Справа № 159/5291/23
Провадження № 2/159/1169/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
07 грудня 2023 року м. Ковель
Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Шишиліна О.Г., за участі секретаря Панечко К.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.05.2002 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області, актовий запис №12. Від шлюбу мають трьох дітей, двоє з яких неповнолітні: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .. Родина фактично розпалася через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Подальші шлюбні відносини та збереження родини вважає неможливим, оскільки близько трьох років проживають окремо. Спору про поділ спільного майна подружжя немає. Наполягає на розірванні шлюбу, не надаючи строку для примирення. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.
Відповідно до ухвали суду від 19.09.2023 року по справі відкрито провадження за правилами глави 10 ЦПК України, тобто у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно ст.81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 12, ч.1, 2 ст.13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
19.09.2023 року на адресу відповідача було направлено лист з копією ухвали про прийняття позовної заяви та відкриття провадження у справі та датою судового засідання. У визначений строк відповідач відзив на позовну заяву не подав, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст. 83 ЦПК України суду не надав.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, попередньо подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення отримане ним особисто 29.11.2023 року, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав.
Беручи до уваги викладене, а також відсутність заперечень позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно Ковельським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 23.08.2016 року, сторони 19.05.2002 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за №12 (а.с.4).
Під час шлюбу у сторін народились діти-сини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвами про народження. (а.с. 5-6).
Згідно ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.
Як вбачається з позовної заяви, позивач з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, спільного господарства не ведуть , шлюбні стосунки фактично припинені.
Слід зазначити, що за час перебування справи в суді а ні позивач, а ні відповідач не надали суду доказів на підтвердження, що бажають мати час для примирення, що ними здійснювалися дії, направлені на збереження сім`ї та навпаки позивач наполягає на розірванні шлюбу.
Згідно ст.105 СК України вбачається, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, підстави для надання строку для примирення сторін відсутні, родина розпалась кінцево і у подальшому збережена бути не може.
Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Вирішуючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем, а тому відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає неможливим в подальшому зберегти їх сім`ю, шлюб сторін досить тривалий час носить формальний характер, подальше перебування їх у шлюбі суперечить інтересам кожного та порушує засади добровільності шлюбу тому повинен бути розірваний.
На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 280 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 зареєстрований 19 травня 2002 року виконавчим комітетом Люблинецької селищної ради Ковельського району Волинської області, актовий запис №12,- розірвати.
Прізвище відповідачу залишити без змін « ОСОБА_7 ».
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене відповідачем безпосереднього до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено 11.12.2023 року.

Головуючий:О. Г. ШИШИЛІН