Справа № 127/5943/23
Провадження № 2/127/685/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 в березні 2023 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Позов мотивовано тим, що 29.04.2011 року відділом ДРАЦС РС Вінницького МУЮ у Вінницькій між сторонами було укладено шлюб.

В шлюбі у останніх народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В подальшому їхнє спільне сімейне життя не склалося, постійні сварки.

15.06.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Діти проживають з батьком і перебувають повністю на його утриманні.

30.07.2021 року Вінницьким міським судом було винесено рішення, згідно якого вирішено стягнути аліменти на дітей в розмірі 2500,00 грн. щомісячно на кожну дитину.

Позивач зазначає, що діти поступово дорослішають, тому забезпечення їх належними умовами у побуті та їх всебічному розвитку вимагає певних витрат. При цьому, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потребує більшої уваги та лікування, оскільки відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого у неї встановлений діагноз - дитячий церебральний параліч, спастичний лівобережний геміпарез. Паралітично еквіно - варусна деформація лівої стопи, стан після хірургічного лікування в 2018 році. Оперована косоокість. Складний далекозорий астигматизм.

25.08.2021 року ОСОБА_4 разом із батьком звернулася до медичного центру ТОВ «ТОВМЕД» зі скаргами на больові синдроми та м?язові контрактури в області тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, справа та зліва. При огляді був поставлений діагноз : «ДЦІ. Спастичний тетрапарез».

Рекомендовано під загальним наркозом провести операцію «Фібротомія пошкоджених м`язів на всіх проблемних сегментах».

25.08.2021 року під загальним наркозом було проведено операцію. Усунено 32 контрактури. Вартість операції становила - 27000 гривень.

На сьогоднішній день саме ОСОБА_4 потребує збільшення розміру аліментів, адже за станом здоров?я, який змінився з моменту прийняття рішення суду про стягнення аліментів вона потребує періодичного лікування та проведення систематичних аналізів й обстежень.

Позивач вважає, що аліменти у розмірі - 2500 гривень не можуть в повній мірі задовольнити потреби дитини і порушують її права на належний догляд та розвиток.

У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 4500,00 грн., однак не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Позивач позивача в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засідання заперечила в задоволенні позову. Також надала суду відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що погіршення матеріального стану платника аліментів, в результаті чого у неї відсутня можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, недоведеність позивачем зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів та інших підстав для збільшення розміру аліментів, представник відповідача вважає, що дана позовна заява є необґрунтованою.

Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.06.2020 року по справі № 127/9259/20 шлюб між сторонами розірвано.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2021 року по справі № 127/17427/20, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 24.06.2021 року позов задоволено. Визначено місце проживання малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 разом із батьком ОСОБА_1 . Вирішено питання про судові витрати.

Постановою Верховного Суду від 23.10.2021 року касаційну скаргу ОСОБА_6 , яка підписана представником ОСОБА_7 , залишено без задоволення. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 березня 2021 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 24 червня 2021 року залишено без змін.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.07.2021 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного суду від 18.11.2021 року (справа № 127/9109/21) позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, у розмірі 2500 (дві тисяча п`ятсот) грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01.05.2021 року. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, у розмірі 2500 (дві тисяча п`ятсот) грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01.05.2021 року. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, у розмірі 2500 (дві тисяча п`ятсот) грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 01.05.2021 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

25.08.2021 року ОСОБА_4 разом із батьком звернулася до медичного центру ТОВ «ТОВМЕД» зі скаргами на больові синдроми та м?язові контрактури в області тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, справа та зліва. При огляді був поставлений діагноз: «ДЦІ. Спастичний тетрапарез». Рекомендовано під загальним наркозом провести операцію «Фібротомія пошкоджених м`язів на всіх проблемних сегментах», що підтверджується довідкою Медичного центру ТОВ «ТОВМЕД» № 534.

Відповідно довідки Третього відділу ДВС у місті Вінниці від 27.04.2023 року № 28509/22.31-29, у відділі на виконанні перебуває три виконавчих провадження: BП 71150557 з виконання виконавчого листа № 127/9109/21 від 21.09.2021 виданого Вінницьким міським судом Вінницької області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 грн. щомісячно; ВП 71150597 з виконання виконавчого листа № 127/9109/21 від 21.09.2021 виданого Вінницьким міським судом Вінницької області шодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 2500 грн. щомісячно; ВП 71150624 з виконання виконавчого листа № 127/9109/21 від 21.09.2021 виданого Вінницьким міським судом Вінницької області щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 грн. щомісячно. Станом на 27.04.2023 аліменти по всіх трьох виконавчих провадженнях ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей сплачено в повному обсязі, заборгованості немає.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (стаття 180 СК України).

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зазначене також роз`яснено судам у пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не є незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Указане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13, і неодноразово підтриманою Верховним Судом у постановах: від 30 червня 2020 року, у справі № 343/945/19, провадження № 61-2057св20, від 12 січня 2022 року у справі № 545/3115/19, провадження № 61-18145св20, від 23 травня 2022 року у справі № 752/26176/18, провадження № 61-16697св21, та інших.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Зміну у платника аліментів обставин, що вказували б про доцільність такої зміни насамперед в інтересах дитини: втрату ним постійного заробітку, доходу, зменшення і несистематичність його отримання, тощо. Зважаючи на те, що зміна способу може тягнути і зміну розміру таких аліментів належало доводити й обставини, які мають значення в такому спорі та передбачені, ст. 192 СК України, зокрема, зміну матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду із даним позовом, як підставу для збільшення розміру аліментів, посилався на те, що дочка ОСОБА_10 за станом здоров`я, який змінився з моменту прийняття рішення суду про стягнення аліментів потребує періодичного лікування та проведення систематичних аналізів й обстежень.

Як зазначено вище, отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини. Разом із цим, кожна сторона повинна довести обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог (частина перша статті 81 ЦПК України). Проте у позові ОСОБА_1 не навів обставин, які з того часу змінились і свідчили б про зміни матеріального становища платника аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та інших випадків, передбачених статтею 192 СК України, що обумовлюють можливість зміни визначеного судом розміру аліментів, які стягуються на утримання дітей, а також не надав доказів щодо цього.

Разом із тим, слід зазначити, що посилання позивача на обставини збільшення своїх витрат на утримання, лікування дитини, не є підставою для зміни саме розміру аліментів, а можуть розцінюватись як можливі для стягнення з відповідача додаткові витрати на дитину. При цьому в судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся з відповідним позовом до відповідача, а остання відшкодувала йому половину вартості операції.

З огляду на викладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суд також звертає увагу сторін по справі, що ухвалення цього рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права надалі звернутися до суду в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180-183, 191, 192 СК України, ст. 13, 81, 141, 263-265, 273, 279, 354, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя