Справа № 214/2810/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 червня 2023 року Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Сіденка С.І.,

за участю секретаря судового засідання - Чаплиги О.О.,

у відсутність заявника - ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

встановив:

заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою та просить суд встановити перебування її на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на факт реєстрації їх з чоловіком, за його життя, за різними адресами та неможливістю у зв`язку з цим перейти на інший вид пенсії по втраті годувальника. В обґрунтування вимог зазначено, що з 21 жовтня 1967 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та постійно проживала з ним до дня його смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 . Чоловік утримував її, оскільки отримував пенсію у сумі 9 000,00 грн., у той час як вона отримувала пенсію у сумі 2 500,00 грн., тому їх сім`я існувала виключно за кошти чоловіка. Після смерті чоловіка вона була позбавлена основного джерела засобів для існування, тому 03.03.2023 вона звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою щодо переходу на інший вид пенсії по втраті годувальника на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак отримала відмову у зв`язку з різницею в адресах у зареєстрованому їх з чоловіком місцю проживання, що унеможливлює підтвердження факту її перебування на утриманні померлого годувальника. Тому оскільки вона проживала спільно з померлим чоловіком з моменту укладення шлюбу до дня його смерті, зі спільним бюджетом, дохід чоловіка у вигляді пенсії був для неї постійним та основним джерелом засобів до існування, з метою можливості переходу на пенсію чоловіка, просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 28 квітня 2023 року прийнято до розгляду заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами окремого провадження, призначено по справі судове засідання.

У судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином у порядку, передбаченому ст. 128 ЦПК України.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності, на заявлених вимогах наполягає.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Іванус О.А. звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, заперечення проти заявлених вимог відсутні.

Враховуючи вимоги частини першої статті 223 ЦПК України та частини другої статті 247 ЦПК України, надані учасниками справи заяви, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 2) перебування фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 21 жовтня 1967 року перебувала у зареєстрованому шлюбу з ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується наданою копією свідоцтва про смерть.

ОСОБА_1 , як дружина померлого ОСОБА_2 звернулася 03 березня 2023 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід на інший вид пенсії, однак отримала рішення від 10.03.2023 про відмову у перерахунку пенсії, оскільки не підтверджено спільне проживання з померлим ОСОБА_2 за однією адресою та відсутній документ про перебування на утриманні померлого годувальника.

Згідно пункту 2.3 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Також надаються такі документи:документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

Пунктом 2.11 розділу II вказаного Порядку встановлено, що за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до змісту частин першої та другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті … осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, … - незалежно від тривалості страхового стажу. Непрацездатними членами сім`ї вважаються: чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії (частина 3 статті 45 Закону № 1058-IV).

При вирішенні вимоги щодо встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, суд приймає до уваги пункт 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Факт перебування особи на утриманні померлого має місце, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, крім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі № 520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі № 210/2422/16-ц та від 13 січня 2021 року у справі № 592/17552/18 (провадження № 61-8512св20), від 27 січня 2021 року у справі № 584/1166/15-ц (провадження № 61-3736св19).

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого має значення для переходу на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалася утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Судом встановлено, що допомога ОСОБА_2 , який за життя отримував пенсію за віком, була постійним і основним джерелом засобів до існування заявника ОСОБА_1 , яка станом на дату смерті чоловіка отримувала пенсію за віком у меншому розмірі.

Факт спільного проживання ОСОБА_1 з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіком ОСОБА_2 у судовому засіданні підтверджується наданою до суду копією акту мешканців будинку АДРЕСА_1 .

Тому аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог.

Судові витрати відповідно до частини 7 статті 294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263, 265, 315 ЦПК України,суд

ухвалив:

задовольнити заяву ОСОБА_1 - повністю.

Встановити факт перебування ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 ) на утриманні її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , по день його смерті.

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 12 червня 2023 р.

Суддя С.І. Сіденко