Справа № 461/6651/22
Провадження № 2-п/461/32/23
УХВАЛА

07.06.2023 року місто Львів Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Стрельбицького В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рожко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Шаврова Ігоря Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за №461/6651/22 від 23.03.2023 року за позовом

позивач Акціонерне товариство «Ідея Банк»

представник позивача ? Заставна Ольга Василівна

(79008, м. Львів, вул. Валова, 11, )

до

відповідач ОСОБА_1

( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про стягнення боргу за кредитним договором, ?

встановив:

Фактичні обставини справи, суть питання, яке вирішується судом.

Адвокат Шаров Ігор Ігорович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , 25.05.2023 року звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення у цивільній справі за №461/6651/22 від 23.03.2023 року за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Заставної Ольги Василівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Мотивуючи подану заяву, представник відповідача зазначає, що процесуальні документи по справі ОСОБА_1 не надходили, що не надало можливості відповідачу реалізувати право на подачу відзиву на позовну заяву та взяти участь у судовому розгляді справи. За таких умов, вважає, що причини неявки в судове засідання, є поважними, оскільки на адресу відповідача не надходило повідомлень про час і місце розгляду справи. Окрім того, стверджує, що відповідач не брав кредиту та не підписував кредитного договору та вважає, що позивач прострочив строк для звернення до суду з позовною заявою, оскільки останнє зарахування коштів на картку відповідачем було здійснено наприкінці 2013 року.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 26.04.2023 року, заяву адвоката Шарова І.І. про перегляд заочного рішення залишено без руху та надано термін для усунення встановлених недоліків.

26.05.2023 року, у зв`язку з усуненням недоліків заяви про перегляд заочного рішення, призначено до судового розгляду заяву адвоката Шарова Ігоря Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за №461/6651/22 від 23.03.2023 року за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Заставної Ольги Василівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

05.06.2023 року від представника Акціонерного товариства «Ідея Банк» надійшли письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення. Представник позивача вказує, що ОСОБА_1 не доведено, що він не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причині, окрім того зауважує, що відповідач не надав жодних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення даної справи, у зв`язку з чим просить заяву адвоката Шарова Ігоря Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення у цивільній справі за №461/6651/22 від 23.03.2023 року залишити без задоволення, а ухвалене судом заочне рішення у даній справі без змін. Також, представник позивача, просить проводити розгляд заяви про перегляд заочного рішення у його відсутності.

У судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, у відповідності до ст.128 ЦПК України, що підтверджується наявними у матеріалах справи довідками про доставку електронного листа на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України, заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Таким чином, підстав для відкладення розгляду заяви або обставин які унеможливлюють його проведення не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Мотиви та висновки суду, а також положення закону,

яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення слід відмовити за таких підстав.

За приписами ст. 284 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: 1) залишити заяву без задоволення; 2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Положеннями ст. 288 ЦПК України, визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

З матеріалів справи встановлено наступне.

На виконання вимог вищенаведеної статті, судом було скеровано запит до ГУ ДМС у Одеській області з метою встановлення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 . З довідки наданої на запит суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Одеській області встановлено, що місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_1 , за даною адресою останній зареєстрований з 28.12.2004 року.

Частино 6 статті 128 ЦПК України встановлено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Оскільки матеріали справи не містили відомостей про наявність у ОСОБА_1 офіційної електронної адреси, повістки про виклик останнього до суду скеровувались йому разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою місця реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 . Натомість, поштова кореспонденція поверталася до суду у зв`язку з закінченням терміну її зберігання у відділенні поштового зв`язку.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, судове засідання призначене на 19.01.2022 було відкладено на 22.02.2023, у зв`язку з неявкою ОСОБА_1 та здійснено повторний виклик останнього, однак відповідач повторно у судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч.2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

В свою чергу, сторона зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, з врахуванням тривалості провадження, з метою забезпечення розумних строків розгляду у справі, у зв`язку з дотриманням встановленої процесуальним законодавством процедури оповіщення відповідача про розгляд справи, суд прийшов до висновку, що розгляд справи, у відсутності відповідача є можливим, а законні підстави для відкладення розгляду справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Отже, скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе лише у випадку встановлення судом двох наведених вище обставин.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст.77,78 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Приписами ч.ч. 1-4 ст.12, ч.ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, необхідним у цій категорії справ (заяви про перегляд заочного рішення), є також доведення та належне обґрунтування відповідачем перед судом наявності доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, які, вочевидь, не були подані суду та про які суду не було відомо. Однак, дана обставина не була доведена представником відповідача, оскільки усі твердження заявника щодо доказової бази, покладеної в основу заочного рішення суду фактично зводяться лише до переоцінки наявних у матеріалах справи доказів, в тому числі на предмет їх належності та допустимості.

