Справа №303/5992/22
2/др303/26/23
ряд. стат. звіту №38

РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Мирошниченка Ю.М.

при секретарі Лукач К.М.

за участю представника відповідача Химич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3325 (три тисячі триста двадцять п`ять) доларів 78 центів США та 1952 (одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят дві) гривні 76 копійок судового збору.

02 листопада 2023 року від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат на правову допомогу адвоката, що становить 20000 грн.

Сторони до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справу повідомлені належним чином.

Представник відповідачки в судовому засіданні зазначив, що з огляду на повне заперечення нею позову вимоги про відшкодування судових витрат вона також не визнає.

Заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Однією з основних засад цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Метою впровадження принципу пропорційності є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);

3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5.07.2012 № 5076-VI (далі Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Частиною третьою статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Звертаючись до суду, позивач просив вирішити питання щодо розподілу судових витрат та навів попередній розрахунок суми судових витрат, що складалася з оплати 5000 грн гонорару та витрат на прибуття адвоката до суду 1500 грн.

При ухваленні 07 грудня 2022 року заочного рішення зазначене питання судом не вирішувалося.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 11 серпня 2023 року заочне рішення у цій справі скасовано.

Під час нового розгляду справи позивач подав до суду ордер на надання правової (правничої) допомоги ОСОБА_1 і договір про надання послуг представника від 25.08.2022 р., згідно з яким адвокат Стафілканич М.І. бере на себе зобов`язанням, щодо виконання функцій представника в цивільному процесі та надання юридичної допомоги для захисту прав та свобод і законних інтересів клієнта ОСОБА_1 , а клієнт зобов`язується виплатити адвокату винагороду за надання юридичних послуг представника. За надання юридичної допомоги Клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар за домовленістю сторін.

Додатковою угодою 1 до цього договору передбачено, що у зв`язку зі скасуванням заочного рішення у справі №303/5992/22 та істотним збільшенням обсягів правничої допомоги, необхідної для надання клієнту, останній зобов`язаний виплатити адвокату додатково гонорар у розмірі 15 000 грн.

Характер та обсяг наданої адвокатом правової відображено в акті виконаних за вказаними угодами робіт від 05.09.2023 р., зокрема:

25.08.2022 року, з 09.00 по 11.00 год (2 год) - усна консультація з поверхневим вивченням документів; підписання договору про надання правової допомоги; роз`яснення клієнту обсягів, порядку та умов надання професійної правничої допомоги, умов оплати праці адвоката тощо;

25.08.2022 року, 26.08.2022 року, з 12.00 по 15.00 (3 год), з 09.00 по 15.00 год (6 год), з 09.00 по 14.00 год (5 год) - детальне вивчення змісту правовідносин на підставі наявних матеріалів; підготовка та складання позовної заяви, здійснення розрахунків, вивчення актуальної практики ВС щодо стягнення боргу в іноземній валюті; виготовлення примірників позовної заяви та копій додатків відповідно до кількості учасників справи; передача сформованих документів до установи поштового зв`язку тощо.

Протягом 13.10.22 року - 07.12.2022 року, явка до суду на розгляд справи з метою участі у судових засіданнях 3 рази; з урахуванням часу, необхідного для прибуття до суду витрачено орієнтовно 4 год,;

09.02.2023 року, з 09.00 по 10.00 (1 год) - отримання виконавчого листа у справі;

07.06.2023 року, з 10.00 по 13.00 (3 год) - підготовка заяви про примусове виконання виконавчого листа, передача виконавчого листа для примусового виконання;

30.08.2023 року, 31.08.2023 року, 01.09.2023 року, 04.09.2023 року, 05.09.2023 року, витрачено сукупно 21 годину робочого часу підготовка та складання заперечення на клопотання відповідач про поновлення пропущеного строку для перегляду заочного рішення та заяву про перегляд заочного рішення; заперечення на подані відповідачкою докази; клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання заперечення проти клопотання відповідача про поновлення пропущеного строку для перегляду заочного рішення та проти заяви про перегляд заочного рішення; заява про зменшення розміру позовних вимог; складання акту (детального опису) виконаних адвокатом робіт; виготовлення примірників документів, формування пакету документів для передачі до суду, направлення відповідачці поштою за адресою проживання, місцем роботи та електронною поштою тошо.

