Справа № 199/2927/23
(2/199/1518/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

05.06.2023 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Якименко Л.Г.

за участю секретаря Свержевської В.О.

представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з 11.08.2007 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , актовий запис №592.

Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Через сварки, які часто відбувалися в сім`ї з приводу ведення спільного господарства та методів виховання дітей, стосунки між подружжям погіршилися. У зв`язку з відсутністю розуміння та наявністю внутрішнього конфлікту сім`ї, примирення між подружжям неможливе та сім`я розпалася остаточно, сторони проживають окремо. З посиланням на дані обставини, позивачка просила шлюб розірвати.

Відповідач надав до суду пояснення, у якому зазначив, що з викладеними в позові обставинами не погоджується, позовні вимоги є необґрунтованими, а підстави для розірвання шлюбу відсутні. Зазначив, що на даний час позивачка з дітьми перебуває на території Швейцарії до закінчення воєнного стану на території України. Також вказав, що у телефонній розмові позивачка відмовилася пояснити причини звернення з позовом до суду.

Посилаючись на вказані обставини, просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 адвокат Малютін В.Г. позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та додатково зазначив, що на теперішній час позивачка з дітьми проживає на території Швейцарії. Рішення про розірвання шлюбу є добре виваженим, просив розірвати шлюб та не надавати строк для примирення, оскільки воно неможливе, бо сім`я сторін розпалася остаточно.

Відповідач у судовому засіданні заперечував факт остаточного розпаду сім`ї, не бажає розривати шлюб та вважає, що суперечки в сім`ї є тимчасовими. 12 квітня 2022 року через збройну агресію росії дружина разом із дітьми виїхала до Щвейцарії, куди він особисто проводжав сім`ю, аби вони знаходилися у безпечному місці. Також зазначив, що намагається зберегти родину, надає допомогу дружині та дітям, спілкується з ними у телефонному режимі, робить все можливе для благоустрою родини, працює в міру своїх можливостей. Усі роки спільного життя він забезпечував родину, турбувався та намагався зберегти добрі стосунки, дружина займалася самореалізацією. Негативна поведінка та відношення дружини на теперішній час йому не зрозуміла, пояснень щодо причин розірвання шлюбу позивачка не надала. Сторнони мають двох малолітніх дітей, які повинні зростати у повній сім`ї та відчувати турботу обох батьків. На даний час відповідач не може вільно спілкуватися з дітьми, дуже сумує за родиною, пропонував дружині звернутися до фахівців (психологів) для збереження шлюбу та розуміння один одного, також зазначив, що родина повністю возз`єднається після повернення позивачки та дітей на територію України.

Посилаючись на вказані обставини, відповідач вважає, що позовна заява подана до суду передчасно та просив відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У судовому засідання встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.08.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 05.01.2021 року, актовий запис №592 (а.с.7).

Від шлюбу подружжя мають двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 18.04.2012 року, актовий запис №384 (а.с.8), та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції від 19.02.2014 року, актовий запис №217 (а.с.9).

Стататею 1 Сімейного Кодексу України визначено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Згідно зі ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Приписами ч. 1 ст. 24 СК України встановлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 Сімейного кодексу України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

У силу ч.3 ст.109 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка та що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до положень ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

При розгляді справ про розірвання шлюбу суд зобов`язаний всебічно з`ясувати взаємостосунки сторін, дійсні мотиви розірвання шлюбу, вжити заходів до примирення подружжя. Закон зобов`язує суд розглядати справу про розірвання шлюбу, як правило, за участю обох сторін. Тільки їх особиста участь у процесі дає можливість суду всебічно з`ясувати сімейні взаємостосунки, мотиви розірвання шлюбу, дійсні причини розлучення.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Як зазначено в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

За результатами розгляду даної справи, позивачем не доведено наявності та судом не встановлено дійсності причин остаточного розпаду сім`ї та припинення подружжям стосунків. Також у ході розгляду справи суд не дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоча б одного з подружжя та їх дітей.

На думку суду, відчуження, розлад і непорозуміння між сторонами викликані тимчасовими причинами, військовою агресією з боку росії, у зв`язку з чим позивачка змушена разом із дітьми проживати в іншій країні, куди поїхала 12.04.2022 року. До цього періоду з позовом про розірвання шлюбу до суду жоден із подружжя не зверталися. Суд звертає увагу, що у сім`ї виховуються двоє малолітніх дітей, а проживання та виховання дітей у повній сім`ї відповідає найвищим їх інтересам.

Також слід зазначити, що у позовній заяві не вказані дійсні та вагомі причини фактичного припинення шлюбу та у судовому засіданні представник позивачки також не пояснив, чи зачіпає даний шлюб інтереси позивачки та яким чином.

Враховуючи усі вищезазначені обставини, суд вважає, що сім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в подальшому може бути збережена та підстави для розірвання шлюбу відсутні.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 80, 81, 82, 89, 129, 131, 141, 223, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - відмовити.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 13.06.2023 року.

Суддя