Справа № 643/4716/23
Провадження № 2-о/643/191/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Семенової Я.Ю.,

присяжних Міроненко Н.Г., Шеховцова С.Ю.

за участю секретаря судового засідання Степанюк Д.Р.,

за участю:

прокурора - Тіхонової Д.О.,

представника психіатричного закладу - лікаря-психіатра Зубенко О.І.,

представника особи, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 адвоката Маюрнікової В.Н.,

особи, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою представника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» - заступника медичного директора зі стаціонарної допомоги Аннєнкова Олега Олександровича про госпіталізацію ОСОБА_1 до психіатричного закладу у примусовому порядку без її згоди, -

в с т а н о в и в :

Представник Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» звернувся до Московського районного суду м.Харкова із заявою про застосування примусової госпіталізації стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

В обґрунтування заяви представник заявника посилався, що ОСОБА_1 04.06.2023 року о 13 годині 05 хвилин була госпіталізована до КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», направлення на госпіталізацію ОСОБА_1 було видане лікарем бригади екстреної швидкої медичної допомоги №204 Фесенко, особистий №343. Зазначено, що після особистого огляду ОСОБА_1 лікарем бригади екстреної швидкої медичної допомоги №204 ОСОБА_2 , останній дійшов висновку про необхідність госпіталізації ОСОБА_1 у психіатричний стаціонар для обстеження або лікування, у зв`язку із наявністю в останньої тяжкого психічного розладу, який обумовлює її небезпеку для себе та оточуючих. ОСОБА_1 05 червня 2023 року оглянута комісією лікарів-психіатрів Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3». Відповідно до складеного комісією акту психіатричного огляду, у хворої ОСОБА_1 встановлений діагноз тяжке психічне захворювання у вигляді параноїдної шизофренії, внаслідок якого остання становить небезпеку для себе та оточуючих, у зв`язку зі зміненням психічного стану пацієнтки, яка не осмислює реальність, наслідки своїх дій, наростаючої соціальної дезадаптації, активної психотичної симптоматики з порушення форм поведінки на її тлі, повну відсутність критики до хвороби. Комісія дійшла висновку, що унаслідок захворювання ОСОБА_1 має потребу у примусовій госпіталізації виключно в умовах психіатричного стаціонару.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 06 червня 2023 року відкрито провадження по справі.

У судовому засіданні представник психіатричного закладу КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» лікар-психіатр Зубенко О.І., яка приймала участь у режимі відеоконференції з приміщення КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», підтримала заяву в повному обсязі, просила її задовольнити та пояснила про обставини, як вони викладені у заяві представника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3». Зазначила, що ОСОБА_1 поступила до лікарні 04 червня 2023 року, у зв`язку із наявністю в неї тяжкого психічного захворювання, раніше ОСОБА_1 проходила лікування у психіатричному стаціонарі в ОПЛ №1, в Інституті неврології і психіатрії, має статус особи з інвалідністю ІІ групи. При госпіталізації хвора проводила рухомі дії, в неї спостерігаються галюцинації, мислення з розривами, маячні ідеї, критика до хвороби в останньої відсутня, ОСОБА_1 зазначає, що вона не така, як всі люди, що з невідомих їй причин за нею постійно спостерігають, її переслідують. Зауважила, що добровільної згоди на лікування в умовах стаціонару ОСОБА_1 не надає, а лікування амбулаторно вона проходити не буде, позаяк заперечує наявність в неї психічного захворювання, що ще більше погіршить стан її психічного здоров`я та що становитиме небезпеку для неї самої та для оточуючих.

Прокурор у судовому засіданні заяву представника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» підтримала та просила її задовольнити.

Особа, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару, - ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначила, що вона перша людина на Землі, а тому не впевнена в тому, що насправді є дочкою своїх батьків. Посилалася, що боїться, що на неї будуть «падати» гріхи інших людей і їй доведеться за це нести відповідальність. З питання її госпіталізації до КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» у судовому засіданні посилалася на розсуд.

Представник особи, стосовно якої вирішується питання про примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару ОСОБА_1 адвокат Маюрнікова В.Н. у судовому засіданні зазначила, що підстави ставити під сумнів акт психіатричного огляду, складений комісією лікарів-психіатрів стосовно ОСОБА_1 , відсутні, з питання можливості задоволення вимог заяви щодо примусової госпіталізації ОСОБА_1 до психіатричного стаціонару посилалася на розсуд суду.

Суд, вислухавши вступне слово учасників процесу, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, вважає заяву представника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

04 червня 2023 року ОСОБА_1 госпіталізована до Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3». Відповідно до акту психіатричного огляду, проведеного 05.06.2023, зареєстрованого за №09/5140 від 06 червня 2023 року, у госпіталізованої хворої встановлений діагноз тяжке психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу F20.0. Має місце галюцінаторно параноїдний синдром. Ураховуючи змінений психічний стан пацієнтки, яка не осмислює реальність, наслідки своїх дій, та може нести небезпеку для себе та оточуючих, наростаючої соціальної дезаптації інвалід 2 групи за психічним захворюванням, активну психотичну симптоматику, з порушенням форм поведінки на її тлі, повну відсутність критики до хвороби, потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар. Також в акті зазначено, що ОСОБА_1 раніше лікувалася в ОПЛ №1, в Інституті неврології і психіатрії. За викликом працівників Університету внутрішніх справ доставлена з проспекту Ландау, 27, ЕШМД 204. За повідомленням психіатричної бригади, з ранку 04.06.2023 ОСОБА_1 стояла під КПП Університету внутрішніх справ та викрикувала, що її підставили, що за нею стежать. При собі остання мала зарядний пристрій, але телефону не мала. Через те, що за своїм станом вона не осмислювала реальність, її було госпіталізовано до КНП ХОР «ОКПЛ №3» у примусовому порядку, при надходженні до медичної установи у відділенні контакту була не доступна, рухомо збуджена, агресивно налаштована стосовно оточуючих, інструкції не виконувала, на запитання не відповідала, але мовчки хитала головою, заперечуючи або стверджуючи. Під час бесіди такі ж самі рухи робила вже без запитань до неї, вочевидь невидимому співрозмовнику. Враховуючи змінений стан пацієнтки, як не осмислює реальність, наслідки своїх дій, вона може нести небезпеку для себе та оточуючих.

Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених у судовому засіданні наданих доказів, доходить висновку про задоволення заяви, з огляду на таке.

Статтею 3 Конституції України гарантовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Законодавство України про психіатричну допомогу базується на Конституції України і складається із Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я», Закону України «Про психіатричну допомогу» та інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до них.

Статтею 4 Закону України «Про психіатричну допомогу» закріплено, що психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг.

Цей Закон визначає правові та організаційні засади забезпечення громадян психіатричною допомогою, виходячи із пріоритету прав і свобод людини і громадянина, встановлює обов`язки органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з організації надання психіатричної допомоги та правового і соціального захисту, навчання осіб, які страждають на психічні розлади, регламентує права та обов`язки фахівців, інших працівників, які беруть участь у наданні психіатричної допомоги, здійсненні соціального захисту та навчання осіб, які страждають на психічні розлади.

Відповідно до частини першої статті 339 ЦПК України за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява представника закладу з надання психіатричної допомоги про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подаються до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Згідно із частинами першою, другою статті 340 ЦПК України у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом.

До заяви про психіатричний огляд або надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку додається висновок лікаря-психіатра, а про продовження примусової амбулаторної психіатричної допомоги, про примусову госпіталізацію, її продовження - висновок комісії лікарів-психіатрів та інші відповідні матеріали.

Статтею 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Частинами першою та другою статті 16 Закону України «Про психіатричну допомогу» встановлено, що особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги за рішенням лікаря-психіатра на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, підлягає обов`язковому протягом 24 годин з часу госпіталізації огляду комісією лікарів-психіатрів закладу з надання психіатричної допомоги для прийняття рішення про доцільність госпіталізації. У випадку, коли госпіталізація визнається недоцільною і особа не висловлює бажання залишитися в закладі з надання психіатричної допомоги, ця особа підлягає негайній виписці.

У випадках, коли госпіталізація особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку визнається доцільною, представник закладу з надання психіатричної допомоги, в якому перебуває особа, протягом 24 годин з часу госпіталізації направляє до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про госпіталізацію особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» тяжкий психічний розлад розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

За правилами ч. 2 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом.

Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону.

Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

Надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку шляхом її госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку розглядаються як позбавлення свободи у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод з гарантіями, що передбачені цією статтею.