Всього, у період з 25.08.2022 року по 05.09.2023 року, клієнту надано правничої допомоги протягом 45 годин.

Враховуючи вказане, позивачем доведено надання йому адвокатом правової допомоги.

Відповідачка заперечує проти відшкодування позивачу судових витрат як з огляду на безпідставність позову, так і на необґрунтованість адвокатського гонорару.

Проте наявність одних лише усних заперечень проти заяви про відшкодування судових витрат, за відсутності доказів неспівмірності заявлених стороною витрат на правову допомогу або завищення їх розміру, не може бути підставою для зменшення розміру витрат на правову допомогу.

Процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення розміру витрат на адвоката (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

За висновками Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19 (постанова від 03.10.2018 р.) зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи;

У справі № 755/9215/15-ц (постанова від 19.02.2020 р.) Велика Палата Верховного Суду також вказала, що суд не може за власною ініціативою зменшити витрати на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку іншої, зацікавленої сторони.

Таким чином, суд при вирішенні питання зменшення витрат на професійну правничу допомогу перевіряє чи подавалось від іншої сторони клопотання про зменшення витрат і наскільки таке клопотання є обґрунтованим відносно критерію неспівмірності заявленого розміру витрат.

Водночас у постанові від 25 липня 2023 року (справа N 340/4492/22) Верховний Суд сформулював правову позицію, за змістом якої), за змістом якої наявність/відсутність з боку іншої сторони заперечень проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу має значення виключно для вирішення питання про співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на правову допомогу, однак не впливає на обов`язок суду при вирішенні питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу перевіряти заявлені витрати на відповідність іншим, окрім співмірності, критеріям.

Такими критеріями є: 1) дійсність витрат на правничу допомогу; 2) їх необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи (постанова ВС від 01.12.2021 р. у справі № 607/14338/19-ц).

У цьому контексті суд звертає увагу на те, що частина з наданих адвокатом у цій справі послуг не може бути віднесена до правничої допомоги.

У пункті 9 частини 1 статті 1 Закону №5076-VI встановлено: представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 закону №5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань;

9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Таким чином, послуги, які не передбачені статтями 1, 19 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та не вимагають спеціальних юридичних знань і професійних навичок, не можуть бути віднесені до видів правової допомоги. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 04.11.2019 р. (справа № 9901/264/19),

У справі, що розглядається, такими послугами є виготовлення примірників позовної заяви та копій додатків відповідно до кількості учасників справи; передача сформованих документів до установи поштового зв`язку; отримання виконавчого листа у справі; підготовка заяви про примусове виконання виконавчого листа; передача виконавчого листа для примусового виконання; складання акту (детального опису) виконаних адвокатом робіт; виготовлення примірників документів, формування пакету документів для передачі до суду, направлення відповідачці поштою за адресою проживання, місцем роботи та електронною поштою.

Також суд враховує, що прибуття до суду з метою участі в судовому засіданні не передбачають використання адвокатом спеціальних знань або навичок. Відповідно вказаний час не може бути оплачений як час надання правничої допомоги. Витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду можуть бути відшкодовані на підставі статті 138 ЦПК України, про що у цій справі не йдеться.

Надані представником позивача документи не дозволяють встановити кількість витраченого на вчинення цих дій часу та вартість однієї години роботи адвоката, тому суд, виходячи з того, що предмет спору в цій справі не є складним, правова ситуація не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, нормативно-правових актів та судової практики, ця категорія справ є поширеною, а судова практика щодо їх розгляду усталеною, обставини (факти) розглядуваної справи є очевидними, вважає, що обґрунтованим розміром витрат на правничу допомогу є сума 7000 грн., які відповідають критерію реальності (дійсності та необхідності) наданих адвокатом у цій справі правових послуг.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 246, 259, 263-265, 268, 270 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування судових витрат задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7000 (сім тисяч) гривень витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Іршавським РВ УМВС України в Закарпатській області, місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий 19.06.1997 року, місце проживання АДРЕСА_2 .

Головуючий Юрій Мирошниченко