив розрахунок заборгованості за договором № б/н від 25.11.2021, укладеного між позивачем АТ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 станом на 23.05.2022 (а. с. 9), виписку за договором № б/н за період 25.11.2021-26.05.2022, згідно якого встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувався наданими позивачем кредитними коштами (а. с. 10), Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 (а. с. 11), Довідку про видані картки (а. с. 12), Паспорт споживчого кредиту (а. с. 25-29), та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна. «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а. с. 30).

Щодо поданого позивачем розрахунку, суд приходить наступних висновків.

За змістом статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Суд встановив порушення відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором щодо повернення отриманої ним суми кредитних коштів.

Вказана вимога залишилась невиконаною відповідачем за первісним позовом.

Щодо зустрічної позовної заяви, суд приходить наступного висновку.

Із змісту позовної заяви встановлено, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 повністю заперечує факт відкриття ним особисто кредитного карткового рахунку (карта «Універсальна Ґолд») за допомогою сервісу «Приват24» на ім`я ОСОБА_1 за номером НОМЕР_2 , а також підписання Договору про надання банківських послуг з ПАТ КБ «Приватбанк» б/н від 25.11.2011 на суму 20000,00 грн.

Заперечення мотивує тим, що в ніч з 25.11.2021 на 26.11.2021 невідомими особами у ОСОБА_1 викрадено майно, серед якого: мобільний телефон та банківська карта Приватбанку за номером НОМЕР_3 . Зловмисники, володіючи незапароленим телефоном ОСОБА_1 та платіжною банківською карткою уклали від імені ОСОБА_1 ряд кредитних договорів на загальну суму орієнтовно 57000,00 грн., в тому числі Договір про надання банківських послуг з ПАТ КБ «Приватбанк» б/н від 25.11.2011 на суму 20000,00 грн.

26.11.2021 ОСОБА_1 звернувся до ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області із заявою щодо неправомірних дій осіб, які неправомірно заволоділи належним йому мобільним телефоном, кредитною картою та в подальшому, шахрайським способом від його імені, отримавши кошти в кредитних та банківських установах, заволоділи такими, чим спричинили збитки.

На підставі заяви ОСОБА_1 дізнавачем ВД ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області внесено відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Крім того, за заявою ОСОБА_1 20.01.2022 зареєтроване кримінальне провадження № 60000088 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України.

Постановою від 20 червня 2022 року об`єднано матеріали досудового розслідування у кримінальних провадженнях 0001025 від 27.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та № 60000088 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 361 КК України, в одне провадження та присвоєно реєстраційний № 0001025.

Судовим розглядом встановлено, що 14 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся у ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області із заявою про закриття кримінального провадження.

Дізнавачем ВД ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області Лемішко Х. В. постановою від 16 березня 2023 року кримінальне провадження № 0001025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 357, ч. 1, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 361 КК України закрито у зв`язку з відсутністю в діях невідомої особи складу кримінального правопорушення (Т. 1 а. с. 155-157).

Суд погоджується із доводами представника відповідача за зустрічним позовом, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 25.11.2021 за допомогою сервісу «Приват24» відкрив картковий рахунок (карта Універсальна Ґолд) за номером НОМЕР_4 та підписав Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку № б/н від 25.11.2021, згідно якої відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у Довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а. с. 11, 13-24).

Для користування кредитним картковим рахунком ОСОБА_1 отримав кредитну картку, номери та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у Довідці про отримані картки, долученої до матеріалів позовної заяви (а. с. 12).

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_1 не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який б підтверджував, що 25.11.2021 та 26.11.2021 операції по його рахунку, відкритому у АТ КБ «Приватбанк», здійснювались не ним особисто, оскільки такі дії (операції) були здійсненні шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24.

Схвалення та виконання договору ОСОБА_1 щодо сплати відсотків та інших платежів підтверджується долученою до матеріалів справи випискою по рахунку, де зазначені відповідні операції, а також операції щодо часткового повернення коштів, тобто виконання договору відповідачем (а. с. 10).

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті у мережі інтернет https://privatbank.ua/terms/.

Відповідно до п. 14.12. ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та п. 1 розділу VI Положення № 705, користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Відповідно до п. п. 2, 5 розділу VI Положення № 705, користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним.

Користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які не виконувалися користувачем. Відповідно до п. 7 розділу Х Положення № 705 контроль за рухом і цільовим використанням електронних платіжних засобів здійснюється власниками цих рахунків.

За змістом п. 6 розділу VI Положення № 705 та п. 14.6. ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Відповідно до умов Договору, клієнт зобов`язаний інформувати Банк та правоохоронні органи за фактом втрати карти , ПІНа або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу, або їх незаконного використання. У 3-х денний термін після усної заяви про втрату картки, ПІНа надати письмову заяву в банк.