Однак, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод особа може бути позбавлена свободи як «психічно хвора», якщо дотримано трьох мінімальних умов: по-перше, має бути достовірно доведено, що особа є психічно хворою; по-друге, психічний розлад повинен бути такого виду або ступеня, що слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні; і по-третє, обґрунтованість тривалого тримання у психіатричній лікарні залежить від стійкості відповідного захворювання.

Перед тим, як визначати, чи було достовірно доведено, що особа страждає на психічний розлад, вид і ступені якого можуть бути підставою для примусового тримання цієї особи у психіатричній лікарні, суди повинні встановити, чи було таке тримання законним у розумінні підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, зокрема, чи була дотримана процедура, передбачена чинним законодавством України.

Недотримання вимог норм матеріального чи процесуального права при вирішенні питання про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку призводить до порушення підпункту «е» пункту 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Відповідність такого позбавлення особи свободи національному законодавству є недостатньою умовою; воно також має бути необхідним за конкретних обставин, які повинен встановити суд, розглядаючи справу.

Зазначене відповідає правовій позиції, висловленій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 лютого 2018 року у справі № 2-1/07, провадження № 14-9свц18.

Судом установлено, що ОСОБА_1 05 червня 2023 року ОСОБА_1 була оглянута комісією лікарів-психіатрів КНП ХОР ОКПЛ №3 у складі: заступника медичного директора зі стаціонарної допомоги Аннєнкова О.О., завідувача відділенням №1, лікаря-психіатра Зубенко О.І., які підтвердили обґрунтованість рішення про госпіталізацію ОСОБА_1 , у складеному акті психіатричного огляду особи дійшли висновку, що ОСОБА_1 хворіє на тяжке психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної форми, безперервного типу перебігу F20.0. Має місце галюцінаторно параноїдний синдром. Враховуючи змінений психічний стан пацієнтки, яка не осмислює реальність, наслідки своїх дій, та може нести небезпеку для себе та оточуючих, наростаючої соціальної дезаптації інвалід 2 групи за психічним захворюванням, активну психотичну симптоматику, з порушенням форм поведінки на її тлі, повну відсутність критики до хвороби, потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Судом під час розгляду заяви про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 не було встановлено порушення процедури її госпіталізації та звернення до суду з даною заявою, встановленої Законом України «Про психіатричну допомогу».

У судовому засіданні представником психіатричного закладу також доведено, що психічний розлад хворої ОСОБА_1 на даний час слугує підставою для примусового тримання у психіатричній лікарні, що підтверджується наведеним вище висновком комісії лікарів-психіатрів психіатричного стаціонару.

У суду відсутні підстави ставити під сумнів зазначений висновок лікарів-психіатрів щодо наявності у ОСОБА_1 тяжкого психічного захворювання, внаслідок якого вона представляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих.

Отже, зважаючи на досліджені судом обставини справи, беручи до уваги складений компетентною комісією лікарів-психіатрів акт огляду щодо ОСОБА_1 , у ОСОБА_1 виявлено тяжке психічне захворюванням у формі шизофренії, параноїдної форми безперервного типу перебігу, з огляду на те, що хвора становить небезпеку для себе та оточуючих, суд доходить остаточного висновку, що наявні обов`язкові, з огляду на ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», підстави для ухвалення рішення про надання особі психіатричної допомоги без її усвідомленої згоди, така госпіталізація є доцільною та відповідає її інтересам, тому заяву представника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», слід задовольнити.

Судові витрати розподілу у даній цивільній справі не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 263, 265, 273, 293, 294, 341, 342, 430 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд,

в и р і ш и в :

Заяву представника Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3» - заступника медичного директора зі стаціонарної допомоги Аннєнкова Олега Олександровича про примусову госпіталізацію ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до психіатричного стаціонару без її згоди задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусову госпіталізацію в умовах психіатричного стаціонару.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Учасники справи:

Заявник - Комунальне некомерційне підприємств Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3», код ЄДРПОУ № 02003675, місцезнаходження: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 46.

Особа, стосовно якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги у примусовому порядку ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене і підписане 12 червня 2023 року.

Суддя: Я.Ю. Семенова

Присяжні: Н.Г. Міроненко

С.Ю. Шеховцов