Справа № 202/7444/21
Провадження № 2/202/115/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

12 червня 2023 року місто Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Різниченко Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому зазначає, що ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг.

Відповідачем була підписана заява від 26.03.2010 року.

При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Формулярами та стандартними формами є Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи, які були отримані відповідачем для ознайомлення в письмовій формі.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами складає між ним і банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Банком на підставі договору надання банківських послуг був відкритий рахунок з початковим кредитним лімітом та надано відповідачу у користування кредитну картку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 15 000 грн.

Отже, банк виконав свої зобов`язання за договором у повному обсязі, надавши відповідачу кредит.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до Умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості який встановлений договором.

В процесі користування кредитним рахунком відповідач своєчасно не надавав банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов?язаннями.

Станом на 17.10.2021 відповідач має заборгованість у розмірі 15351 грн. 08 коп., з яких: 12060 грн. 12 коп. заборгованість за тілом кредиту; 3290 грн. 96 коп. заборгованість за нарахованими відсотками.

Вказані суми АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь, а також сплачений судовий збір 2270 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2021 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи в його відсутність, у якій проти винесення судом заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим судом був проведений заочний розгляд справи в його відсутність на підставі наявних у справі даних та доказів.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом установлено, що 26.03.2010 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

Як зазначено у підписаній відповідачем заяві, він згоден на те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та згодний з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідно до цієї заяви відповідачу була видана банківська платіжна картка (строк дії якої в подальшому продовжено до жовтня 2024 року) та встановлений кредитний ліміт, який з 17.07.2017 року склав 15 000 грн.

З доданого банком до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 17.10.2021 року відповідач має заборгованість у загальному розмірі 15 351 грн. 08 коп., з яких: 12 060 грн.12 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 3290 грн. 96 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками.

На підтвердження умов договору позивач надав суду витяг з Умов та правил надання банківських послуг, витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт.

Водночас суд враховує, що відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної стави (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку від 26.03.2010 року процентна ставка за користування кредитом не визначена.

Тобто у заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про розмір відсотків, що сплачуються за користування кредитом.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (суми, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками 3290 грн. 96 коп.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, банк посилається на витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку та витяг із Тарифів обслуговування кредитних карт, які розміщені на сайті: https://privatbank.ua, як невід`ємні частини договору.

Однак матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими умовами, правилами та тарифами був ознайомлений відповідач та погодився з ними, в тому числі у разі їх зміни банком.

У даному випадку витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, який міститься в матеріалах справи, не містить підпису відповідача, тому суд вважає, що їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.

Тож суд вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір процентів та неустойки, надані банком Умови та правила надання банківських послуг, тарифи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки сторонами не дотримано вимоги статті 207 ЦК України.

Отже, в суду відсутні підстави вважати, що сторони обумовили розмір процентів за користування кредитом.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17-ц від 03 липня 2019 року.

У зв`язку з викладеним, позов у частині стягнення з відповідача процентів за користування кредитом задоволенню не підлягає.

Поряд із цим, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку банку в повному обсязі не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» наявної заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 12060 грн. 12 коп.

Також відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням позову з відповідача на користь банку підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1783 грн. 31 коп. (78,56 %).

За правилами частини четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 258-259, 263-265, 268, 281-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 26.03.2010 року, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 12060 (дванадцять тисяч шістдесят) грн. 12 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1783 (одна тисяча сімсот вісімдесят три) грн. 31 коп.

В іншій частині позову відмовити.

Це заочне рішення може бути переглянуто та скасовано судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, , МФО 305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Н.Ю. Марченко