Суд критично оцінює доводи позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 , що відкриття кредитного карткового рахунку було здійснено не ним особисто, а невідомими особами шахрайським способом, так як судовим розглядом та матеріалами справи не підтверджено, що ОСОБА_1 після виявлення втрати банківської картки та безпідставне списання (перекази, зняття) коштів звертався у банківську установу із заявою про таку втрату (така у матеріалах справи відсутня).

Як на підставу заперечень ОСОБА_1 щодо укладання ним Кредитного договору, останній посилається на те, що він неодноразово звертався із заявами у ВД ЛРУП № 1 ГУНП у Львівській області про те, що 25.11.2021 у період часу з 21:00 год. по 24:00 год. у центрі м. Львова невідома особа таємно, шляхом вільного доступу, викрала з кишені його куртки мобільний телефон марки «РОСО ХВ» із сім карткою НОМЕР_7 та НОМЕР_8 , банківську картку «Приватбанк» та в подальшому через мобільний додаток Приват24 зняла кредитні грошові кошти, що стверджується Витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001025 від 27.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України (Т. 1 а. с. 74) та за № 0000088 від 20.01.2022 ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (Т. 1 а. с. 89-90).

Проте, згідно матеріалів кримінального провадження, зокрема постанови про закриття кримінального провадження від 28.01.2022, долучених ОСОБА_1 до матеріалів справи, судом встановлено, що органом досудового розслідування у кримінальних провадженнях констатовано факти виключно на підставі заяв та зі слів ОСОБА_1 , котрі не віднайшли підтвердження належними та допустимими доказами в ході досудового розслідування.

Згідно постанови слідчого СВ ЛРУП ГУНП у Львівській області від 28.01.2022 про закриття кримінального провадження встановлено, що органом досудового розслідування під час проведення досудового розслідування кримінального провадження проведено необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії для встановлення усіх обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, за результатами яких не було здобуто будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення кримінального правопорушення, а тому органом досудового розслідування не встановлені обов`язкові елементи складу злочину, відтак у діянні відсутній склад кримінального правопорушення (а. с. 92-93).

Так як стороною позивача за зустрічним позовом не спростовано належними та допустимими доказами доводів представника відповідача за зустрічним позовом, що відкриття кредитного карткового рахунку було здійснено 25.11.2021 за допомогою сервісу «Приват24» не ОСОБА_1 , а невідомими особами, тому суд вважає, що відсутні правові підстави для визнання недійсним правочину.

Застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (пункт 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (провадження № 12-140гс19)).

Велика Палата Верховного Суду у пунктах 71-73 постанови від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц (провадження № 14-90 цс19) дійшла таких висновків: недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (абзац перший частини другої статті 215 ЦК України); якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтepecy позивача; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

У пунктах 74, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17 (провадження № 12-304гс18) сформульовано висновки про те, що такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання правочину недійсним, застосовується до оспорюваних правочинів; за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.

Отже, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обґрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити спір по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обґрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) наголосила, що судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19), пункт 6.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (провадження № 12-80гс20). Судове рішення щодо правових наслідків недійсного правочину, в якому суд у мотивувальній частині робить висновки щодо дійсності чи нікчемності правочину, відповідає зазначеному принципу.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Щодо покликань сторони позивача за зустрічним позовом про визнання недійсним Договору про надання банківських послуг б/н від 25.11.2021, з огляду на те, що він не підписував такого, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з умовами Кредитного договору та підписанням Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, позичальник відповідач за первісним позовом ОСОБА_1 , приєднався до Розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та миттєва Розстрочка», Умов та правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», що розміщені в мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання Заяви, які разом становлять Договір банківського рахунка, та прийняв всі права та обов`язки, встановлені в Договорі та зобов`язався їх належним чином виконувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами того, що на момент укладення кредитного договору ним не підписувалася Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, то такі його покликання не заслуговують на увагу.

Відтак, з огляду на встановлені судом обставини, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що зустрічні позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Суд встановив порушення відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором щодо повернення отриманої ним суми кредитних коштів. Тому, з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 25.11.2021 у розмірі 21908,51 грн. станом на 23.05.2022.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

З відповідача ОСОБА_1 слід стягнути в користь позивача АТ «КБ «Приватбанк» сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви в сумі 2481,00 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

первісний позов Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Приватбанк», , заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 25.11.2021 у розмірі 21908,51 грн. (двадцять одну тисячу дев`ятсот вісім гривень 51 копійку) станом на 23.05.2022.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «Приватбанк», , судовий збір у розмірі в розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню 00 копійок).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства КБ «Приват Банк» про визнання недійсним кредитного договору відмовити.

Первісний позивач: Акціонерне товариство «Приватбанк», , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д.

Первісний відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2023 року.

Суддя П. Т. Едер