Провадження 2-о/557/110/2023
Справа 557/2138/23
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

11 грудня 2023 року смт Гоща

Суддя Гощанського районного суду Рівненської області Оленич Ю.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Гощанська селищна рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила:

- встановити факт прийняття її матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщини, що відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті сестри ОСОБА_3 ;

- встановити факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як рідними сестрами.

Перевіривши вищезазначену заяву та додані до неї матеріали, суддя приходить висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст.ст. 175, 318 ЦПК України.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (ч. 3 ст. 294 ЦПК України).

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року із змінами, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право.

Згідно вимог ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що встановлення фактів, які остання просить встановити, їй необхідно для того, щоб вступити у свої законні спадкові права після смерті матері ОСОБА_2 . Заявник зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її тітка ОСОБА_3 , на момент смерті з якою без реєстрації проживала матір заявниці ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір заявниці вступила в управління та володіння спадковим майном після смерті тітки ОСОБА_3 , однак право власності на таке за життя не оформила. Після смерті матері, ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право власності на спадкове майно, що належало її матері. Що стосується спадкового майна тітки, яке успадкувала матір заявниці, то при зверненні до нотаріуса заявниці було роз`яснено, що у неї відсутні документи, які підтверджують факт вступу в управління або володіння спадковим майном її матір`ю після смерті ОСОБА_3 , окрім того у зв`язку із описками в документах неможливо прослідкувати родинні зв`язки між матір`ю та тіткою, що унеможливлює оформлення спадщини.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно приписів ч. 4 ст. 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

У заяві зазначено, що ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса з метою оформлення права на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , яке вона успадкувала після смерті своєї сестри ОСОБА_3 .

Проте, до заяви не додано відповідних доказів, що підтверджують звернення заявника до нотаріуса з метою оформлення спадщини, та доказів того, що їй було відмовлено в цьому із зазначенням причин відмови, які б перебували у причинно-наслідковому зв`язку з тим фактом, який просить встановити заявник (обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка слугувала б підтвердженням того, що в заявника на стадії оформлення права на спадщину виникли труднощі).

Зазначені вище недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження за цією справою та призначити її до судового розгляду.

За таких обставин заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху і надати заявниці строк для усунення недоліків відповідно до цієї ухвали, роз`яснивши, що інакше заява буде вважатися неподаною і їй повернута.

При вирішенні питання про залишення заяви без руху враховується практика Європейського суду з прав людини (рішення Суду у справі «De Geouffre de la Pradelle проти Франції», №12964/87, § 28, від 16 грудня 1992 pоку), де зазначено, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 175,177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 260, 318 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Гощанська селищна рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення, - залишити без руху та надати заявниці строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку не усунення недоліків у визначений судом термін, заява буде вважатися неподаною та повернута заявниці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Оленич