Що стосується доводів представника відповідача про те, що відповідач не брав кредиту та не підписував кредитного договору, а також того, що позивач прострочив строк для звернення до суду з позовною заявою, оскільки останнє зарахування коштів на картку відповідачем було здійснено наприкінці 2013 року, слід зазначити наступне.

По-перше такі доводи є взаємовиключними, адже неможливо одночасно не укладати кредитний договір та отримувати зарахування на картку на підставі відповідного договору. Більше того, кредитний договір укладено 31.08.2021, а відповідач вказує період 2013 року, який очевидно не охоплюється даним договором.

По-друге, згідно з випискою по рахунку № НОМЕР_2 ОСОБА_1 , останнє зарахування на картку за кредитним договором №Е07.00302.008600038 від 31.08.2021 було здійснено 10.11.2021. Таким чином, позовну заяву було подано без пропуску строку позовної давності.

Окрім того, у зв`язку із невиконанням умов кредитного договору, 05.10.2022 року на адресу відповідача банком направлено вимогу про усунення порушення кредитних зобов`язань. Згідно даної вимоги, позивач вимагав терміново, протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня направлення кредитором цієї вимоги, виконати зобов`язання по кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом, а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за кредитним договором. Також, відповідачу було повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості за кредитним договором в 30-денний строк з дня направлення цієї вимоги банком будуть здійсненні заходи щодо примусового стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором на власний вибір. Докази направлення вимоги ОСОБА_1 було долучено позивачем до матеріалів позовної заяви.

Укладення кредитного договору №Е07.00302.008600038 від 31.08.2021 між позивачем та відповідачем підтверджується підписами ОСОБА_1 у зазначеному договорі, а також паспорті споживчого кредиту та додатком № 1 до договору (графік щомісячних платежів). Відповідно до п.3.4. кредитного договору, ДКБОФО, тарифи та графік щомісячних платежів є невід`ємними складовими кредитного договору, які були безпосередньо досліджені судом.

Отже, наведені обставини свідчать про те, що відповідач був обізнаний про наявність у нього кредитної заборгованості, однак не вчиняв жодних дій з метою її усунення. Згідно наявної у матеріалах справи виписки по рахунку, відповідач користувався кредитними коштами, а також здійснював зарахування по кредиту. Більше того, доводи, на які представник відповідача посилається як на такі, що мають істотне значення для правильного вирішення справи були предметом оцінки суду, що зокрема вбачається із змісту судового рішення.

Таким чином, відповідач при поданні заяви про перегляд заочного рішення не надав доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, і не були враховані судом при винесенні спірного заочного рішення

Відповідно до положень ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є:

1) верховенство права;

2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом;

3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами;

4) змагальність сторін;

5) диспозитивність;

6) пропорційність;

7) обов`язковість судового рішення;

8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи;

9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом;

10) розумність строків розгляду справи судом;

11) неприпустимість зловживання процесуальними правами;

12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Згідно стаття 11 ЦПК, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Наведені вище доводи та мотиви вказують на те, що відповідач не навів обґрунтованих доводів, які вказують на наявність законних підстав для скасування заочного рішення у справі.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що законні підстави для задоволення заяви адвоката Шарова Ігоря Ігоровича, який діє в інтересах ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за №461/6651/22 від 23.03.2023 року за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк», в особі представника Заставної Ольги Василівни до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування заочного рішення, а відтак необхідність відмови у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Керуючись ст.ст.260, 287, 288 ЦПК України, суд, ?

постановив:

Заяву про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.В. Стрельбицький