КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа № 2-1390/11
провадження № 22-ц/824/6127/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Кирилюк Г. М.

суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.

при секретарі Усковій Я. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за поданням приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченка Івана Павловича про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», боржник: ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1 - адвоката Титаренка Володимира Миколайовича на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 16 грудня 2022 року в складі судді Потабенко Л. В.,

встановив:

21.01.2022 приватний виконавець виконавчого округу Київської області Голяченко І. П. звернувся до суду з вказаним поданням, в якому просив надати дозвіл звернути стягнення на майно боржника ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований/проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яке не зареєстроване в установленому законом порядку, а саме: земельну ділянку, площею 0,192 га, з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилався на ті підстави, що у нього з 31.07.2020 перебуває виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1390/11, виданого 24.10.2012 Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 441 969,33 доларів США, що еквівалентно 3 522 495,56 грн, пені за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі 4 429,40 грн та судових витрат в сумі 1 820 грн, а всього 3 258 744,96 грн.

Не зважаючи на вжиті приватним виконавцем Голяченком І. П. заходи примусового виконання рішення суду, боргові зобов`язання боржника ОСОБА_1 станом на 21.01.2022 не виконані, заборгованість не погашена. Боржник свідомо ігнорує неодноразові вимоги та виклики приватного виконавця, не надає необхідну інформацію та документи, які б сприяли ефективному виконанню рішення суду. Сплата боржником в самостійному порядку коштів в сумі 600 грн не може вважатися належним виконанням.

Зазначав, що з інформаційної довідки від 31.07.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №218660762 вбачається, що за боржником на праві власності зареєстровано будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявний запис про обтяження №5791958 та №5792006, як «заборона не нерухоме майно», на підставі договору іпотеки від 05.10.2007, посвідченого та зареєстрованого в реєстрі приватним нотаріусом Мироник О. В. за №5688. Об`єктом заборони є будинок та земельна ділянка площею 0, 192 га, з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно договору дарування від 07.03.2021, власником будинку та земельної ділянки площею 0,192 га з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою : АДРЕСА_1 , є боржник ОСОБА_1 .

Земельна ділянка площею 0,192 га з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 на сьогоднішній день не має власного кадастрового номеру та не зареєстрована за боржником у встановленому Законом порядку.

З метою повного та належного виконання виконавчого листа Обухівського районного суду Київської області по справі № 2-1390/11, виданого 24.10.2012, для задоволення законних вимог стягувача, вбачається необхідним звернути стягнення на незареєстроване майно боржника.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 26 січня 2022 року у відкритті провадження у вказаній справі відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 листопада 2022 року скасовано ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 26 січня 2022 року та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

31.01.2022 ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просила відмовити приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченку І. П. в задоволенні подання.

Повідомила, що право грошової вимоги за кредитним договором було відступлено ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору купівлі-продажу кредитного портфеля від 27.05.2011, укладеного з ПАТ «ОТП Банк», що в подальшому було відступлено на підставі договору факторингу від 25.10.2021, укладеного між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ « Фінансова компанія Інвест-Кредо». В подальшому право грошової вимоги за кредитним договором відступлено на підставі договору про відступлення права вимоги від 25.10.2021, укладеного між ТОВ «ФК Інвест-Кредо» та ОСОБА_2 . Вона готує заяву до суду про заміну сторони у виконавчому провадженні, а саме - стягувача ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на ОСОБА_2 . В подальшому буде вирішуватись питання про залишення іпотечного майна, що зареєстровано за боржником, у свою власність та повернення виконавчого документа без виконання (а. с. 22).

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 16 грудня 2022 року подання приватного виконавця задоволено.

Дозволено приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченку І. П. звернути стягнення на нерухоме майно земельну ділянку площею 0,192 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить боржнику ОСОБА_1 , право власності на яку не зареєстроване у встановленому законом порядку, з метою виконання виконавчого листа № 2-1390/11, що виданий 24.10.2012 Обухівським районним судом Київської області.

01.02.2023 представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Титаренко В. М. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 16 грудня 2022 року та винести рішення, яким у задоволенні подання відмовити у повному обсязі.

Свої доводи обґрунтовує тим, що земельна ділянка площею 0,192 га з цільовим призначенням - будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою : АДРЕСА_1 , є предметом іпотеки на підставі договору іпотеки від 05.10.2007 р.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15.03.2022 було доповнено розділ VІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про іпотеку" пунктом 5-2 такого змісту:

"5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону.

При винесенні оскаржуваної ухвали судом не враховані зазначені обставини.

Зазначив, що ОСОБА_1 щомісячно перераховував на депозитний рахунок приватного виконавця Голяченка І. П. кошти. Таким чином було частково погашено борг за виконавчим документом.

На даний час право вимоги за кредитним договором має ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції не забезпечив можливість боржнику бути присутнім під час розгляду подання приватного виконавця, чим позбавив його можливості реалізувати процесуальні права, зокрема, брати участь у розгляді справи, надати заперечення щодо подання приватного виконавця, висловлювати свою позицію стосовно поданого подання, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, реалізовувати інші процесуальні права щодо судового захисту, які передбачені законом.

25.04.2023 ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало письмові пояснення, в яких зазначило, що твердження заявника щодо неналежності стягувача не відповідають дійсності.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» залишається стягувачем, оскільки ТОВ «ФК Інвест-Кредо» не в повному обсязі здійснено фінансування за умовами укладеного з ним договору факторингу від 25 жовтня 2021 року.

