ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 646/419/23
Номер провадження 22-з/818/174/23
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2023 року м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,
за участю секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 червня 2023 року в складі судді Демченко І.М. у справі № 646/419/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про визначення місця проживання дітей,
У січня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Колісниченко Артур Сергійович, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, в якому просила визнати місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресом: АДРЕСА_1 та вирішити питання щодо понесених судових витрат по сплаті судового збору та витрат на правову допомогу в розмірі 25 000,00 грн.
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 червня 2023 року позов задоволено. Визначено місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресом: АДРЕСА_1 .

05 липня 2023 року ОСОБА_2 через свого представника адвоката Апазіді Костянтина Юрійовича, подав апеляційну скаргу в якій просив рішення скасувати, закрити провадження у справі.

Постановою Харківського апеляційного суду від 16 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 червня 2023 року залишено без змін.

21 листопада 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Колісниченко А.С., звернулась до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат, понесених під час апеляційного розгляду, а саме просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 14 000 грн.

Заява мотивована тим, що розмір витрат що понесла позивачка по цій справі розрахований на підставі орієнтовних мінімальних критеріїв та він є меншим від рекомендованого Рішенням Ради Адвокатів Харківської області № 13/1/7 від 21 липня 2021 року, а тому є розумним та справедливим. Крім того, спір по цій справі виник внаслідок саме необґрунтованих дій відповідача по справі, який протягом 6-7 років ухилявся від вирішення питання місця проживання дітей у добровільному позасудовому порядку, а тому саме він має компенсувати позивачці усі понесені у зв`язку із цим судові витрати. Зазначив, що таки види правової допомоги як консультування, вивчення документів, складання запитів тощо - належать до професійної правничої допомоги по справі та такі витрати підлягають розподілу. Також, складання заяв та клопотань по справі, у тому числі щодо розподілу судових витрат відносяться до надання професійної правничої допомоги в розумінні положень чинного процесуального законодавства та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому підлягають розподілу у загальному порядку.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 07 грудня 2023 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

Колісніченко А.С. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , судова повістка в електронному вигляді про розгляд справи отримана 30 листопада (том 2, а.с. 82);

Апазіді К.Ю. , який діє в інтересах ОСОБА_2 , отримано 30 листопада 2023 року (том 2, а.с. 36), судова повістка в електронному вигляді про розгляд справи отримана 02 жовтня 2023 року (том 2, а.с. 33).

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість заявленого клопотання, колегія вважає, що клопотання про стягнення витрат на правову допомогу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Відповідно до положень частини 1, пунктів 1, 4 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин 1 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, визначеному частиною 2 цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Статтею 264 ЦПК України визначені питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення, в тому числі - як розподілити між сторонами судові витрати (пункт 6 частина 1 цієї статті).

Матеріали справи свідчать, що у відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , крім іншого, просила вирішити питання про розподіл судових витрат. Зазначила, що докази реальності сплати витрат на професійну правничу допомогу будуть подані протягом 5 днів з дня прийняття судового рішення (т. 2, а.с. 21-27).

Саму ж заяву про стягнення понесених судових витрат було подано через систему «Електронний суд» 21 листопада 2023 року, тобто у встановлений п`ятиденний строк після ухвалення 16 листопада 2023 року рішення у справі по суті, а отже з дотриманням вимог частини 8 статті 141 ЦПК України.

Що стосується розгляду заяви по суті, а саме в частині розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених на надання професійної правничої допомоги під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 05 червня 2023 року, колегія суддів зазначає наступне.

До суду на підтвердження витрат на правничу допомогу, понесених під час апеляційного провадження. було надано наступні документи:

Договір про надання професійної правничої допомоги № 16.01.2023. від 16 січня 2023 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом АБ «Артура Колісниченко» в особі керуючого бюро Колісниченко А.С.

Відповідно до пункту 4.1. розмір гонорару за надання правової допомоги, передбаченої цим договором встановлюється у сумі 2000,00 грн за годину виконаної роботи.

Пунктом 4.2. договору визначено, що конкретні суми гонорару зазначаються адвокатом в актах виконаних робіт, який складається після розгляду справи (ухвалення рішення по справі) у суді відповідної інстанції (т. 1, а. с. 197-198).

20 листопада 2023 року сторонами підписано Акт виконаних робіт № 20/11/2023 відповідно до якого адвокат здає, а клієнт приймає роботи (послуги), виконані адвокатом у відповідності до умов Договору про надання професійної правничої допомоги від 16 січня 2023 року у суді апеляційної інстанції по справі № 646/419/23, а саме:

консультування позивача щодо порядку та перспектив апеляційного оскарження відповідачем рішення суду першої інстанції - 0,5 год.;

аналіз та вивчення змісту рішення суду першої інстанції по справі № 646/419/23 - 0,5 год.;

аналіз та вивчення змісту апеляційної скарги відповідача на рішення суду першої інстанції по справі №646/419/23-0,5 год.;

складання відзиву на апеляційну скаргу, направлення її сторонам та суду - 4 год.;

складання заяв, клопотань по справі, а саме: заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, складання заяви про розподіл судових витрат - 0,5 год.; участь в судових засіданнях по справі - 1 год.

Вартість виконаних робіт (наданих послуг) за професійну правничу допомогу складає 14 000,00 грн.

По прийнятим за цим Актом роботам (послугам) клієнт до адвоката претензій та зауважень не має (т. 2, а.с. 73).

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини 1 статті 133 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК України, яка регламентує витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

За змістом статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При цьому у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 також дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Верховний Суду у постанові від 15 червня 2021 року в справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20) дійшов висновку, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

Крім того, саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2023 року у справі № 726/1142/22.

Оскільки відповідачем не надано клопотання про зменшення заявленого ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Колісниченко А.С., розміру витрат на правову допомогу, суд не може за власною ініціативою надавати оцінку співмірності заявленого розміру витрат із обсягом виконаних адвокатом робіт, наданих послуг, складністю справи тощо.

Колегія суддів вважає, що надані ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Колісниченко А.С., документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду справи в апеляційному суді у розмірі 14 000 (чотирнадцять тисяч) грн 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2023 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина