Справа № 242/61/19
Провадження 2/242/85/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м.Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Черков В. Г. розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Першої селидівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в :

В провадження Селидівського міського суду Донецької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Першої селидівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 16.01.2020 року (головуючий суддя Черков В. Г.) було постановлено рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Першої селидівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним відмовлено.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду було рішення Селидівського міського суду Донецької області від 16 січня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 29.04.2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.12.2023 року мене призначеного головуючим для розгляду цивільної справи №242/61/19 за цивільним позовом ОСОБА_1 до Першої Селидівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 про визнання заповіту недійсним.

11.12.2023 року суддею Черковим В. Г. у даній справі заявлено самовідвід.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37, 38 даного Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Відповідно до ст. 39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з`ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Порядок розгляду питання про самовідвід регламентований положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 40 ЦПК України, якими визначено, що питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про самовідвід судді вирішує суд, який розглядає справу.

Так, у відповідності до ч. 1 ст. 37 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

З матеріалів справи вбачається, що у даній справі суддею, на розгляд якого передано позовну заяву, вже було прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, тобто суддею були вирішені питання щодо заявлених позовних вимог, що виключає можливість їх повторного розгляду тим же суддею.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри в неупередженості, повинен заявляти самовідвід або бути відведений.

За таких обставин, задля недопустимості повторної участі судді у розгляді справи, приходжу до висновку про задоволення заяви про самовідвід та передачу справи до канцелярії суду для повторного розподілу справи між суддями.

Керуючись ст. ст. 37, 39, 40 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву про самовідвід судді Черкову В. Г. - задовольнити.

Справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Першої селидівської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, передати до канцелярії Селидівського міського суду Донецької області на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу суду, у порядку встановленому статтею 33 Цивільного процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя