Справа № 369/6127/16-ц
Провадження № 2/369/10/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2023 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

за участю секретаря Савенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області, про встановлення земельного сервітуту, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельним сервітутом, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Гостомельсь ка селищна рада Бучанського району Київської області, Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області про встановлення земельного сервітуту.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.10.2009 року ним, було придбано нерухоме майно в с.Горенка, яке складалось з: земельна ділянка площею 0.1004 га. що знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:010:0247 на яку 17 грудня 2009 року було отримано Державний Акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 700063 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 17/30 часток житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд розташованих на вказаній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 розташованих на вказаній вище земельній ділянці. Проте, як пізніше стало відомо позивачу, проїзд до його земельної ділянки, зазначений в Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 70006.3 від 17 грудня 2009 року, лінією від «Г» до «Д» вже був наданий Рішенням Горенської сільської ради 28-ої сесії 5-го скликання від 08 жовтня 2009 року в приватизацію ОСОБА_2 з цільовим призначенням: ведення особистого селянського господарства. У травні червні 2016 року ОСОБА_2 встановила паркан. А тому, на даний час проїзд до домоволодіння позивача є неможливим.

Посилаючись на положення ст.ст.98, 99 Земельного кодексу України та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просив суд встановити постійний, безстроковий та безоплатний земельний сервітут на право проходу, проїзду на велосипеді та на транспортному засобі частиною земельної ділянки кадастровий № :01:010:0256 яка належить ОСОБА_2 , до належних ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки кадастровий номер :01:010:0247 та домоволодіння по АДРЕСА_1 ., по наявному шляху вздовж паркану яким огороджена земельна ділянка яка належить ОСОБА_3 розташована за адресою: АДРЕСА_1 , від межі земельної ділянки ОСОБА_2 при заїзді з АДРЕСА_1 в таких вимірах: довжиною - 28.03 (двадцять вісім метрів три сантиметри) метра, шириною - 4 (чотири метри) метри; та довжиною - 15 (п`ятнадцять метрів) метра, шириною - 5 (п`ять метрів) метрів; всього довжиною 40 (метрів) та шириною від 4 (чотирьох) до 5 (п`яти) метрів, а також зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні встановленим земельним сервітутом.

Ухвалою суду від 07.07.2016 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою суду від 26.07.2021 року залучено до участі у справі в якості третьої особи правонаступника третьої особи Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області Гостомельську селищну раду Бучанського району Київської області.

Ухвалою від 17.10.2017 по справі № 369/6127/17-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, про встановлення земельного сервітуту, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельним сервітутом, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Горенська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку була призначена судова земельно-технічна експертиза.

Ухвалою суду від 05.10.2022 року поновлено провадження по справі та призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01.03.2023 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 09.05.2023 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області, Управління Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі Київської області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, залишено без розгляду.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили суд про його задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволені.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши письмові докази та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 28.10.2009 року позивач за договором купівлі-продажу 17/30 часток житлового будинку та за договором купівлі-продажу земельної ділянки придбав земельну ділянку площею 0.1004 га. що знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:010:0247 та 17/30 частки житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд розташованих на вказаній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

17 грудня 2009 року позивачем отримано Державний Акт на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 700063 з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та 17/30 часток житлового будинку з належною частиною надвірних будівель та споруд розташованих на вказаній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 розташованих на вказаній вище земельній ділянці.

Проте, позивачу пізніше стало відомо, що проїзд до його земельної ділянки, зазначений в Державному акті на право власності на земельну ділянку серія ЯК № 70006.3 від 17 грудня 2009 року, лінією від «Г» до «Д» вже був наданий Рішенням Горенської сільської ради 28-ої сесії 5-го скликання від 08 жовтня 2009 року в приватизацію ОСОБА_2 з цільовим призначенням: ведення особистого селянського господарства.

В процесі розгляду справи позивачем доведено належними та допустимими доказами те, що до його земельної ділянки і домоволодіння по АДРЕСА_1 , відсутній проїзд.

Згідно ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут).

Статтею 402 ЦК України передбачено, що сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Земельний сервітут може бути встановлений договором між особою, яка вимагає його встановлення, та власником (володільцем) земельної ділянки. Земельний сервітут підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст.98 Земельного кодексу України, право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Статтею 99 Земельного кодексу України передбачено, що власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку та інші.

В пункті 38 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав №5 від 07.02.2014 року міститься роз`яснення про те, що встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд має враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки в ефективному її використанні; умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, а сервітут, який встановлюється, є найменш обтяжливим для власника земельної ділянки. При цьому відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК саме позивач має довести, що повноцінне використання своєї земельної ділянки неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки; що задоволення потреб сервітуарія неможливо здійснити в інший спосіб; що відповідно до частини третьої статті 402 ЦК він не досяг з відповідачем домовленості про встановлення сервітуту та про його умови. За певних обставин для вирішення спірних питань може бути призначена відповідна експертиза.

Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 09.08.2018 року № 22852/17-41/16875/18-49

вбачається, що технічно можливий варіант встановлення земельного сервітуту, який складається з двох частин.

Для влаштування проїзду (проходу) до земельноїділянки площею 0,1004 га, кадастровий номер :010:0247 (з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого в АДРЕСА_1 ) через/по земельну ділянку (земельній ділянці), кадастровий номер :010:0256 площею 0,0180 га (з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: частина земельного сервітуту площею 0,0027 га на малюнку 4, позначена блакитним кольором та точками 1-2-3-е-d-c-b-а, проміри між точками: від 1 до 2 - 1,10 м; від 2 до 3 - 3,34 м; від 3 до е - 8,71 м; від е до d - 8,24 м; від d до с - 0,53 м; від с до b - 1,82 м; від b до а - 0,33 м. та частина земельного сервітуту площею 0,0005 га на малюнку 4, позначена зеленим кольором точками 4-g-f, проміри між точками: від 4 до g - 10,3 м; від g до f - 1,29 м; від f до 4 - 9,39 м.

Частиною 2 ст.152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частиною третьою ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ч. 1, 3 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Оцінюючи встановлені судом обставини, суд задовольняє частково заявлений позов ОСОБА_1 в частині встановлення земельного сервітуту на право проходу, проїзду на велосипеді та на транспортному засобі частиною земельної ділянкивідповідача, виходячи з висновку експертів за результатами проведення судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 09.08.2018 року № 22852/17-41/16875/18-49. В іншій частині вимог про встановлення земельного сервітуту, суд відмовляє, в зв`язку з необґрунтованістю заявлених вимог.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні встановленим земельним сервітутом, суд зазначає, що така вимога є передчасною та позивачем не надано доказів, що такі перешкоди чиняться, отже, позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті

Керуючись статтями 2-5, 12-13, 76-81, 89, 95, 141, 259, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області, про встановлення земельного сервітуту, зобов`язання не чинити перешкод у користуванні земельним сервітутом,задовольнити частково.

Встановити постійний, безстроковий та безоплатний земельний сервітут на право проходу, проїзду на велосипеді та на транспортному засобі частиною земельної ділянки, кадастровий номер :010:0256, яка належить ОСОБА_2 до належних ОСОБА_1 на праві власності земельної ділянки кадастровий номер :010:0247 та домоволодіння по АДРЕСА_1 відповідно до Висновку експертів за результатами проведення судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи від 09.08.2018 року № 22852/17-41/16875/18-49, а саме:

1.частина земельного сервітуту площею 0,0027 га на малюнку 4, позначена блакитним кольором та точками 1-2-3-е-d-c-b-а, проміри між точками: від 1 до 2 - 1,10 м; від 2 до 3 - 3,34 м; від 3 до е - 8,71 м; від е до d - 8,24 м; від d до с - 0,53 м; від с до b - 1,82 м; від b до а - 0,33 м.

2.частина земельного сервітуту площею 0,0005 га на малюнку 4, позначена зеленим кольором точками 4-g-f, проміри між точками: від 4 до g - 10,3 м; від g до f - 1,29 м; від f до 4 - 9,39 м.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,21 грн. і 6932,80 грн. за проведення судової земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : Адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 : РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Гостомельська селищна рада Бучанського району Київської області: адреса місцезнаходження: Київська область, смт. Гостомель, вул. Свято-Покровська, буд. 220.

Повний тест рішення суду складено 12.06.2023 року.

СУДДЯ Л.М.КОВАЛЬЧУК