ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/847/23
провадження № 2/753/2703/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Дубінкіної М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) про визнання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просить встановити, що відповідач є батьком дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем в період з 01.10.2016 року до 26.09.2018 року. ІНФОРМАЦІЯ_2 вона народила сина ОСОБА_3 , до спливу 10 місяців після розірвання шлюбу. При реєстрації народження сина в органах РАЦС запис про батька був зроблений з її слів відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного Кодексу України. Зазначає, що відповідач ставиться до її дитини, як до сина, проводять час разом, називають один одного як син та батько відповідно. З відповідачем позивач разом не проживають з 2018 року, син проживає разом з нею, відповідач приїздить до сина, іноді надає матеріальну допомогу на його утримання. Відповідач відмовляється добровільно, в позасудовому порядку, подати заяву про реєстрацію його як батька дитини до органів реєстрації цивільного стану, що є підставою для її звернення з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 10.03.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін.

Ухвалою суду 23.05.2023 року змінено порядок розгляду справи та прийнято рішення проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження у справі з викликом сторін.

Ухвалою суду від 13.07.2023 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без її участі, в якої позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судові засідання, призначені на 23.05.2023 о 14:00 год, 13.07.2023 о 09:00 год, 05.09.2023 о 10:00 год, 10.10.2023 о 16:00 год не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відзиву на позов, клопотань та заяв про відкладення розгляду справи від останнього до суду не надходило.

Представник третьої особи - Дарницького районного у м. Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду заяву якою просив слухати справу у відсутності їх представника та постановити рішення згідно вимог чинного законодавства.

У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що в період з 01.10.2016 року до 26.09.2018 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7-10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданим 25.07.2019 Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1787. У графі «батько» свідоцтва записаний ОСОБА_2 (а.с. 9).

Як убачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, відомості про батька ОСОБА_3 записані зі слів матері відповідно до ч.1 ст. 135 СК України (а.с.11).

Отже, судом встановлено що дитина позивачки народилась через десять місяців після розірвання шлюбу сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч.3 ст.128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері.

Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК України, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів.

Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства.

При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька.

Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Калачова проти Росії" від 07 травня 2009 року, заява N 3451/05).

Згідно частини четвертої, пунктів 3-5 частини п`ятої статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Судом неодноразово призначалися судові засідання по справі, але сторони своїми процесуальними правами, передбаченими законодавством, не скористалися, додаткових доказів не подали, клопотань про призначення будь-яких експертиз не заявили.

Відповідач не заявив про визнання позову, а позивачкою не надано доказів на підтвердження походження дитини від відповідача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву або інших документів, які свідчать про його позицію по справі, суду не надав. Таким чином, з урахуванням відсутності висновку судово-генетичної експертизи, яким би було достовірно встановлено батьківство відповідача, з огляду на те, що сторонами не надано належних та об`єктивних доказів на підтвердження батьківства відповідача, як і доказів на підтвердження дійсної обізнаності відповідача про наявність свого батьківства по відношенню до дитини позивача, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м.Київ) про визнання батьківства- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 20.10.2023.

Суддя Л.М. Осіпенко