Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/6143/23
Провадження №: 2/332/1981/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 листопада 2023 р.
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі - Петракей Р.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітню дитину.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітню дитину
Позов мотивовано тим, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Сім`я проживала у будинку АДРЕСА_1 . На початку 2021 року відповідач виїхала з будинку, залишивши дітей і фактично припинивши шлюбні відносини. З моменту виїзду з будинку відповідач не піклується своїми дітьми, не виявляє жодного інтересу до їх життя, не займається їх вихованням, не сплачує аліменти. Батьківські обов`язки стосовно дітей виконує лише позивач, батько дітей. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд позбавити відповідача батьківських прав лише відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісяця, починаючи стягнення з 19.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 17.11.2023 року.
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 17.11.2023 року підготовче провадження закрито, судовий розгляд призначений на 30.11.2023 року.
30.11.2023 року представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав вказаних у позовній заяві.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, повідомлена вчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток засобом поштового зв`язку та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик до суду відповідача були опубліковані на офіційному веб-сайті судової влади 07.11.2023 та 24.11.2023. Відзиву на позовну заяву, заяв та клопотань відповідачем до судуне подано.
Представник третьої особи у засідання не з`явився, через канцелярію суду надав висновок № 17 від 08.11.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно малолітнього ОСОБА_2 та надав пояснення, в яких зазначив про розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав.
Судом встановлено, що 05.11.1999 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було укладено шлюб за актовим записом № 1238, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, виданим 05.11.1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану міської ради м. Запоріжжя серії НОМЕР_1 . У зв`язку із укладенням шлюбу з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_3 » (а.с. 7).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, ( а.с. 5-6).
Сім`я проживала у будинку АДРЕСА_1 . На початку 2021 року відповідач виїхала з будинку, залишивши дітей і фактично припинивши шлюбні відносини. З моменту виїзду з будинку відповідач не піклується своїми дітьми, не виявляє жодного інтересу до їх життя, не займається їх вихованням, не сплачує аліменти. Батьківські обов`язки стосовно дітей виконує лише позивач - батько дітей.
Згідно висновку Відділу «Служба у справах дітей» Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області № 245 від 13.11.2023 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - доцільно позбавити ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню її малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ( а.с. 26-26 зворот.).
З даного висновку вбачається, що на початку 2021 року відповідач виїхала з будинку де до цього часі проживала вся родина. Залишила своїх дітей і фактично припинила шлюбні відносини зі своїм чоловіком. З моменту припинення шлюбних відносин та по цей час відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не забезпечує необхіднім харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дітей, що негативно впливає на їх фізичний та моральний розвиток. Мати не сплачує аліментів на дітей. Відповідно до акту обстеження умов проживання в родині створені всі необхідні умови для повноцінного розвитку та виховання дітей панує доброзичлива атмосфера, діти зростають та розвиваються відповідно до свого віку. У дітей є все необхідне для розвитку, речі по сезону, іграшки, запаси їжі та солодощі для дітей.
Мати дітей- проживає окремо не надає жодної матеріальної допомоги з дітьми, стосунків не підтримує, не спілкується, не виявляє до них батьківської турботи та уваги. Тобто, відповідачка без поважних причин нехтує своїми батьківськими обов`язками, без поважних причин залишила їх без батьківської уваги та турботи при цьому наявна відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми, а отже поведінка відповідача відносно дітей свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками.
У відповідності до ч. 2 ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.
Суд вважає зазначений висновок обґрунтованим та таким, що не суперечить інтересам дитини.
Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
За роз`ясненнями, наданими у п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Згідно зі ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
За викладених обставин, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо належних доказів на підтвердження свідомого нехтування та відмови відповідача від виконання своїх обов`язків відносно дитини, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є законними, обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи, у зв`язку із чим, з метою захисту прав та інтересів малолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно малолітньої дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Вирішуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітньої дитини, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері батька і (або) у твердій грошовий сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.
Частиною ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Крім того, суд, при вирішенні спору по суті, враховує вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем у позові та представником позивача у судовому засіданні не доведена необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання однієї дитини саме у розмірі 1/3 частки усіх видів його заробітку (доходів), а тому суд прийшов до переконання про часткове задоволення позову
Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства щодо зобов`язання батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття та приймати участь у вихованні, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття.
Визначення аліментів саме в такому розмірі призведе до відповідності їх засадам справедливості, добросовісності та розумності, визначених ч.9 ст. 7 СК України.
Разом із цим, частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
За таких підстав, дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 20.10.2023 року, тобто з дня пред`явлення позову до суду згідно штаму канцелярії суду, а не з 19.10.2023 року, як зазначено у позові.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, тому в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави.
Керуючись ст.ст. 141, 263-265, 268, 280-284, 288, 430 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітню дитину- задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , щомісяця, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду, а саме з 20.10.2023 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.
У задоволені решти позовних вимог відмовити.
Повний текст рішення виготовлено 08.12.2023 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Н.В. Марченко