Дата документу 31.05.2023 Справа № 316/2222/14-ц
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 316/2222/14 Головуючий у 1 інстанції: Комишня Н.І.
Провадження № 22-ц/807/41/23 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

за участі секретаря: Камалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Гардера Олександра Гергардовича на заочне рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду із позовом про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову зазначено, що 28.11.2012р. між ПАТ «Сведбанк», що є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до п. 2.1, 2.2. договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів.

В подальшому, 28.11.2012р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п. 2.1, 2.2. договору клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме, ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 07.02.2008р. № 0709/0208/55-003, позичальником у якому є ОСОБА_1 .

Так, 07.02.2008р. ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») та фізична особа ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 0709/0208/55-003 з подальшим внесенням змін та доповнень. Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов`язується надати боржнику кредит у сумі 550 000,00 грн., а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з кредитного договору, 07.02.2008р. ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») уклав два окремі договору поруки: з поручителем ОСОБА_2 за № 0709/0208/55-003-Р-1 та з поручителем ОСОБА_3 за № 0709/0208/55-003-Р-2.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 550 000,00 грн. Проте взяті на себе зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 виконував неналежно, у зв`язку з чим станом на 07.08.2014р. у нього виникла сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 138 891,00 грн.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість по кредитному договору в сумі 1 138 891,00 грн. та судовий збір.

Заочним рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року позов ТОВ «Кредитні ініціативи» у цій справі задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість у сумі 1 138 891 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» витрати по оплаті судового збору у розмірі 3654 грн.

11.05.2021р. ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26 жовтня 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Відповідно до положень чч. 1, 2 статті 354 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідно з частиною 4 статті 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду, відповідач ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Гардера О.Г. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У зв`язку із допуском до розгляду судом першої інстанції заяви про перегляд заочного рішення від 11.02.2015р. та її розгляд по суті із відмовою в задоволенні, відповідач ОСОБА_1 не втратив право на апеляційне оскарження, а тому його скаргу було прийнято до апеляційного розгляду.

Узагальненими доводами скарги є те, що відповідачі взагалі не знали про наявність судового процесу щодо стягнення з них в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 0709/0208/55-003 від 07.02.2008р. за боргами позичальника ОСОБА_1 , оскільки не були повідомлені судом про жодне судове засідання. За матеріалами справи вбачається, що судова кореспонденція надсилалась їм не за адресами реєстрації, а за адресами, указаними позивачем у позовній заяви, у яких відповідачі не мешкають. Тож, апелянт ОСОБА_1 , як і інші відповідачі, були позбавлені можливості заперечувати проти позову та надавати свої докази на підтвердження цих заперечень.

По суті спору вказував, що ще Сведбанк до відступлення прав до них як боржників достроково стягнув заборгованість за вказаним кредитним договором, про що мається

чинне рішення суду. А тому у нового кредитора відсутні підстави для повторного стягнення цієї ж суми кредиту та нових нарахованих відсотків і пені.

Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 10 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою та справу призначено до розгляду на 23 лютого 2022 року.

ТОВ «Кредитні ініціативи» отримало апеляційну скаргу, ухвалу про відкриття апеляційного провадження та судову повістку 27.12.2021р. (т. 1 а.с. 227). Але відзиву на апеляційну скаргу позивачем не надано.

26 січня 2022 року відзив надійшов від відповідача ОСОБА_3 , яка вказала, що підтримує апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просить провести апеляційний розгляд у її відсутності ( т. 1 а.с. 231).

26 січня 2022 року також надійшов відзив від відповідача ОСОБА_2 , яка зазначає, що повністю підтримує апеляційну скаргу та просить проводити апеляційний розгляд за її відсутності (т. 1 а.с. 238).

В судовому засіданні 23 лютого 2022р. приймав участь лише адвокат Гардер О.Г. в режимі відеоконференції, який підтримав апеляційну скаргу, вказуючи, що мається чинне рішення суду про стягнення вказаної заборгованості із відповідачів, тому є незаконним її повторне стягнення на користь нового кредитора.

У розгляді справи було оголошено перерву у зв`язку із необхідністю витребування іншої цивільної справи, у якій за позовом банку до відповідачів стягнуто заборгованість за кредитним договором № 0709/0208/55-003 від 07.02.2008р., а також слід було витребувати від ТОВ «Кредитні ініціативи» розрахунок заборгованості за цим кредитним договором з урахуванням наявності судового рішення про її стягнення з цих же відповідачів за позовом первісного кредитора в особі банку.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 23 лютого 2022р. витребувано із Енергодарського міського суду Запорізької області цивільну справу № 2-610/10 за позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та другим пунктом витребувано від ТОВ «Кредитні ініціативи» розрахунок заборгованості та інформацію, чи передавались разом з кредитною справою рішення судів, виконавчі листи, чи входить до розміру заборгованості в цій справі стягнута за рішеннями судів заборгованість ( т. 2 а.с. 6).

Наступне судове засідання призначено на 25 травня 2022 року.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався наступними Указами та триває й на теперішній час.

Справа 25 травня 2022 року не розглядалась через неявку учасників справи, які пере-

ребувають на тимчасово окупованій території. Слухання справи було відкладено на неви-

значений час.

З 25.05.2022р. справа до розгляду не призначалась, оскільки всі відповідачі зареєстровані на тимчасово окупованій території.

Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 08 березня 2023 року спрямовано запит до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про перетин державного кордону з 24.02.2022р. гр. України ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, вказані громадяни з 24.02.2022р. та в подальшому державний кордон України не перетинали ( т. 2 а.с. 29).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 12 квітня 2023р. спрямовано запит до Міністерства соціальної політики України про надання інформації щодо підтвердження в ЄІБД ВПО про взяття на облік гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 як внутрішньо переміщених осіб ( т. 2 а.с. 34-35).

Згідно інформації Міністерства соціальної політики України, вказані громадяни не перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи ( т. 2 а.с. 38).

Отже, встановлено, що учасники справи до теперішнього часу знаходяться на окупо-

ваній території України, а ТОВ «Кредитні ініціативи» в м. Києві.

З матеріалів справи вбачається, що у справу в якості представника позивача вступив адвокат Проценко М.М., якому надано доступ до підсистеми «Електронний суд» ( т. 2 а.с. 16).

Встановивши вказані обставини та зважаючи на тривалість перебування справи через ці обставини у провадженні апеляційного суду, з урахуванням того, що учасники справи отримали апеляційну скаргу та мали можливість ще до початку введення воєнного стану надати свої відзиви та заперечення на неї, сторону позивача представляє адвокат Проценко М.М., апелянта представляє адвокат Гардер О.Г., колегія вважала за можливе поновити розгляд справи, повідомивши відповідачів про судове засідання, призначене на 31.05.2023р., через оголошення на вебсайті Запорізького апеляційного суду ( т. 2 а.с. 47-48).

В судове засідання 31.05.2023р. під`єднався в режимі відеоконференції адвокат Гардер О.Г., який підтримав апеляційну скаргу та надані ним пояснення в першому судовому засіданні 23 лютого 2022р.

Судова повістка, направлена на адресу ТОВ «Кредитні ініціативи», яку ним зазначено у заявах по суті справи, а саме, м. Київ, вул. Вікентія Хвойки, 21, повернулась без вручення із зазначенням «адресат відсутній», що, за умови неповідомлення суду учасником справи іншої своєї адреси місцезнаходження, відповідно до приписів п. 3 ч. 8 статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням.

Крім того, позивача повідомлено через адвоката Проценка М.М. шляхом направлен-

ня судової повістки в його електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд», яка була доставлена 08.05.2023р. ( т. 2 а.с. 51).

Таким чином, позивач був належним чином повідомлений, але до судового засідання 31 травня 2023 року не з`явився, про розгляд справи в режимі відеоконференції клопотан-

ня не заявляв, відкласти розгляд справи не просив. Ухвалу апеляційного суду про витребування доказів не виконав.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення адвоката Гардера О.Г., перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши надані апелянтом рішення судів, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 07.02.2008р. ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Све-

дбанк») та фізична особа ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 0709/0208/55-003 з

подальшим внесенням змін та доповнень.

Відповідно до умов вищевказаного кредитного договору, банк зобов`язується надати боржнику кредит у сумі 550 000,00 грн., а відповідач зобов`язується повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування ним у розмірі 14,5 % річних, з кінцевим терміном повернення 07 лютого 2018 року.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з кредитного договору, 07.02.2008р. ВАТ «Сведбанк» (правонаступник - ПАТ «Сведбанк») уклав два окремі договору поруки: з поручителем ОСОБА_2 за № 0709/0208/55-003-Р-1 та з поручителем ОСОБА_3 за № 0709/0208/55-003-Р-2.

Відповідно до пунктів 1, 2 договорів поруки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 як поручителі зобов`язались перед банком відповідати за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 0709/0208/55-003 в солідарному порядку.

