Справа № 302/2062/23
Провадження № 2/302/374/23
Номер рядка звіту 68
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2023 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді Сидоренко Ю.В.

при секретарі Царь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

30.11.2023 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому позивач ОСОБА_1 просить розірвати шлюб, укладений 16 січня 1999 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області, за актовим записом № 3.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначає, що у шлюбі народилися діти: син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач вказує, що з червня 2016 року сімейне життя та спільне проживання сторін припинилося по причині різних характерів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що призвело до втрати поваги та почуттів одне до одного. Зазначає, що з вказаного часу вони не проживають однією сім`єю, він має іншу жінку з якою спільно проживає більше п`яти років. Зазначає, що шлюб з відповідачкою існує формально, що суперечить інституту шлюбу та сім`ї. Вважає, що їх сім`я розпалася остаточно, її збереження вважає за неможливе та недоцільне, а тому він змушений звернутися до суду з даним позовом про розірвання шлюбу.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 01.12.2023 року позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення з приводу розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін по даній справі не надходили.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте до суду разом з позовною заявою подано письмову заяву позивача, в якій він просить розглянути справу без його участі ,посилаючись на зайнятість на роботі за межами області. Просить заявлені ним позовні вимоги до ОСОБА_2 задовольнити за підставами та обґрунтуваннями, викладеними у позовній заяві (а.с.3).

В судове засідання відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином. проте на адресу суду 11.12.2023 року подано письмову заяву відповідачки ОСОБА_2 , в якій вона просить розглянути справу без її участі та у поданій заяві вказує, що позовні вимоги ОСОБА_1 вона визнає у повному обсязі та не заперечує проти розірвання шлюбу, строк для примирення просить не надавати.

Всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини по справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, який 16 січня 1999 року було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів 16.01.1999 року зроблений відповідний актовий запис №3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яка є матеріалах справи (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про їх народження, копії яких є в матеріалах справи (а.с.6-8).

Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, відсутністю взаєморозуміння, що в цілому призвело до втрати почуття любові та довіри один до одного, та припинення шлюбних відносин, у зв`язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом про розірвання шлюбу.

Чинним законодавством України передбачено право подружжя на розірвання шлюбу за позовом одного із них на підставі рішення суду: зокрема, положеннями ст.ст.104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов`язати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення.

Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, аналізуючи вищенаведені законодавчі норми, виходячи з принципів об`єктивності, розумності, справедливості та доцільності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та суд приходить до висновку, що дана сім`я розпалася остаточно та будь-яких підстав до її збереження судом не встановлено та відповідачкою не доведено.

Крім того, оскільки позивач ОСОБА_1 наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка ОСОБА_2 визнає позовні вимоги позивача у повному обсязі, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням сторін до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Примушування до шлюбу не допускається. А тому, подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу між сторонами суперечило б їх інтересам, що має істотне значення.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, та приймаючи до уваги визнання відповідачкою позовних вимог у повному обсязі, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, шлюбні стосунки сторони не підтримують, та формальне існування шлюбу обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітніх дітей.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 13, 81, 206 ч.4, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 16 січня 1999 року відділом реєстрації актів цивільного стану Міжгірського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №3.

Прізвище відповідачки ОСОБА_2 після розірвання шлюбу - залишити без змін « ОСОБА_2 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО