Справа № 538/2445/23
Провадження № 2/538/671/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Л.Г.Цімбота, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна між подружжям,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти в розмірі 2 799 645, 04 грн; визнати 1/2 частину грошових коштів набутих позивачем та відповідачем під час шлюбу.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Розглянувши клопотання та матеріали справи, суд зазначає наступне.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

За змістом ст. 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони і особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено судам, що відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

З наведеного вбачається, що Законом України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік підстав для відстрочення або розстрочення, зменшення чи звільнення сплати судового збору.

Єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення

його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом майнового стану.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями ст.12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи здійснюється на розсуд суду та не є його обов`язком.

Суддя вважає, що стороною позивача не надано достатніх доказів, які б підтверджували його майновий стан, і як наслідок неспроможність ним сплати судового збору, а відтак суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання.

Позовна заява не відповідає вимогам ст.ст.175 та 177 ЦПК України, оскільки по-перше, не доданий документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивач звернувся до суду із позовом про поділ майна між подружжям, тому останньому необхідно сплатити судовий збір за цією позовною вимогою у порядку та розмірі, які визначено Законом України «Про судовий збір».

За подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420 грн.) (пункт 1.1 частини 2 статті 4 Закону).

По-друге, відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

В доданих до позовної заяви доказів (копій документів), що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відсутнє підтвердження відповідності копій письмових доказів оригіналам, які знаходяться у позивача, його підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

По-третє, обираючи спосіб захисту, позивач в прохальній частині позовної заяви, просить суд зокрема, "визнати 1/2 частину грошових коштів набутих позивачем та відповідачем під час шлюбу".

Відповідно до положень п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Предмет позову - матеріально-правові вимоги позивача до відповідача.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Таким чином, позивачу необхідно уточнити спосіб захисту своїх прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з

наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення

ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статями 175 і 177 цього Кодексу, виправить вищезазначені недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У зв`язку із чим, враховуючи, що позовна заява подана без додержання наведених вище вимог її необхідно залишити без руху із зазначенням недоліків позовної заяви, способу і строку їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Згідно ч. 3 ст. 124 ЦПК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Керуючись статтями 136, 175, 177, 185, 260-261, 353 ЦПК України, суддя,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна між подружжям залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити недоліки позовної заяви: а саме виконати вимоги ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Надати позивачу час для усунення недоліків - не більш як 10 днів з дня отримання ухвали, і роз`яснити, що в разі невиправлення недоліків позовної заяви у встановлений строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лохвицького

районного суду Л.Г. Цімбота