Провадження № 6/127/194/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Ан О.В., розглянувши подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про надання дозволу на примусове проникнення в приміщення боржника,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 головний державний виконавець Другого ВДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Довганенко М.В. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , для проведення перевірки його майнового стану. В поданні зазначає, що на виконанні у Другому ВДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 53916981 щодо виконання виконавчого листа № 130/50/17 від 05.05.2017, виданого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн, щомісяця і до досягнення дитиною повноліття. Станом на квітень 2023 року заборгованість боржника в рамках цього виконавчого провадження складає 107610 грн. При виході державного виконавця за адресою місця проживання/реєстрації боржника двері квартири ніхто не відкривав, що підтверджується відповідним актом, рішення є не виконаним, що і стало підставою для звернення до суду.

Судом установлено, що на виконанні в Другому ВДВС у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 53916981 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн.

Судове рішення боржник в добровільному порядку не виконує.

Наразі станом на квітень 2023 заборгованість боржника за виконавчим провадженням №53916981 складає 107610 грн.

Згідно відповіді на запит ДМС ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей із реєстру речових прав на нерухоме майно записи про власника квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 відсутні.

Державний виконавець здійснював вихід за адресою боржника з метою перевірки майнового стану, проте двері квартири ніхто не відкрив.

Відомостей про коло осіб, які проживають або зареєстровані за вище вказаною адресою державним виконавцем не надано та судом не встановлено.

Згідно з п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Недоторканість житла гарантується ст. 30 Конституції України, відповідно до якої не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Право особи на недоторканність житла закріплено у багатьох міжнародних документах.

Статею 12 Загальної декларації прав людини, яка прийнята і проголошена резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 р., передбачено: «Ніхто не може зазнавати безпідставного втручання у його особисте і сімейне життя, безпідставного посягання на недоторканність його житла... Кожна людина має право на захист закону від такого втручання або таких посягань».

Аналогічна вимога міститься в ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, прийнятого Генеральною Асамблеєю ООН 16 грудня 1966 р., який набув чинності для України 23 березня 1976 р.

Стаття 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 р., відомої як Європейська конвенція з прав людини, комплексно декларує зазначені права. Зокрема, в ній зазначено: «Кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції».

Згідно ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

У поданні державний виконавець не обґрунтував доцільності проникнення до квартири та не вказав мету проникнення, не надав доказів вжиття інших заходів визначених законодавством до боржника, не віднайшло свого підтвердження те, що вказане приміщення є житлом боржника. Також відсутні відомості про коло осіб, які користуються наданим житлом.

Тому суд виходячи із норм закону, принципу недоторканості житла та конституційних прав кожної особи, враховуючи свободу пересування та вільний вибір місця проживання на її території, відсутності підтвердження, що вказана квартира належить боржнику, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258-260,439 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про надання дозволу на примусове проникнення в приміщення боржника відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Цивільним процесуальним кодексом України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: