Справа № 711/4671/23
Провадження № 2/710/480/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.12.2023 м. Шпола
Шполянський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Щербак О.В.,
секретаря судового засідання Кисличенко Л.А.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування позову зазначено, що 24.01.2021 між відповідачем та ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» укладено кредитний договір №313742769.
На підставі договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №313742769 від 24 січня 2021 року.
Відповідно до реєстру прав вимоги №1 від 21.10.2023 до договору факторингу №20102022 від 20.10.2023 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 29 121,55 гривень, з яких: 8 500,00 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 621, 55 гривень сума заборгованості за відсотками.
Відповідно до реєстру боржників від 08.12.2021 до Договору факторингу № 08122021 від 08.12.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 11 955,00 грн., з яких: 3000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 955.00 грн сума заборгованості за відсотками.
Ураховуючи те, що відповідач своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості за кредитними договорами, а також сплачений судовий збір.
17.10.2023 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився. У позовній заяві просив справу розглядати за відсутності представника позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позов, клопотань не подавав.
У порядку ч.2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
11.12.2023 судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та правовідносини.
24.01.2021 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальність « Манівео Швидка Фінансова Допомога»» укладено договір про надання фінансового кредиту № 313742769, який, відповідно до п. 4.4 п. 4 договору, підписаний за допомогою електронного підпису ( а.с. 8-10).
Відповідно до пункту 1.1 та 1.2 вказаного кредитного договору ТОВ « Манівео Швидка Фінансова Допомога» зобов`язується надати позичальнику кредит, на суму 5050,00 гривень строком на 30 днів, зі сплатою відсотків, розмір яких встановлений п. 1.4.
Сторонами також підписаний додаток №1 до договору графік розрахунків ( а.с. 10, зворотній бік).
20.10.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ з ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»» укладено договір факторингу № 20102022 ( а. с. 11,12).
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 313742769 за період з 21.10.2022 по 30.06.2023, борг за вказаним кредитним договором складає 29 121,55 ( а. с. 14).
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Нормами частини першої ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Позивач у позовній заяві, обґрунтовуючи перехід права вимоги від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» посилається на реєстр боржників № 127 від 09.03.2021 до договору факторингу № 28/1118-01, укладеного між вказаними товариствами. Однак, а ні договору № 28/1118-01, а ні реєстру боржників № 127 від 09.03.2021 до зазначеного договору до позову не додав.
Крім того, із договору факторингу № 20102022 від 20 жовтня 2022 року, укладеного між ТОВ « Фінансова компанія « ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ з ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»» та ТОВ « Таліон Плюс» вбачається, що « Кредитний договір» - кредитний договір, укладений між первісним кредитором, яким є ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога» і боржником, право грошової вимоги за яким отримав клієнт на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між клієнтом та ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога».
Таки чином, ТОВ «Таліон Плюс» за вказаним договором факторингу відчужувало своє право вимоги, яке належало йому на підставі договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018.
Разом із тим, договір між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладений з ОСОБА_1 , за яким позивач просить стягнути заборгованість, 24.01.2021, тобто після укладення угоди № 28/1118-01 від 28.11.2018.
Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» не могла відчужити право вимоги за кредитним договором , який станом на час укладення договору факторингу № 28/118-01 від 28.11.2018, ще не був укладений.
Відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст. 12 та ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
Відповідно до положень ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
У відповідності до вимог ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.
Частинами 1-3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Позовна заява не містить застережень про неможливість надання доказів, на які посилається в обґрунтування позовних вимог. Клопотань про витребування таких позивачем також не було заявлено.
У своїй позовній заяві ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» просило розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження, за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи та клопотання про витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.
Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій.
Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 199/7014/20 зазначив наступне: В оцінці поведінки та способу ведення справ банком чи фінансовою установою суд ураховує те, що вони є професійними учасниками ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до них висуваються певні вимоги щодо дотримання правил та процедур, які є традиційними в цій сфері, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ банком чи фінансовою установою є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною в цивільних відносинах з такою установою. З врахуванням наведеного всі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах.
За вказаних обставин суд розглянув справу за наявними у ній матеріалами.
Таким чином, позивачем не доведено перехід права вимоги за кредитним договором № 313742769 від 24.01.2021 до ТОВ « Таліон плюс». Що, у свою чергу, викликає сумніви у переході права вимоги за вказаним кредитним договором до позивача на підставі договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, оскільки такий є похідним від договору факторингу, на підставі якого б ТОВ «Таліон плюс» належало право вимоги за кредитним договором № 313742769 від 24.01.2021.
Ураховуючи наведені обставини, суд не надає оцінки доказам, долученими на підтвердження суми заборгованості за кредитним договором № 313742769 від 24.01.2021, оскільки встановлені обставини щодо недоведеності переходу права вимоги за вказаним договором до позивача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову у цій частині.
Відповідно до п. 7 Договору кредитний договір було підписано електронним підписом позичальника.
Положеннями п.п. 1.1,1.2, 1.3 договору встановлено, що товариство надає клієнту кредит у розмірі 3000,00 гривень строком на 30 днів, тобто до 14.05.2021 зі сплатою 894,25% річних від суми кредиту в розрахунку 2,45% на добу.
Згідно з п.п.1.4 п. 1 Кредитного договору кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної клієнтом ( а.с. 19).
Сторонами також підписаний додаток №1 до договору графік розрахунків та паспорт споживчого кредиту( а.с.20,21).
08.12.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Європйська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 08122021, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плат належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників ( а.с. 22-23).
Відповідно до Реєстру боржників від 08.12.2021 до Договору факторингу №08122021 від 08.12.2021 ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача у сумі 11 955,00 грн, з яких : 3 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу; 8 955,00 грн сума заборгованості за відсотками.
Згідно з п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ст.639 ЦПК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Положеннями ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторін.
Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Нормами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Тобто, підставою для заміни сторони, а саме процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, у наслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
У відповідності до ст. 513 ЦК України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як убачається з представлених позивачем та не спростованих відповідачем розрахунків заборгованості за наведеним договором не погашена.
Отже, виходячи з вищевказаних норм закону, умов договору про надання кредиту, суд уважає позовні вимоги у наведеній частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково ( 29%), із відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати у виді судового збору в сумі 778гривень36 коп..
Керуючись ст.ст. 11, 205, 514, 611,639 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 263-265, 280-284, ч.1 ст. 354 ЦПК України, суд -
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у сумі 778 гривень 36 коп..
Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 313742769 від 24.01.2021 в сумі 29 121 грн 55 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте Шполянським районним судом Черкаської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», місце реєстрації : вул. Семена Петлюри,30, м.Київ, 01032, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя О.В. Щербак