КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 363/1248/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Пановій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів», боржник: товариство з обмеженою відповідальністю «Ерок-К»,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року, постановлену під головуванням судді Рудюка О.Д.,-

встановив:

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названою скаргою.

ОСОБА_1 просив: визнати бездіяльність Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № НОМЕР_1; зобов`язати Вишгородський районний відділ державної виконавчої служби у Вишгородському районні Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з майна ОСОБА_1 у ВП № НОМЕР_1, накладеного постановою від 07 липня 2016 року.

Скарга обґрунтована тим, що 07 липня 2016 року накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 . Виконавчий документ було повернуто стягувачу, із зазначенням строку для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання, а саме 30 грудня 2019 року. Станом на 25 січня 2023 року виконавчий лист про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості на виконанні не перебуває.

Вважає, що відсутні підстави для збереження арешту на майно ОСОБА_1 , оскільки виконавче провадження знищене, а накладений арешт перешкоджає йому вільно користуватися його власністю.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та задовольнити вимоги скарги.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 вимоги апеляційної підтримала.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлені належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що скаржником не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами факту виконання рішення суду та сплати виконавчого збору. Відтак, у державного виконавця були відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника.

Колегія суддів погоджується з висновками суду.

Встановлено, що старшим державним виконавцем ВДВС районного управління юстиції Київської області Хмелевою М.В. 12 березня 2016 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа № 2-34/2011 від 21 листопада 2012 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 225 716 грн 68 коп.

Постановою від 07 липня 2016 року накладено арешт на майно, що належать боржнику ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення 248 491 грн 64 коп. та оголошено заборону на відчуження будь-якого майна боржника в межах суми боргу, з врахуванням стягнення виконавчого збору у розмірі 22 571 грн 96 коп. та витрат на проведення виконавчих дій.

30 грудня 2016 року виконавчий документ повернуто стягувачу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до письмових заперечень Вишгородського районного відділу ДВС матеріали виконавчого провадження знищено.

Обґрунтовуючи скаргу, ОСОБА_1 зазначив, що виконавчі документи на виконанні ДВС відносно нього відсутні, строки їх пред`явлення до виконання минули, проте арешт з майна не знято. Вказане порушує норми Закону України «Про виконавче провадження» та законні права та інтереси ОСОБА_1 щодо розпорядження його майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пункт 2 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на момент прийняття постанови про арешт майна боржника) передбачав, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалось або здійснено частково, повертався стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 22 цього Закону.

Частиною 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що увсіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Встановлено, що матеріали справи не містять доказів виконаннярішення Вишгородського районного суду Київської області, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості у розмірі 225 716 грн 68 коп., а також сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Відтак, висновок суду першої інстанції, щодо відсутності правових підстав для зняття арешту з майна ОСОБА_1 , є обґрунтованим.

Апелянтом не надано підтверджень, які б свідчили про необґрунтованість судового рішення, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 14 квітня 2023 року постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 14 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 08 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В.Кулікова

С.Г. Музичко