Справа № 752/4499/23
Провадження № 2/752/4094/23
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
24 жовтня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.,
за участі секретаря судового засідання Ахмеяна Б.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
07.03.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .
В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що у шлюбі з відповідачкою перебувають з 28.12.1995 року. Від шлюбу спільних дітей не мають.
Впродовж останніх п`яти років сімейного життя стосунки між ним та дружиною розладились, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, відповідачка постійно нехтує сімейними цінностями. Фактично сім`я припинила своє існування, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, відповідно збереження шлюбу не є можливим.
Примирення між ними не є можливим. Просив шлюб розірвати.
Провадження у справі відкрито 09 березня 2023 року з призначенням справи до розгляду за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання сторони не з`явились.
25.10.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, повідомив суд, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та наполягає на задоволенні, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідачка, в установленому законом порядку повідомлялася про розгляд справи за позовом ОСОБА_1 про розірвання їх шлюбу, однак з будь-якими заявами до суду не зверталася.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, ухваливши заочне рішення.
Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сторони проживають окремо, сумісне проживання подружжя не є можливим, шлюб сторін існує формально.
З часу перебування розовної заяви в суді, примирення між сторонами не відбулось.
Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити інтересам позивача.
Відповідно до правил ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення.
З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї буде суперечити інтересам сторін у справі. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з абз. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору при зверненні до суду з позовом не відшкодувати за рахунок відповідачки відповідно до правил статті 141 ЦПК України, оскільки позивач, звертаючись до суду з позовом, не просив суд про відшкодування судових витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104,110,112 СК України, ст.ст. 4,6,23,27,76,141,259,263 ЦПК України, суд -
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 28 грудня 1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського району міста Києва, актовий запис № 1590 - розірвати.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк