Справа № 214/6379/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 грудня 2023 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання Чаплиги О.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

третьої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

встановив:

позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення аліментів з відповідача на її користь у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4 до закінчення ним навчання, тобто до 20.02.2025, посилаючись на обов`язок відповідача по утриманню дитини, яка продовжує навчання.

Ухвалою суду від 04 вересня 2023 року прийнято до розглядупозовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_4 заявлені позовні вимоги підтримали, посилаючись на обов`язок батька утримувати дитину на період продовження її навчання.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснив, що аліменти на утримання його сина ОСОБА_4 сплачувати не проти, але не згодний з розміром аліментів, про стягнення яких просить позивач. Додатково повідомив, що у нього на утриманні є інша дитина 2007 року народження, на яку він сплачує аліменти відповідно до судового наказу Жовтневого районного суду міста Кривого рогу від 05.01.2022 року.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Як встановлено судом та не оспорюється учасниками процесу, ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а. с. 6).

ОСОБА_4 навчається в центрі підготовки і перепідготовки робітничих кадрів № 1 м. Кривий Ріг на денній формі здобуття освіти за рахунок регіонального бюджету з 01.09.2021, термін навчання до 20.02.2025, що підтверджується довідкою Центру підготовки і перепідготовки робітничих кадрів № 168 від 15.08.2023 (а. с. 7).

Згідно до частини другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29.01.2018 р., у справі № 622/373/16-ц, в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15.

При визначенні розміру аліментів суд враховує положення статті 182 СК України, а також ураховує положення Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2023 року у справі № 752/20152/16-ц (провадження № 61-19405сво21) та Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 квітня 2023 року у справі № 459/2988/19 (провадження № 61-7539св22) де зроблено висновок про те, що аналіз змісту частини другої статті 199 СК України дає підстави для висновку, що законодавець не передбачив такої можливості, як зупинення нарахування аліментів, переривання сплати аліментів у певні періоди, зокрема коли повнолітня дитина безпосередньо не бере участі в освітньому процесі, а також звільнення платника аліментів від сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв`язку з продовженням нею навчання в період канікул, переходу на навчання на інший освітній рівень або до іншого навчального закладу, зокрема вступу до магістратури. Правило частини другої статті 199 СК України виключно передбачає припинення права повнолітньої дитини на утримання у разі припинення нею навчання, тобто закінчення або відрахування з навчання у навчальному закладі. Законодавець не передбачив винятку з правила частини першої статті 199 СК України, яка, зокрема не містить застереження про те, що канікулярний період, період вступу до вищого навчального закладу для здобуття вищого рівня освіти не входять до періоду нарахування та сплати аліментів одним із батьків на користь повнолітньої дитини.

Завершення повнолітньою дочкою/сином, до досягнення ними 23 років, навчання на певному освітньому рівні та:

1) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу на наступний рівень освіти; або

2) безпосередній після цього перехід (вступ) до навчального закладу для здобуття освіти на наступному рівні чи за іншою спеціальністю, незалежно від того, чи відбувається це в тому самому або у різних закладах освіти, не свідчить про припинення навчання та, відповідно, саме по собі не є підставою для припинення права на утримання (аліменти).

Подібний висновок зроблено у постанові Верховного Суду від 01 грудня 2021 року у справі № 753/20347/20 (провадження № 61-9584св21).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою та має можливість сплати аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, законом встановлено його обов`язок надавати матеріальну підтримку своїй дитині, яка продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батька.

При прийнятті рішення суд враховує, що відповідач по справі є платником аліментів на іншу дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до судового наказу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 05.01.2022 (а. с. 25).

Також суд бере до уваги, що ОСОБА_4 є отримувачем стипендії при навчанні у розмірі 1250 грн. щомісячно, що підтверджується відповідною довідкою про доходи (а. с. 8).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають до стягнення аліменти на користь позивача на утримання ОСОБА_4 на період його навчання у розмірі 1/6 частки доходу (заробітку), виходячи з принципів розумності та справедливості, що буде відповідати інтересам сторін та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Відповідно до статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Датою подачі позову є 30 серпня 2023 року.

Крім того, оскільки відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI, позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів, він підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави.

Керуючись статями 182, 191, 199, 200 СК України, статями 10, 12,13, 81,141, 263, 265, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

задовольнити позов ОСОБА_1 частково.

Стягувати із ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання сина ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ), починаючи стягнення з 30 серпня 2023 року, на період його навчання, але не більше, ніж до досягнення повнолітньою дитиною 23-х років.

Стягнутиіз ОСОБА_3 до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 11 грудня 2023 року.

Суддя С.І. Сіденко