Справа № 201/3695/23
Провадження № 2/201/1730/2023
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого - судді Батманової В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександра Володимировича про повернення безпідставного стягнутих коштів,-

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександра Володимировича про повернення безпідставного стягнутих коштів.

В обґрунтування даної позовної заяви зазначено, що за ВП № 66769571 відкритого на підставі виконавчого напису приватним виконавцем було стягнуто з рахунка ОСОБА_1 , відкритого в АТ «Ощадбанк» 11 906 грн. 44 коп., з яких 2000 грн. - повернення стягувачу авансового внеску, використаного на проведення оцінки майна, 370 грн - витрати виконавчого провадження, 866,96 грн. - основна винагорода приватного виконавця та 8669,48 грн. боргу перед ТОВ «ФК» Дніпрофінансгруп». Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжою О.В. від 09.09.2022 виконавче провадження № 66769571 закінчено. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпро від 03 серпня 2022 року по справі 201/1856/22 визнано виконавчий напис від 11.08.2021, зареєстрований в реєстрі за №2081 вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ « Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» 1789 041 грн 71 коп. в тому числі плати за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом, таким, що не підлягає виконанню. У зв`язку з викладеним просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти в сумі 11 906 грн. 44коп.

Від приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа О.В. надійшов відзив, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав зазначених у відзиві, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що на примусове виконання до офісу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. надійшла заява ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», відповідно до якої стягувач пред`явив виконавчий напис нотаріуса зapeєcтpoвaний в реєстрі за № 1789, вчинений 11 серпня 2021 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким Сергієм Івановичем, за змістом якого з ОСОБА_1 запропоновано стягнути на ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» заборгованість у розмірі 1790741,71 грн.

Приватний виконавець Ванжа О.В. керуючись ст. З, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про відкриття виконавчого провадження від 09.09.2021 (ВП № 66769571), та направив зазначену постанову на адресу боржника зазначену у виконавчому документі.

09.09.2021 приватний виконавець Ванжа О.В. виніс постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження по ВП № 66769571, відповідно до змісту якої: згідно до наказу Міністерства юстиції України № 954/5 від 24.03.2017 зі змінами, внесеними згідно з наказом Міністерства юстиції України № 1468/5 від 08.05.2018 року, встановлено плату за користування АСВП у розмірі 69,00 грн. за кожне відкрите виконавче провадження, та наказом Міністерства юстиції України № 2830/5 від 29.09.2016, встановлено види та розміри витрат виконавчого провадження. Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових. При проведенні виконавчих дій за даним виконавчим провадженням виникла необхідність у стягненні витрат виконавчого провадження з боржника по забезпеченню примусового виконання рішення - 69,00 грн. - за користування АСВП та 301,00 грн. - витрат на виготовлення документів виконавчого провадження (папір; копіювання, друк документів; канцтовари), пересилання документів виконавчого провадження(конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги поштового зв`язку, у загальному розмірі 370,00 грн.

Ураховуючи викладене, керуючись статтею 42 Закону України «Про виконавче провадження» та відповідно до пункту 2 розділу VI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 боржнику було визначено загальна сума мінімальних витрат: 370,00 грн.

В процесі примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, приватний виконавець отримав інформацію про те, що боржник отримує дохід у Військовій частині НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Керуючись ют. 68, 69, 70 Закону України «Про виконавче провадження», приватним виконавцем було винесено постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.10.2021 року по ВП № 66769571, які були відповідно направлені до вищевказаних підприємств на виконання шляхом утримання з боржника частини коштів для погашення заборгованості по виконавчому провадженню.

Загальна сума утриманих грошових коштів по ВП № 66769571 з ОСОБА_1 склала 11906,44 грн.

Зазначена сума грошових коштів була розподілена наступним чином: борг за виконавчим написом направлено стягувачу - ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» у загальному розмірі 8 669,48 грн., повернута ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» сума сплаченого авансового внеску (встановлення вартості майна) у розмірі 2000,00 грн., основна винагорода приватного виконавця у загальному розмірі 866,96 грн., витрати виконавчого провадження у загальному розмірі 370,00 грн.

Згідно Правової позиції, викладеної у Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі № 201/1311/19 зазначено: Аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) - це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена у Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 201/8493/18.

Отже, відсутні правові підстави для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним, на думку позивача, стягненням грошових коштів, оскільки вони не можуть вважатися безпідставно набутими коштам у розумінні статті 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження та основною винагородою приватного виконавця.

Окрім того, постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В. у виконавчому провадженні № 66769571 у встановленому порядку не оскаржувались та є чинними, а вимоги от. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають повернення виконавчого збору з Державного бюджету України, а не винагороди приватного виконавця з рахунку приватного виконавця, а тому відсутні підстави для задоволення вимог заяви в частині стягнення коштів з приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжи О.В.

Таким чином, оскільки грошові кошти, що були стягнуті з боржника на користь приватного виконавця Ванжи О.В. в розмірі 866,96 грн. - основної винагороди та 370,00 грн. - витрати виконавчого провадження, не є безпідставно набутими, оскільки підставою набуття коштів є чинна постанова приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди, постанова про стягнення витрат виконавчого провадження та постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника винесені в рамках виконавчого провадження оскаржені не були. А інші стягнуті кошти, а саме кошти в сумі 8669,48 грн. перераховані стягувачу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та перебувають у останнього.

Відтак, суд вважає, що в задоволені позовних вимог слід відмовити, оскільки суду не надано та судом не встановлено належних та достатніх доказів на підтвердження доводів зазначених позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати понесені позивачем стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 1212 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76, 76-81, ч. 6 ст. 82, ст.ст. 89, 141, ч.4 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні позовних вимог у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Ванжа Олександра Володимировича про повернення безпідставного стягнутих коштів.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя : В.В. Батманова