ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/9529/20 Номер провадження 22-ц/814/819/23Головуючий у 1-й інстанції Подус Г.С. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м.Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Полтава цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником - адвокатом Мироненко Ілоною Сергіївною,

на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 грудня 2021 року, постановлене суддею Подус Г.С. (повний текст складено 14 грудня 2021 року),

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру,

в с т а н о в и в:

10.07.2020 ОСОБА_2 звернулася в суд із указаним позовом до ОСОБА_3 , правонаступником якого є ОСОБА_1 , залучений до участі у справі ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.12.2020./а.с.106/

В обґрунтування підстав позову зазначає, що 09.11.2012 уклала із ТОВ «Оргтехбуд», в особі керуючого санацією Шкулова М.В., договір №09/11 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого набула майнові права на об`єкт нерухомості, а саме: двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Також нею, позивачкою, отримано акт приймання-передачі майнових прав на квартиру від 20.11.2012 та акт приймання-передачі квартири від 28.05.2018.

За змістом статті 204 ЦК України такий правочин є правомірним, а його чинність підтверджена рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.07.2015 (справа №638/17727/14-ц), яке набуло законної сили, та яким скасовано рішення Дзержинського районного суду м.Харкова в частині визнання за ОСОБА_3 права власності та нікчемності договору між ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_2 . Проте позивачка позбавлена можливості реалізувати належні їй майнові права шляхом реєстрації права власності на об`єкт нерухомості, а 11.06.2020, у межах розгляду справи №638/7356/19-ц, їй стало відомо про реєстрацію ОСОБА_3 права власності на спірну квартиру.

Позивачка вважає такі дії відповідача незаконними та просить захистити порушене право, визнавши реєстрацію ОСОБА_3 права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 - недійсною, а за нею, ОСОБА_2 , право власності на указану квартиру.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 03.12.2021 позов ОСОБА_2 - задоволено.

Визнано недійсною реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнано за ОСОБА_2 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3715,00 грн.

Рішення районного суду вмотивовано доведеністю позову та його обґрунтованістю згідно обставин, встановлених судовим рішенням, що має преюдиційне значення для цієї справи.

Відповідач, в особі представника - адвоката Мироненко І.С., оскаржив рішення районного суду до Харківського апеляційного суду. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду встановленим обставинам, просить рішення скасувати й ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Вважає, що поза увагою районного суду залишилося те, що рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.07.2015 (справа №638/17727/14-ц) залишено без змін рішення суду першої інстанції в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу №09/11 від 09.11.2012, укладеного між ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_2 та залишено без задоволення її позов до ОСОБА_3 , ТОВ «Оргтехбуд» про визнання недійсним укладеного між ними договору на дольову участь у будівництві багатоквартирного житлового будинку №12.04/4-1 від 12.01.2006.

Заперечує висновки районного суду щодо чинності договору купівлі-продажу майнових прав №09/11 від 09.11.2012, оскільки згідно ч.1 ст.216 ЦК України такий правочин не створює юридичних наслідків.

Зазначає, що на момент укладення указаного договору ОСОБА_3 вже повністю були сплачені кошти за договором №12.04/4-1 від 12.01.2006, отже він набув право вимоги передачі йому у власність спірної квартири, та, після передачі будинку в експлуатацію, - права на отримання правовстановлюючого документа. Таким чином наявні підстави для набуття відповідачем права власності на спірну квартиру, майнові права на яку ТОВ «Оргтехбуд» безпідставно відчужило на користь ОСОБА_2 .

Належність відповідачу майнових прав на спірну нерухомість також доводить рішенням суду від 25.02.2013 у справі №2011/20197/12, яке набрало законної сили, та на підставі якого за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на таке майно.

Звертає увагу на позицію судді районного суду Подус Г.С., яким приймалося оскаржуване рішення, із позицією сформованою з аналогічних правовідносин у справі №638/18280/13-ц, яке становило предмет касаційного оскарження, де суд визнав право власності в цьому ж будинку за тією ж адресою за особою, яка уклала договір на дольову участь в будівництві №12.01/7-1 від 12.01.2006.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 04.02.2022 відкрито апеляційне провадження у вказаній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою в його інтересах представником - адвокатом Мироненко І.С. на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 03.12.2021.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розпорядженням Верховного Суду від 25.03.2022 №14/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність справ Харківського апеляційного суду - Полтавському апеляційному суду.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05.08.2022 справу прийнято до свого провадження, закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду із повідомленням учасників справи.

06.06.2023 до Полтавського апеляційного суду надійшла заява представника позивача Плотнікової І.Ю. про відкладення розгляду справи для ознайомлення із матеріалами справи.

08.06.2023 до Полтавського апеляційного суду надійшла заява представника відповідача - адвоката Мироненко І.С. про розгляд справи без його участі.

Вирішуючи питання розгляду справи за даної явки, а також клопотання представника позивача - адвоката Плотнікової І.Ю. про відкладення розгляду справи, колегія суддів приймає до уваги наступне.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За змістом позиції Верховного Суду, сформованої у справі від 01.10.2020 №361/8331/18, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

У цій справ виклик сторін здійснено в порядку ч.13 ст.128 ЦПК України, поважність причин неявки представника позивача судом апеляційної інстанції не встановлена, оскільки у цього були відсутніми перешкоди в реалізації відповідних процесуальних прав, зокрема, ознайомлення із матеріалами справи. Тому зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції (стаття 367 ЦПК України), розгляд апеляційним судом справи у відсутності сторін та їх представників не призведе до порушення права на справедливий суд у межах розумних строків судового провадження.

За таких обставин клопотання представника позивача - адвоката Плотнікової І.Ю. про відкладення розгляду справу на іншу дату задоволенню не підлягає.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Із матеріалів справи убачається, що12.01.2006 між ТОВ «Оргтехбуд» (забудовник) та ОСОБА_3 (дольовик) укладено договір №12.01/4-1 дольової участі в будівництві, за умов якого, останній приймає дольову участь в будівництві будинку в формі часткового фінансування будівництва шляхом внесення дольових коштів в розмірі та на умовах, визначених цим договором. Після закінчення будівництва та введення будинку в експлуатацію забудовник передає на підставі акту прийому-передачі у власність дольовика двокімнатну квартиру №41 , розташовану на 8 поверсі будинку, загальною площею згідно проекту 65,60 кв.м., житловою площею 33,25 кв.м. згідно проекту (п.1.2 договору)./а.с.130-132/

Ухвалами Господарського суду Харківської області від 24.02.2011 (справа №Б-39/112-10) введено санацію у відношенні боржника ТОВ «Оргтехбуд», призначено керуючого санацією Шкулова М.В.; від 25.06.2011 - затверджено план санації, до якого включено указану квартиру./https://reyestr.court.gov.ua/Review/48265331/

09.11.2012 між ТОВ «Оргтехбуд» (продавець), в особі керуючого санацією Шкулова М.В., та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір №09/11 купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , з наступними характеристиками: квартира №41 , 2 кімнати, загальна площа 62,0 кв.м., 8 поверх (п.2.2 договору).

Згідно п.3.1. договору майнові права на об`єкт нерухомості за цим договором передаються продавцем покупцю шляхом підписання акту прийому-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості. Акт підписується сторонами не пізніше 3-х робочих днів з дати здійснення покупцем оплати 100% загальної площі об`єкту нерухомості, що визначена у п.2.2. цього договору.

Право власності на майнові права переходить від продавця до покупця одночасно із підписанням акту прийому-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості, для підписання якого та отримання інших документів покупець має з`явитися до продавця протягом 3-х днів з моменту отримання відповідного повідомлення. При наявності поважних причин покупець має письмово попередити про них продавця та отримати згоду продавця на продовження терміну підписання акту (п.3.2 договору).

За змістом п.3.3. договору сторони погоджуються, що у випадку часткової оплати вартості загальної площі об`єкт нерухомості, покупець не набуває права власності на частину майнових прав.

Згідно п.4.2 договору загальна вартість майнових прав на об`єкт нерухомості в день укладення цього договору складає 327980,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 54633,33 грн.

Відповідно до п.4.3 договору покупець перераховує 100% від загальної вартості майнових прав на об`єкт нерухомості на день укладення цього договору, визначеної у п.4.2 цього договору, на поточний рахунок продавця до 14.11.2012.

У разі невиконання покупцем фінансових зобов`язань, визначених п.п.4.3 цей договір вважається розірваним в односторонньому порядку з ініціативи продавця, на умовах, викладених у п.8.3.1, 8.4 цього договору./а.с.12-18/

30.03.2012 Інспекцією ДАБК у Харківській області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (17-поверховий житловий будинок по АДРЕСА_1 )./а.с.22-27/

20.11.2012 ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_2 на підставі Договору №09/11 купівлі-продажу майнових прав, укладеного між сторонами 09.11.2012, складено акт приймання-передачі майнових прав на об`єкт нерухомості, розташований в об`єкті капітального будівництва за будівельною адресою: АДРЕСА_1 ,з наступними характеристиками: квартира №41 , 2 кімнати, загальна площа 62,0 кв.м., 8 поверх.

Сторони повністю виконали свої зобов`язання за договором купівлі-продажу майнових прав №09/11 від 09.11.2012 та не мають одна до одної жодних претензій, в т.ч. матеріального і морального характеру./а.с.19/

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 25.02.2013 (справа №2/6381478/13) визнано за ОСОБА_3 майнове право на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ./а.с.139-140/

28.05.2013 ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_2 підписали додаткову угоду №1 К до договору №9/11 від 09.11.2012 купівлі-продажу майнових прав, за змістом якого сторони погодили вважати будинок, зазначений у п.1.1. договору №9/11 від 09.11.2012 купівлі-продажу майнових прав, будинком, розташованим за поштовою адресою: АДРЕСА_1 ; та акт прийому-передачі ізольованої квартири за адресою: АДРЕСА_1 ./а.с.20,21/

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.06.2013 (справа №638/7356/13-ц) визнано за ОСОБА_3 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 ./а.с.28-31/

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.10.2013 (справа №Б-39/112-10) виключено із плану санації ТОВ «Оргтехбуд» квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвала вмотивована тим, що право власності на вищевказану квартиру ОСОБА_3 підтверджено заочним рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.06.2013. Отже ТОВ «Оргтехбуд» не є власником квартири, а її включення до плану санації від 15.06.2011 перешкоджає власнику отримати нерухомість та порушує його права, визначені Конституцією України, а саме ст.47, та Цивільним кодексом України, а саме ст.ст. 321, 331./https://reyestr.court.gov.ua/Review/34493189/

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 05.05.2014 заочне рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 21.06.2013 - скасовано, постановлено нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні позову до ТОВ «Оргтехбуд» про визнання права власності на квартиру в повному обсязі.

При постановленні такого рішення суд апеляційної інстанції виходив із того, що позивач звернувся з вказаним позовом у травні 2013 року та був обізнаний, що 09.11.2012 між ОСОБА_2 та ТОВ «Оргтехбуд», в особі керуючого санацією Шкулова М.В., який діяв на підставі ухвали про санацію боржника Господарського суду Харківської області від 24.02.2011, було укладено Договір № 09/11 від 09.11.2012р. купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого ОСОБА_2 придбала майнові права на об`єкт нерухомості, а саме спірну двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначене свідчить, що на час розгляду справи судом першої інстанції фактичним власником майнових прав та володільцем спірної квартири була ОСОБА_2 , яку суд першої інстанції до участі у справі не залучив. Зазначене спричинило шкоду її законним інтересам, так як оскаржуване рішення суду стосується її прав та законних інтересів як власника майнових прав./https://reyestr.court.gov.ua/Review/38613915/

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.04.2015 (справа №638/17727/14-ц) позовні вимоги ОСОБА_3 до ТОВ «Оргтехбуд», ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі продажу майнових прав, визнання права власності на квартиру - задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу майнових прав №09/11 від 09.11.2012, укладений між ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 .