08.05.2023 приватний виконавець виконавчого округу Голяченко І. П. подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Вказує, що посилання боржника на Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120-ІХ від 15.03.2022 є необґрунтованим, оскільки вказаною нормою визначено лише зупинення дії вищевказаний статей. Тобто, зазначені норми права не втратили свою чинність, оскільки не були виключені з тексту зазначеного Закону України «Про іпотеку», а спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання цих правил на певний період, та надалі у разі припинення запровадження воєнного стану дія згаданих правил відновить свою дію без окремого рішення та закону. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 22.06.2022 у справі №296/7213/15 та постанові від 29.06.2022 у справі №201/9754/17.

Враховуючи, що на даний час воєнний стан в Україні триває, то виконання ухвали Обухівського районного суду Київської області від 16 грудня 2022 року лише зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

Зазначає, що відмітки про проведені стягнення на виконавчому листі №2-1390/11 відсутні. На момент звернення до суду з поданням у виконавчому провадженні боржником було сплачено кошти на суму 600 грн.

На момент звернення з даним поданням право вимоги ще не було відступлене ТОВ «ФК Інвест-Кредо».

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно речове право на земельну ділянку площею 0,192 га, з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку за ОСОБА_1 та відсутній запис щодо його належності боржнику.

26.05.2023 приватний виконавець Голяченко І. П. повідомив суду про те, що 10 липня 2023 року приватним виконавцем у виконавчому провадженні НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа №2-1390/11, виданого Обухівським районним судом Київської області 24.10.2012, винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. Підстава для повернення виконавчого документу - п.1 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

В судове засідання учасники справи не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 31 липня 2020 року приватним виконавцем відкрите виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1390/11, виданого 24.10.2012 Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 441 969,33 доларів США, що еквівалентно 3 522 495,56 грн, пені за несвоєчасне виконання зобов`язання в сумі 4 429,40 грн та судових витрат в сумі 1 820 грн, а всього 3 258 744,96 грн.

Боржник ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,192 га з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою АДРЕСА_1 на підставі договору дарування будинку від 07 березня 2001 року, посвідченого державним нотаріусом та зареєстрованого в реєстрі за №898, право власності на яку не зареєстровано у встановленому законом порядку.

Приватний виконавець вказував на те, що за боржником право власності на вказане нерухоме майно не зареєстровано в установленому законом порядку, а тому звернення стягнення для погашення заборгованості перед стягувачем є неможливим.

Ухвала суду першої інстанції про задоволення подання мотивована тим, що виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором без звернення стягнення на нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,192 га з цільовим призначенням будівництво та обслуговування житлового будинку і господарських будівель за адресою АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 , право власності на яке не зареєстроване у встановленому законом порядку є неможливим.

Відповідно до частини першої, другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

За змістом частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до частини третьої та четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна, виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірку, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстроване в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що нею чітко визначена умова, за якої суд вирішує питання звернення стягнення на нерухоме майно боржника, це відсутність державної реєстрації права власності за боржником в установленому законом порядку.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Питання про звернення стягнення на майно боржника, що не зареєстроване в установленому законом порядку, вирішується судом в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною десятою статті 440 ЦПК України, та стосується тих випадків, коли боржник фактично володіє та користується таким нерухомим майном, але право власності на таке майно за ним не зареєстровано в установленому законом порядку.

Зазначене відповідає правовому висновку, наведеному в постанові Верховного Суду від 26 травня 2021 року у справі № 947/22930/19 (провадження № 61-9215св20).

При розгляді справ указаної категорії необхідно враховувати, що однією з головних засад здійснення судочинства в Україні є обов`язковість судового рішення. Немає сенсу в правосудді, якщо рішення судів не виконуються, а невиконання судових рішень є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Ураховуючи ту обставину, що боржник не має грошових коштів та іншого майна, на яке приватним виконавцем може бути звернуто стягнення з метою виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення подання приватного виконавця про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що земельна ділянка та розташований на ній житловий будинок є предметами іпотеки за договором іпотеки №PCL-013/206/2007 від 05.10.2007, реалізація яких на період дії воєнного стану фактично заборонена, не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Верховна Рада України постановила розділ VI «Прикінцеві положення» Закону України «Про іпотеку» доповнити пунктом 5-2 такого змісту:

«5-2. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування щодо нерухомого майна (нерухомості), що належить фізичним особам та перебуває в іпотеці за споживчими кредитами, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на електронних торгах) цього Закону».

Враховуючи, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали воєнний стан в Україні триває, виконання рішення суду зупиняється на період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування.

У такому висновку суд виходить з того, що спеціальним законом лише запроваджене зупинення виконання дія вказаних статей Закону України «Про іпотеку» на певний період. Надалі у разі припинення запровадження воєнного стану їх дія відновить свою дію без окремого рішення та закону.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що під час примусового виконання рішення суду державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДАС ГУЮ у Київській області у 2013 році було стягнуто з боржника 27 317 грн, перераховано виконавчий збір в розмірі 548,89 грн, 960,23 грн, а також 9 602,27 грн та 5 488, 86 грн в рахунок погашення заборгованості на правильність висновків суду першої інстанції не впливає, з огляду на те, що розмір заборгованості за виконавчим листом №2-1390/11, виданим 24.10.2012, становить 3 528 744,96 грн.

Станом на момент розгляду справи судом першої інстанції стягувачем залишалося ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а тому доводи апеляційної скарги щодо неналежного стягувача з огляду на укладення 25 жовтня 2021 року між ТОВ «ФК Інвест-Кредо» та ОСОБА_2 договору про відступлення права вимоги (цесії), за відсутності доказів здійснення належного фінансування за умовами договору, є необґрунтованими.

Підлягають відхиленню також доводи апеляційної скарги щодо неповідомлення боржника про дату та час слухання справи.

Відповідно до ч. 11 ст. 440 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 без задоволення, а ухвали Обухівського районного суду Київської області від 16 грудня 2022 року без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Титаренка Володимира Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 16 грудня 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.12.2023.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт

Т. І. Ящук