Справа № 2-2973/11
Провадження № 6/361/47/23
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Радзівіл А.Г.
за участю секретаря Лелеки В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари заяву ТОВ ?Фінансова компанія ?Європейська агенція з повернення боргів? про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільний справі за позовом Акціонерного товариства ?Універсал Банк? до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
У грудні 2021 року до Броварського міськрайонного суду Київської області звернувся представник ТОВ ?Фінансова компанія ?Європейська агенція з повернення боргів? із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільний справі за позовом Акціонерного товариства ?Універсал Банк? до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
В обґрунтування заяви зазначалось, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала справа № 2-2973/11 за позовом Акціонерного товариства ?Універсал Банк? до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010-2008-668 від 17 березня 2008 року.
Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-2973/11 позовні вимоги АТ ?Універсал Банк? до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010-2008-668 від 17 березня 2008 року задоволено.

30.04.2021 року між АТ ?Універсал Банк? та ТОВ ?Фінансова компанія ?Європейська агенція з повернення боргів? було укладено договір факторингу №30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого ТОВ ?Фінансова компанія ?Європейська агенція з повернення боргів? зобов`язується передати (сплатити) АТ ?Універсал Банк? суму фінансування, а АТ ?Універсал Банк? зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до додатку №1 до договору факторингу, ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? набуло права грошової вимоги до відповідачів за кредитним договором № 010-2008-668 від 17 березня 2008 року, в сумі 35074,91 USD, з яких:

- 34070,47 USD основна заборгованість за тілом кредиту;

- 1004,44 USD заборгованість за нарахованими процентами за кредитом;

- 0,00 USD заборгованість за нарахованими штрафами.

Всі нарахування, що відбувались до дати отримання права грошової вимоги здійснювались безпосередньо первісним кредитором АТ ?Універсал Банк? станом на день відступлення права вимоги. ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? не здійснювалось жодних додаткових нарахувань (відсотки, пеня, штрафи, тощо), умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювались.

23 грудня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. призначено судове засідання до розгляду на 22 березня 2022 року.

В судове засіданні представник заявника, будучи належним чином повідомленим, не з`явився, в прохальній частині заяви, просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час, місце розгляду справи.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви.

Судом встановлено, що у провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала справа № 2-2973/11 за позовом Акціонерного товариства ?Універсал Банк? до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010-2008-668 від 17 березня 2008 року.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-2973/11 позовні вимоги АТ ?Універсал Банк? до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010-2008-668 від 17 березня 2008 року задоволено.

30.04.2021 року між АТ ?Універсал Банк? та ТОВ ?Фінансова компанія ?Європейська агенція з повернення боргів? було укладено договір факторингу №30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого ТОВ ?Фінансова компанія ?Європейська агенція з повернення боргів? зобов`язується передати (сплатити) АТ ?Універсал Банк? суму фінансування, а АТ ?Універсал Банк? зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу, ТОВ ?ФК ?ЄАПБ? набуло права грошової вимоги до відповідачів за кредитним договором № 010-2008-668 від 17 березня 2008 року, в сумі 35074,91 USD, з яких:

- 34070,47 USD основна заборгованість за тілом кредиту;

- 1004,44 USD заборгованість за нарахованими процентами за кредитом;

- 0,00 USD заборгованість за нарахованими штрафами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, стягувачем є фізична особа або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником може бути фізична або юридична особа, яка зобов`язана за рішенням вчинити певні дії, або утриматися відї х вчинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

26 жовтня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №2-846/08, провадження № 61-16235св21 (ЄДРСРУ №106988884) досліджував питання щодо заміни сторони виконавчого провадження або стягувача у виконавчому документі.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою, другою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Аналогічні приписи містяться у частині п`ятій статті 15 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII ?Про виконавче провадження? (далі Закон № 1404-VIII.

За змістом статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону № 1404-VIII, з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги, правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження (у виконавчому листі) шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження (у виконавчому листі), тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197цс21 дійшла висновку про те, що враховуючи завдання виконавчого провадження, як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі. За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження №14-197цс21 зазначила, що стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу має встановлені строкові межі. Зокрема, така стадія починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки, якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п.2 ч.4 ст.4 Закону України ?Про виконавче провадження?, п.1 ч.2 ст. 26 Закону №606-Х1У), Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того, чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість штучно збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнути законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого часу. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права?.

Вказана позиція підтримана 19 жовтня 2022 року Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 2-1105/10, провадження № 61-19386св21 (ЄДРСРУ № 106940349).

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

У постанові Верховного Суду від 12 жовтня 2022 року у справі № 389/4348/13-ц (провадження № 61-2344св22) зазначено, що ?питання процесуального правонаступництва врегульовано частиною першою статті 55 ЦПК України, відповідно до якої у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов`язків від однієї особи до іншої. Виникнення процесуального правонаступництва безпосередньо пов`язане із переходом матеріальних прав між такими особами. Заміна сторони правонаступником відбувається, як правило, у випадках зміни суб`єкта права або обов`язку у правовідношенні, коли новий суб`єкт права (позивач, відповідач або третя особа) повністю або частково приймає на себе права чи обов`язки попередника. Для настання процесуального правонаступництва необхідно встановити факт переходу до особи матеріальних прав попередника. У кожному конкретному випадку для вирішення питання про можливість правонаступництва суду необхідно досліджувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права. Підставою для процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному правовідношенні, яке настало після відкриття провадження у справі. Таким чином, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав й обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір. Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 55 ЦПК України, є переходом процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Відповідно до статті 55 ЦПК України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу?.

Таким чином, особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документу, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. До відкриття виконавчого провадження ця особа є стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення, а тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Заміна сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, зокрема після закінчення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, порушує принцип юридичної визначеності, який є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі і до відкриття виконавчого провадження.

Отже, суд звертає увагу на те, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області у справі № 2-2973/11 позовні вимоги АТ ?Універсал Банк? до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 010-2008-668 від 17 березня 2008 року задоволено, у травні 2012 року банк отримав виконавчі листи та рішення суду, і тільки 30.04.2021 року між АТ ?Універсал Банк? та ТОВ ?Фінансова компанія ?Європейська агенція з повернення боргів? було укладено договір факторингу №30/04/21/ФК2, відповідно до умов якого ТОВ ?Фінансова компанія ?Європейська агенція з повернення боргів? зобов`язувалось передати (сплатити) АТ ?Універсал Банк? суму фінансування, а АТ ?Універсал Банк? зобов`язувався відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених цим договором. Доказів того, що було відкрите виконавче провадження за виконавчими листами суду не надано, таким чином строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився, а укладення договорів факторингу ніяким чином не впливає на поновлення перебігу строків.

Таким чином в задоволені заяви ТОВ ?Фінансова компанія ?Європейська агенція з повернення боргів? про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільний справі за позовом Акціонерного товариства ?Універсал Банк? до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , слід відмовити.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ТОВ ?Фінансова компанія ?Європейська агенція з повернення боргів? про заміну сторони у виконавчому провадженні у цивільний справі за позовом Акціонерного товариства ?Універсал Банк? до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Радзівіл А.Г.