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ТОВ «Оргтехбуд» про визнання недійсним договору на дольову участь у будівництві багатоквартирного житлового будинку №12.04/4-1, укладеного 12.01.2006 між ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_3 - залишено без задоволення./а.с.32-34/

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.07.2015 (справа №638/17727/14-ц) рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.04.2015 змінено, скасовано в частині визнання за ОСОБА_3 права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 65,60 кв.м., жилою площею 33,25 кв.м.

У задоволенні позову ОСОБА_3 про визнання права власності на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 65,60 кв.м., жилою площею 33,25 кв.м. - відмовлено.

Виключено із мотивувальної частини рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 06.04.2015 висновки суду про те, що правочин щодо купівлі-продажу майнових прав на квартиру, укладений 09.11.2012 між ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_2 був спрямований на порушення конституційного права позивача - права власності на майнові права на квартир АДРЕСА_1 , що випливає із укладеного 12.01.2006 правочину між ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_3 . У зв`язку з цим правочин щодо купівлі-продажу майнових прав на квартиру, укладений 09.11.2012 між ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_2 є таким, що порушує публічний порядок оскільки спрямований на порушення конституційних прав та свобод ОСОБА_3 , а отже є нікчемним на підставі ст. 228 ЦК України.

В іншій частині рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 06.04.2015 залишено без змін.

При постановлені такого рішення суд апеляційної інстанції виходив із того, що договір купівлі-продажу майнових прав №09/11 від 09.11.2012 порушує вимоги ст.ст. 203, 215 ЦК України щодо законності договору і з цих підстав районний суд законно і обґрунтовано визнав такий договір недійсним.

При цьому колегія суддів установила, що з огляду на те, що обов`язки ТОВ «Ортехбуд» за договором про дольову участь у будівництві №12.01/4-1 від 12.01.2006р. не припинилися за відсутності передбачених у ст.ст. 598, 615 ЦК України підстав для односторонньої відмови від зобов`язання, ОСОБА_3 має передбачене п.4.1, 4.5 право вимоги передачі йому збудованої квартири від забудовника, а тому відповідно до ст.658 ЦК України наступний покупець майнових прав на цю квартиру, ОСОБА_2 , їх не набула.

Колегія суддів не погодилася із висновками районного суду про те, що договір №9/11 від 09.11.2012 є таким, що порушує публічний порядок, що він спрямований на порушення конституційних прав і свобод ОСОБА_3 , а отже є нікчемним на підставі ст.228 ЦК України. Ці висновки районного суду апеляцій суд визнав такими, що всупереч вимог ст.213 ЦПК України належними і допустимим доказами не обґрунтовані.

Однак, що стосується визнання права власності на спірну квартиру №41 , то в цій частині рішення районного суду суд апеляційної інстанції визнав таким, що не відповідає нормам ст.ст. 331, 392 ЦК України. Так, судом не встановлено, і належні і допустимі докази про це відсутні у справі, що ОСОБА_3 після прийняття будинку до експлуатації та присвоєння йому поштової адреси набув право власності. За умовами п.п. 4.1, 4.5 договору про дольову участь у будівництві №12.01/4-1 від 12.01.2006 після настання таких обставин ТОВ «Оргтехбуд» передає ОСОБА_3 за актом прийому-передачі спірну квартиру, а право власності виникає у нього з моменту її державної реєстрації, тобто у позасудовому порядку.

