ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/1866/18 Номер провадження 22-ц/814/1787/23Головуючий у 1-й інстанції Штих Т.В. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача: Дряниці Ю.В.

Суддів: Пилипчук Л.І., Триголова В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 травня 2021 року по справі за позовом Комунального підприємства "Харківводоканал" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого водопостачання і водовідведення,-

В С Т А Н О В И В

У грудні 2018 року КП "Харківводоканал" звернулось до суду з вказаним позовом в якому просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь КП «Харківводоканал» заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення у розмірі 9264,89 грн., із них: 4412,66 грн. - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2015 по 31.05.2017; 3280,77 грн. за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2015 по 31.05.2017; інфляційні витрати 1312,79 грн.; три процента річних від простроченої суми 258,67 грн.. Судові витрати покласти на відповідачів..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення.

В порушення обов`язку щодо своєчасної оплати наданих послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення відповідачі належним чином не виконували зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 травня 2021 року позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання і водовідведення задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» заборогованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 9264,89 грн. із них: 4412,66 грн. - за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2015 по 31.05.2017; 3280,77 грн. за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2015 по 31.05.2017; інфляційні витрати 1312,79 грн.; три процента річних від простроченої суми 258,67 грн..

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права просив рішення місцевого суду скасувати.

В обгрунтування апеляційної скарги вказано, що судом порушено норми процесуального права, оскільки при подачі позову КП «Харківводоканал» у позовній заяві не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину, не додано копії позовної заяви відповідно до кількості учасників справи. Вказує, що суд не перевірив місце проживання відповідача ОСОБА_3 .

Також зазначає, що позивачем не надано належних доказів того, що між сторонами було укладено договір про надання послуг з водопостачання.

Вказує, що позивачем були надані послуги не в повному обсязі, оскільки вода КП «Харківводоканал» не придатна для пиття, що свідчить про неналежне надання послуг, та зауважує, що позивачем не здійснено перерахунку за період відсутності водопостачання.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, у доводах якого вважає рішення місцевого суду законним та обґрунтованим, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Місцевим судом встановлено, що відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , та є споживачами послуг з централізованого постачання холодної води та з централізованого водовідведення, які надає позивач КП «Харківводоканал».

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за особовим рахунком, а також зведеної картки абонента, заборгованість відповідача за послуги, які надає КП «Харківводоканал», становить: 9264,89 грн., а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2015 по 31.05.2017 у розмірі 4412,66 грн.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2015 року по 31.05.2017 у розмірі 3280,77 грн.;

Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання, відповідачу на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховано інфляційні витрати в розмірі 1312,79 грн. та 3% річних від простроченої суми -258,67 грн..

Задовольняючи позов, місцевий суд виходив з того, що оскільки відповідачі не виконали свої зобов`язання по оплаті комунальних послуг з них підлягає стягненню заборгованість за вказні послуги.

Апеляційний суд вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України від 09 листопада 2017 року №2189 VIІI «Про житлово-комунальні послуги» (даліЗакон № 2189 VIІI).

Відповідно до частини першоїстатті 1 Закону № 2189 VIIІ житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Послуги з централізованого водопостачання та водовідведення віднесено до комунальних.

Згідно з пунктом 5 частини другоїстатті 7 Закону № 2189 VIIІспоживач зобов`язаний оплачувати надані житлово комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором (стаття 9 Закону № 2189 VIIІ).

Положеннями статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між КП «Харківводоканал» та відповідачами, як споживачами послуг, є грошовим зобов`язанням, в якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) сплати грошей за надані послуги.

Задовольняючи позовні вимоги КП «Харківводоканал», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті послуги, з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що договорів про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення з КП «Харківводоканал» з відповідачами не укладався, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Крім того, відповідачами не було надано доказів неотримання послуг КП «Харківводоканал».

Окрім того, в апеляційній скарзі зазначено, що на думку відповідача послуги водопостачання були надані не належним чином, а саме подається вода не придатна для пиття.

Згідно статей 13, 81 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Доказів отримання послуг неналежної якості, а також звернення відповідачів до КП «Харківводоканал» з приводу проведення перерахунку за неналежне надання послуг до суду надано не було.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом норм процесуального права, на правильність висновків суду не впливає та не є підставою для скасування рішення суду першої інстанції у розумінні ст. 376 ЦПК України.

Також, колегія суддів погоджується з правовою оцінкою наданою місцевим судом обставинам справи щодо встановлення відповідачами лічильників гарячої та холодної води.

Доводи відповідача щодо неправомірності нарахування позивачем за послуги водопостачання та водовідведення на трьох осіб, оскільки ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації, не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідачем не надано доказів звернення до КП «Харківводоканал» з повідомленням щодо зміни кількості споживачів за адресою надання послуг, що є обов`язком споживача, визначеним п. 11 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Інші наведені в апеляційній скарзі, доводи є тотожними доводам, висловленим відповідачем у відзиві на позовну заяву, які були предметом дослідження судом першої інстанції, та їм була надана відповідна правова оцінка, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Разом з тим, суд першої інстанції помилково стягнув з відповідачів на користь позивача судовий збір у солідарному порядку, оскільки відповідно до ст.ст. 541, 543 ЦК України передбачена солідарна відповідальність лише за виконання обов`язку, який встановлений законом або договором.

В свою чергу, у ст. 141 ЦПК України не передбачено право солідарної вимоги або солідарного обов`язку на присудження з другої сторони понесених іншою стороною судових витрат, тому судові витрати підлягають до стягнення з кількох відповідачів у відповідній частині.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а рішення місцевого суду змінити в частині розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.367, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.382,383 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 травня 2021 року змінити в частині вирішення питання судових витрат.

Стягнути в рівних частинах з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 в користь Комунального підприємства «Харківводоканал» судові витрати зі сплати судового збору по 587 грн. 33 коп. (п`ятсот вісімдесят сім гривень 33 коп.)

В іншій частині рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 13 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ю. В. Дряниця

Судді : Л. І. Пилипчук

В.М. Триголов