ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/4817/65/23 Доповідач - Костів О.З.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 листопада 2023 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючого - Костів О.З.
суддів - Гірський Б. О., Хома М. В.,
з участю секретаря - Сович Н.А.
представника позивача - Хлєбнікова С.В.
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державний реєстратор Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісік С.В. про скасування рішення державного реєстратора та витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.06.2023 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіка С.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 47860955 від 19.07.2019 року про реєстрацію за ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» права власності на офісні приміщення загальною площею 103.3 кв.м., які знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252, номер запису про право власності 33193101).

Припинено право власності ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на офісні приміщення загальною площею 103.3 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 252, номер запису про право власності 33193101.

У решті вимог відмовлено.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 840.80 грн пропорційно до задоволених позовних вимог.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.08.2023 року заяву позивача щодо стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на користь ОСОБА_1 13600.00 грн витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених позовних вимог, а також 420.40 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову.

У решті вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» подало на них апеляційні скарги, посилаючись на їх незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 07.11.2023 року апеляційні скарги ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» залишено без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.06.2023 року та додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.08.2023 року залишено без змін.

14.11.2023 року представник ОСОБА_1 - адвокат Хлєбніков С.В. через систему «Електронний суд» подав до апеляційного суду заяву про ухвалення додаткового рішення, а саме стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 40000.00 грн.

Заява мотивована тим, що під час розгляду цивільної справи № 607/11149/20 у суді апеляційної інстанції позивачем ОСОБА_1 понесено судові витрати в розмірі 40000.00 грн на оплату правничої допомоги адвоката. У додатку № 1, який відповідно до пункту 12 є невід`ємною частиною договору про надання правової (правничої) допомоги № 17 від 15.05.2020 року, сторони погодили розмір гонорару у вигляді фіксованої суми в розмірі 40000.00 грн, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

З огляду на викладене просить ухвалити додаткове судове рішення.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2023 року визначено склад суду: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Костів О.З., склад колегії суддів: Гірський Б.О., Хома М.В.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду 20.11.2023 року справу призначено до розгляду із викликом сторін в судове засідання на 10 год 30 хв 28.11.2023 року.

Частиною 4 ст.270 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про ухвалення додаткового рішення у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Хлєбніков С.В. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав, зіславшись на мотиви, які викладені у скаргах.

Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Крім того, 28.11.2023 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» - адвоката Бурдюг Т.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що заяви про ухвалення додаткового рішення товариство та його представник не отримували.

Колегія суддів вважає, що вказане клопотання не підлягає до задоволення, оскільки згідно квитанції про доставку документів до зареєстрованого електронного кабінету № 312604 від 14.11.2023 року вбачається, що ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» копію заяви про ухвалення додаткового рішення отримало 14.11.2023 року.

Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Враховуючи викладене та з метою недопущення порушень процесуальних строків, відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку, що заяву про ухвалення додаткового судового рішення слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Отже, розподіл судового збору у справі здійснює суд, який приймає рішення, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. У разі, якщо судом не було прийнято рішення щодо розподілу судового збору або інших судових витрат, суд за заявою учасників справи чи з власної ініціативи повинен ухвалити додаткове рішення (постанову) зі справи, яким вирішити відповідне питання.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції має містити розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статті 15 ЦПК України.

Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з частиною шостою статті 137 ЦПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2022 року в справі №910/12876/19 суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12.02.2020 року у справі №648/1102/19 і від 11.11.2020 року у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

12.10.2023 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника позивача - Хлєбнікова С.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.06.2023 року. У відзиві зазначено, що орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, становить 40000.00 грн.

02.11.2023 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника позивача - Хлєбнікова С.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.08.2023 року. У відзиві зазначено, що орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 40000.00 грн.

У справі, яка переглядається апеляційний судом, представником позивача - адвокатом Хлєбніковим С.В. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених за апеляційний розгляд, надано додаток №1 до Договору №17 про надання правової (правничої) допомоги від 15.05.2020 року сторони погодили, що загальний розмір гонорару (винагороди), за надання адвокатом правової (правничої) допомоги, вказаної в договорі і визначеної дорученням, а саме: у суді першої інстанції та при апеляційному та касаційному оскарженні ухвал суду першої інстанції, визначається у Звіті про виконання доручення, із розрахунку 1600.00 грн за 1 годину роботи адвоката, але не може бути меншим ніж 24000.00 грн; у суді апеляційної та касаційної інстанції, зокрема, 40000.00 грн та не залежить від фактичного часу, витраченого адвокатом та обсягу наданої адвокатом правової (правничої) допомоги.

Також, ОСОБА_1 та адвокат Хлєбніков С.В. погодили, що адвокат вправі не приступати до виконання доручення клієнта за договором до моменту оплати гонорару в розмірі зазначеному у п.1.2. цього Додатку №1.

Відповідно до пункту 2 додатку №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги №17 від 15.05.2020 року, Сторони погодили, що вказаний в пункті 1 цього додатку №1 розмір гонорару (винагороди) за надання правової (правничої) допомоги вказаної в договорі і визначеної дорученням визначено сторонами з врахуванням складності справи, виходячи із принципів розумності та з врахуванням часу (строку) дії договору протягом якого доручення підлягає виконанню.

Отже у додатку №1, який відповідно до пункту 12 є невід`ємною частиною договору про надання правової (правничої) допомоги № 17 від 15.05.2020 року, сторони погодили розмір гонорару у вигляді фіксованої суми в розмірі 40000.00 грн, яка не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.

Таким чином витрати позивача ОСОБА_1 на професійну правничу (правову) допомогу у суді апеляційної інстанції підтверджені належними та допустимими доказами.

Разом з цим, проаналізувавши наведені підстави у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а також подані документи, апеляційний суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом відповідача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспівмірною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

07.11.2023 року в судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» - адвокат Бурдюг Т.В. зазначила, що заявлений позивачем орієнтовний розмір 40000.00 грн судових витрат, які будуть понесені під час розгляду в суді апеляційної інстанції, не підлягає до задоволення, оскільки не підтверджений належним доказами та є не співмірним, а тому просила відмовити у стягненні таких витрат.

Колегія суддів зазначає, що додаток № 1, який відповідно до пункту 12 є невід`ємною частиною договору про надання правової (правничої) допомоги № 17 від 15.05.2020 року не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони. Апеляційний суд виходить з того, що розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Як вбачається матеріалів справи, 15.05.2020 року між Клієнтом ОСОБА_1 та адвокатом Хлєбніковим С.В. було укладено Договір №17 про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову (правничу) допомогу щодо представництва інтересів Клієнта у підготовці звернення до суду з позовом, з подальшим представництвом в суді у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Державний реєстратор Білобожницької сільської ради Іванісік С.В. про скасування рішення державного реєстратора та витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння

Встановлено, що адвокат Хлєбніков С.В. брав участь у трьох судових засіданнях, які відбулися: 21.09.2023 року, 12.10.2023 року, 07.11.2023 року.

Крім цього, адвокатом Хлєбніковим С.В. у даній справі було підготовлено:

1) клопотання про ознайомлення з матеріалами справи;

2) відзив на апеляційну скаргу на основне рішення;

3) відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення;

4) заяву про ухвалення додаткового рішення.

Однак, на переконання апеляційного суду, судові витрати в розмірі 40000.00 грн не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру у розумінні приписів частини третьої статті 141 ЦПК України та не є співмірним зі складністю справи.

З огляду на викладене, враховуючи складність справи № 607/11149/20 та виконані роботи (надані послуги), апеляційний суд дійшов висновку, що заявлені представником позивача - адвокатом Хлєбніковим С.В. до відшкодування витрати на правничу допомогу в розмірі 40000.00 грн до відшкодування у повному обсязі не підлягають, оскільки на думку суду є надмірно завищеними.

Колегія суддів вважає, що існують правові підстави для стягнення з ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу за апеляційний розгляд даної справи у сумі 15000 грн, оскільки такий розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

У зв`язку з тим, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 07.11.2023 року апеляційні скарги ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» залишено без задоволення на підставі ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані із наданням правничої допомоги позивачеві в сумі 15000.00 грн, покладаються на ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»

Керуючись ст.ст.141, 270, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове судове рішення у цивільній справі за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 червня 2023 року та на додаткове рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державний реєстратор Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області ІВАНІСІК Сергій Васильович про скасування рішення державного реєстратора та витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені за апеляційний розгляд даної справи у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 копiйок.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту додаткової постанови - 08 грудня 2023 року.

Реквізити учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», місцезнаходження: вул. Терьохіна, 8А, офіс 111, м. Київ, .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Державний реєстратор Білобожницької сільської ради Чортківського району Іванісік Сергій Васильович, місцезнаходження: вул. Лесі Українки, 34, с. Білобожниця, Чортківський район, Тернопільська область.

Головуючий : О. З. Костів

Судді: Б. О. Гірський

М. В. Хома