Таким чином, ОСОБА_3 за змістом п.п. 4.1, 4.5 договору №12.01/4-1 від 12.01.2006 про дольову участь у будівництві отримав майнове право очікування від забудовника здійснення певних дій по передачі майна та оформлення права власності, а не само право власності на нерухоме майно. Тому його порушене майнове право очікування не підлягає захисту у порядку, передбаченому статтею 392 ЦК України./а.с.35-37/

10.02.2016 за ОСОБА_3 зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 ; підстава виникнення права власності: договір про польову участь в будівництві, серія та номер 12.01/4-1, виданий 12.01.2006, видавник: ТОВ «Оргтехбуд» та ОСОБА_3 ; рішення суду, серія та номер: 2/6381478/13, виданий 25.02.2013, видавник: Дзержинський районний суд м.Харкова; технічний паспорт, серія та номер: б/н, виданий 22.05.2013, видавник КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації». Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 28261956 від 16.02.2016 державний реєстратор Харківського МУЮ Харківської області Шевцова Л.В./а.с.74-79/

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ./а.с.82/

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Харкова від 02.12.2020 на підставі ч.1 ст.55 ЦПК України залучено до участі у справі як правонаступника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 /а.с.106/

Задовольняючи вимоги позову, районний суд керувався принципом преюдиціальності та обов`язковості фактів, установлених рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.07.2015, а також враховує посилання представника позивача на те, що відповідачем підміняються поняття «майнових прав» та «права власності на майно» та, відповідно, приходить до висновку, що оскільки договір №09/11 від 09.11.2012 купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого ОСОБА_2 придбала майнові права на об`єкт нерухомості - спірну квартиру, є чинним, то позовні вимоги щодо визнання недійсною реєстрацію права власності на нерухомість, а також визнання права власності на неї підлягають задоволенню у повному обсязі.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції не погоджується, вважає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з таких підстав.

За змістом частини першої статті 190 ЦК України майном, як особливим об`єктом, вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (право володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 331 ЦК України визначає загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію.

За правилами статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Зазначеними нормами визначено порядок оформлення права власності (здійснення державної реєстрації права власності) на об`єкт інвестування після прийняття такого об`єкта до експлуатації.

Оскільки відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен установити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 цього Кодексу.

При зверненні в суд із цим позовом позивачка вказує на договір від 09.11.2012 №09/11 купівлі-продажу майнових прав на спірний об`єкт нерухомості, переданий їй на підставі акту прийому-передачі квартири від 28.05.2018. За змістом статті 204 ЦК України такий правочин вважає правомірним, а його чинність підтверджує рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.07.2015 (справа №638/17727/14-ц).

За змістом ч.5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиціальність означає обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили, в одній справі, для суду при розгляді інших справ (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №922/643/19).

Районний суд, керуючись принципом преюдиціальності щодо обставин, встановлених рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.07.2015, помилково залишив поза увагою, що цим рішенням установлено, що обов`язки ТОВ «Ортехбуд» за договором про дольову участь у будівництві №12.01/4-1 від 12.01.2006р. не припинилися за відсутності передбачених у ст.ст. 598, 615 ЦК України підстав для односторонньої відмови від зобов`язання. ОСОБА_3 має передбачене п.4.1, 4.5 право вимоги передачі йому збудованої квартири від забудовника, а тому відповідно до ст.658 ЦК України наступний покупець майнових прав на цю квартиру, ОСОБА_2 , їх не набула.

При цьому колегія суддів погоджується із доводами відповідача, що оскільки договір купівлі-продажу майнових прав №09/11 від 09.11.2012рішенням суду у вказаній справі (№638/17727/14-ц)визнано недійсним, згідно ч.1 ст.216 ЦК України такий правочин не створює юридичних наслідків, що виключає підстави для задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги відповідача обґрунтовані підставністю набуття ним, як особою, яка уклала договір на дольову участь в будівництві №12.01/7-1 від 12.01.2006, права власності на спірну квартиру, за відсутності зустрічних вимог відповідача, оцінці не підлягають, як такі, що виходять за межі позову. Із огляду на відмінність предмету спору апеляційний суд не застосовує до спірних правовідносин судову практику, сформовану з аналогічних правовідносин у справі №638/18280/13-ц

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Із огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , подана в його інтересах представником - адвокатом Мироненко І.С., підлягає задоволенню, а рішення районного суду скасуванню із постановленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3.4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником - адвокатом Мироненко Ілоною Сергіївною, - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 03 грудня 2021 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на квартиру - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08.06.2023.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак