Справа № 465/1705/23 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/289/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
07 грудня 2023 року м.Львів
Справа № 465/1705/23
Провадження № 22-з/811/289/23
Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.
розглянувши заяву Львівського комунального підприємства «Південне» про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду міста Львова, ухвалене у м. Львові 7 серпня 2023 року у складі судді Величка О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського комунального підприємства «Південне» про захист прав споживача,-
10 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ЛКП «Південне» про захист прав споживача.
Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 7 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні позову.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

За результатами розгляду апеляційної скарги, Львівський апеляційний суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Франківського районного суду міста Львова від 7 серпня 2023 року залишив без змін.

6 листопада 2023 року Львівське комунальне підприємство «Південне» звернулося до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу.

В поданій заяві зазначає, що у відзиві ЛКП «Південне» на апеляційну скаргу було зазначено про оріентовний (попередній) розрахунок суми судових витрат.

Враховуючи те, що суд своєю постановою апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення, а рішення Франківського районного суду міста Львова від 7 серпня 2023 року - без змін, просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Південне» витрати на правничу допомогу у розмірі 1 797 грн.

На момент ухвалення даного судового рішення від ОСОБА_1 на надходило жодних заперечень з приводу заяви Львівського комунального підприємства «Південне» про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заява Львівського комунального підприємства «Південне» підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Як у суді першої інстанції, так і при апеляційному та касаційному переглядах справи учасники справи мають право на професійну правничу допомогу, що закріплено положеннями статті 59 Конституції України.

Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи (стаття 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України зазначені витрати несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Ці висновки узгоджуються з висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465заі18) та додатковій постанові у вказаній справі від 12 вересня 2019 року, у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19), постанові від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19) та постанові від 8 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26цс).

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

За положеннями ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що Львівське комунальне підприємство «Південне» в поданому відзиві на апеляційну скаргу просило судові витрати покласти на апелянта. Окрім цього, в відзиві Львівське комунальне підприємство «Південне» наводило попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вони понесли і очікують понести в зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме: 500 грн. за підготовку відзиву;1300 грн. за участь представника в одному судовому засіданні.

До заяви про ухвалення додаткового рішення долучено детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги адвокатом у справі №465/1705/23, акт надання послуг №52 від 31 жовтня 2023 року, акт надання послуг №53 від 2 листопада 2023 року, платіжну інструкцію №8067 від 6 листопада 2023 року, платіжну інструкцію №8066 від 6 листопада 2023 року, докази направлення заяви про ухвалення додаткового рішення ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, адвокат Кріль Т.Є. представляє інтереси Львівського комунального підприємства «Південне» на підставі договору про надання правової допомоги №01/01-2020 від 2 січня 2020 року, додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги №01/01-2020 від 2 січня 2020 року та ордера №1211801 від 19 червня 2023 року.

Згідно умов додаткової угоди (п.2.2) вартість представництва інтересів в другій інстанції за 1 суд/день становить 1300 грн., за інші дії, вказані в п.2.1 п.2 договору (окрім ч.8 «представляти інтереси клієнта під час здійснення судочинства…» п.п. 2.1 п.2 договору) - з розрахунку погодинної оплати, а саме: вартість однієї години надання правової допомоги становить 700 грн.

Згідно детального опису наданих послуг професійної правничої допомоги адвокатом у справі №465/1705/23 (провадження №22-ц/811/2593/23) за підготовку проекту відзиву на апеляційну скаргу нараховано 497 грн., за участь в судовому засіданні нараховано 1300 грн. Також встановлено, що надання згаданих послуг підтверджено підписанням між сторонами актів надання послуг та платіжними інструкціями про оплату 497 грн. та 1300 грн.

Окрім цього, встановлено, що представник Львівського комунального підприємства - авдокат Кріль Т.Є. брала участь в судовому засіданні 2 листопада 2023 року.

Оцінюючи надані Львівським комунальним підприємством «Південне» докази в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 1797 грн., колегія суддів вважає витрати на правничу допомогу в розмірі 1797 грн. такими, що відповідають критеріям необхідності, розумності, справедливості, складності справи та обсягам виконаних робіт, в зв`язку з чим, такі витрати належить стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства «Південне».

Керуючись ст. ст. 141, 258-261, 270, 273, 389-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Заяву Львівського комунального підприємства «Південне» про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Львівського комунального підприємства «Південне» (79071, м.Львів,вул.Кульпарківська,131, ) витрати на правничу допомогу у розмірі 1 797 (одна тисяча сімсот дев`яносто сім) гривень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписвання.

Постанова складена і підписана 7 грудня 2023 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш___________________ Р.В. Савуляк