441/351/23 2-др/441/12/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

08.12.2023 Городоцький районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Цап І.М.

представника позивача Матвіїв Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області, в режимі відеоконференцзв`язку, заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Матвіїв Єлизавети Ігорівни, про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 13.11.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, вирішено стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 6049,99 доларів США.

23.11.2023 представник позивача - адвокат Матвіїв Є.І. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення у цій справі щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20700,00 грн. В обґрунтування поданої заяви представник позивача зазначає, що правнича допомога надавалася позивачу на підставі договору про надання правової допомоги від 13.02.2023, витрати на неї становлять 20700,00 грн. і у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Матвіїв Є.І. заявлені вимоги підтримала посилаючись на обґрунтування в заяві та долучені до неї докази.

Відповідач ОСОБА_2 08.12.2023 подав до суду заяву в якій покликається, що сума 20700 грн. судових витрат на правничу допомогу, які просить позивач, занадто завищена та вважає, що справедливою є сума яка не перевищує 30 % від заявленої, просить проводити розгляд заяви у його відсутності.

Заслухавши представника позивача - адвоката Матвіїв Є.І., вивчивши заяву представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

Відповідно до ч. 3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України розмір витрат,які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи,встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови,що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Заяву про вирішення питання витрат на правничу допомогу подано протягом п`яти днів з моменту постановлення рішення.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Також діючим законодавством передбачено, що при визначенні розміру компенсації суду слід враховувати розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги. На доведення обсягу наданої правової допомоги суду може бути надано як доказ докладний письмовий звіт адвоката у конкретній справі, адресований клієнту.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Так, в заяві про ухвалення додаткового рішення представник позивача Матвіїв Є.І. просить стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 20700 грн. судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги. В долученому до заяви обсягу наданих послуг, розрахунку зазначено з чого складається сума судових витрат(а.с.112,113).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року, у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом із тим, розмір витрат на правничу допомогу, визначений представником позивача: 20700 грн., хоча і є документально обґрунтованим, однак не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат та становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу судових витрат.

Матеріали цивільної справи не є об`ємними, уточнення позову зі своєї ініціативи робила сторона позивача (а.с.58-60), виходячи із вказаного, суд вважає, що на надання таких послуг як складання позовної заяви, відстеження інформації, аналіз та вивчення наданих позивачем документів, що викладено в опису, є процесом підготовки позову,тому суд зазначає, що така послуга за своєю суттю не може бути тривалою чи складною у виконанні та її здійснення не потребує значних затрат часу. Відтак, суд вважає, що адвокатом не було затрачено значної кількості часу.

Враховуючи наведене, виходячи із критерію пропорційності, а також характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, значення справи для сторони, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки 12000.00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 270 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 12000 (дванадцять тисяч)грн.

В решті вимог - відмовити.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 11.12.2023.

Суддя Яворська Н.І.