28.11.2012р. між ПАТ «Сведбанк», що є правонаступником АКБ «ТАС-Комерцбанк», та Факторинговою компанією «Вектор Плюс» укладено договір факторингу. Відповідно до п. 2.1, 2.2. договору банк відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, право на вимогу якої належить банку на підставі документації. З моменту відступлення банком фактору прав вимоги заборгованості від боржників всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів.

28.11.2012р. між ТОВ «ФК «Вектор Плюс» та ТОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір факторингу. Відповідно до п. 2.1, 2.2. договору клієнт відступає фактору свої права вимоги заборгованості від боржників, всі гарантії, надані боржниками щодо заборгованостей, стають дійсними для фактора та вважаються наданими фактору. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі пов`язані з ними права, зокрема, права грошової вимоги щодо нарахованих та несплачених боржниками процентів, комісій, штрафних санкцій та інших обов`язкових платежів.

Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме, ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором від 07.02.2008р. № 0709/0208/55-003, позичальником згідно з яким є ОСОБА_1 .

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у сумі 550 000,00 грн. Проте взяті перед позивачем зобов`язання ОСОБА_1 виконував неналежно, у зв`язку з чим станом на 07.08.2014р. у нього виникла сума заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 138 891,00 грн.

Тому новим кредитором в особі ТОВ «Кредитні ініціативи» 19.08.2014р. на адресу

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були направлені письмові вимоги про дострокове повернення кредиту.

Суд першої інстанції, розглядаючи справу в заочному порядку та встановивши вказані обставини, вважав доведеними вимоги позивача, зокрема, розмір заборгованості, тому задовольнив позов повністю.

В скарзі відповідач ОСОБА_1 в особі адвоката Гардера О.Г., насамперед, посилається на те, що судом допущено процесуальні порушення щодо належного повідомлення відповідачів, зокрема, апелянта, що є обов`язковою підставою відповідно до вимог п. 3 ч. 3 статті 376 ЦПК України для скасування оскаржуваного рішення суду.

Перевіривши вказані доводи, колегія визнає їх такими, що не підтверджуються матеріалами справи.

Умови проведення заочного розгляду справи визначені у статті 224 ЦПК України ( у чинній на час розгляду справи судом першої інстанції редакції від 06.11.2014р.), а саме, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Відповідно з ч. 5 статті 74 ЦПК України ( у чинній на час розгляду справи судом першої інстанції редакції від 06.11.2014р.), судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців - за адресою їх місяця проживання чи місяця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

У відповідності з вимогами ч. 1 статті 76 ЦПК України, судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею.

Вбачається, що, звертаючись до Енергодарського міського суду Запорізької області 15.09.2014р., в позовній заяві ТОВ «Кредитні ініціативи» зазначило наступні адреси відповідачів: ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 .

Енергодарським міським судом було зроблено запити щодо місяця реєстрації відпо-відачів та встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: с. Дніпровка, Кам`янсько-Дніпровського району (т. 1 а.с. 78-80).

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 17 листопада 2014р. справу було передано за підсудністю до Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області ( т. 1 а.с. 90).

Кам`янсько-Дніпровським судом додатково була перевірена інформація щодо заре-

єстрованих місць проживання відповідачів станом на 27.11.2014р. та встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 з 02.12.2010р. зареєстровані за адресою: АДРЕСА_3 ( т. 1 а.с. 95, 97), а ОСОБА_3 з 03.03.2009р. зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 96).

Судові повістки та копія позовної заяви відповідачам ОСОБА_1 і ОСОБА_2 надіслані за встановленою вище адресою у с. Дніпровка, які згідно із зворотним поштовим повідомлення отримувала «мама» ( т. 1 а.с. 108, 117).

Копія позовної заяви та судові повістки, спрямовані судом на вище встановлену адресу відповідачу ОСОБА_3 у с. Дніпровка, повернулись без вручення адресату із зазначенням «за зазначеною адресою адресат не проживає» ( т. 1 а.с. 106, 112, 119).

Між тим, таке повідомлення відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 через дорослого члена сім`ї, що проживає з ними за однією адресою, відповідно до приписів статті 76 ЦПК України вважається належним. Також у відповідності з вимогами статті 75 ЦПК України судові документи та повістка вважають врученими й відповідачу ОСОБА_3 , щодо якої на зворотному повідомленні повернутої поштової кореспонденції, що надійшла із суду, працівником пошти зазначено «адресат не проживає за вказаною адресою».

Зважаючи на вказане, за приписами чинного на той час цивільно-процесуального кодексу всі відповідачі вважались належним чином повідомленими, але жодного разу не з`явились в судові засідання, тому суд мав право розглянути справу у заочному порядку. Відтак, передбачених п. 3 ч. 3 статті 376 ЦПК України обов`язкових підстав для скасування заочного рішення колегія не вбачає.

Що стосується доводів апелянта по суті вирішеного спору, зокрема, щодо відсутності належного розрахунку заборгованості, яка вже була стягнута рішенням суду в іншій цивільній справі, то колегія з`ясувала такі обставини.

Звертаючись до суду 15.09.2014р. з позовом, ТОВ «Кредитні ініціативи» як новий кредитор, що набув права вимоги до відповідачів за договором факторингу, визначив розмір заборгованості за кредитним договором № 0709/0208/55-003 від 07.02.2008р. станом на 07.08.2014р. у загальній сумі 1 138 891 грн., яка складається із заборгованості: зі тілом кредиту - 523 613,06 грн., по відсотках - 470 733,39 грн., пені - 144 544,55 грн.

До позовної заяви долучені на підтвердження позовних вимог копії наступних документів: кредитного договору № 0709/0208/55-003 від 07.02.2008р. із додатком № 1, додаткової угоди № 1 від 05.03.2009р., двох договорів поруки, паспортів та довідок про РНОКПП відповідачів, двох договорів факторингу від 28.11.2012р., виписки № 1 з протоколу № 19 Спостережної ради АТ «Сведбанк», актів прийому-передачі Реєстру заборгованостей боржників до договору про надання факторингу № 15 від 28.11.2012р., повідомлень про розрахунки за договорами факторингу, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи - ТОВ «Кредитні ініціативи», свідоцтва про реєстрацію фінансової установи - ТОВ «Кредитні ініціативи» та додатку до нього, Статуту ТОВ «Кредитні ініціативи», довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, Реєстру заборгованостей боржників та купівельної ціни від 28.11.2012р., вимоги про дострокове повернення кредиту від 19.08.2014р., Реєстру відправки кореспонденції,

розрахунок заборгованості, яка стягується ( т. 1 а.с. 5-68).

Відповідач ОСОБА_1 не оспорює встановлені судом обставини наявності кредитного договору, за яким він отримав кредит у розмірі 550 000 грн., а також той факт, що ним було прострочено виконання зобов`язань за цим договором, але вказує, що вже

відбулось дострокове стягнення всієї суми заборгованості банком, про що ним долучено до апеляційної скарги копії рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У п. 3.1.1 кредитного договору сторони узгодили, що починаючи з 10 березня 2008 року позичальник здійснює погашення кредиту та сплату відсотків за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п. 3.2 цього договору (за ставкою 14,5 % річних), шляхом здійснення фіксованих платежів (ануїтетних) в сумі 8 705,77 грн. у чітко встановлений цим договором термін - 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору - 07.02.2018р.

Пунктом 6.1 договору сторони передбачили можливість зміни розміру процентної ставки у таких випадках: зміна економічних умов та вартості ресурсів на ринку позичкового капіталу, зміна діючого законодавства, внесення змін до нормативних актів НБУ, зміни кредитної політики НБУ. При настанні будь-якої з цих обставин сторони досягли взаємної згоди без укладення будь-якої додаткової угоди встановити наступний порядок змін розміру процентної ставки: банк повідомляє позичальника шляхом направлення листа з повідомленням про вручення за 30 календарних днів до вступу в дію зміненої процентної ставки, яка починає діяти з 31-го дня після направлення банком повідомлення (п. 6.1.1).

Протягом дії кредитного договору банк збільшив процентну ставку відсотків у такому порядку: з 09.02.2009р. до 15,5 % річних, з 28.05.2009р. до 16,5 %.

У відповідності з п. 8.1 кредитного договору, за порушення терміну сплати ануїтетних платежів позичальник сплачує банку пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу.

Згідно з п. 9.1 кредитного договору у випадку невиконання позичальником та/або майновим поручителем/іпотекодавцем будь-яких своїх зобов`язань за цим договором, зокрема, порушення позичальником строків платежів, банк має право вимагати повернення кредиту, сплати процентів за користуванням ним, направивши відповідну вимогу про дострокове повернення всього кредиту.

ТОВ «Кредитні ініціативи» в позовній заяви від 15.09.2014р. саме ставило питання про дострокове повернення всієї суми кредиту та всіх інших сум нарахувань за договором, що складають заборгованість станом на 07.08.2014р.

З розрахунку, наданого ТОВ «Кредитні ініціативи» вбачається ( т. 1 ас 65) таке.

Позивач станом на 07.08.2014р. визначив заборгованість за тілом кредиту у розмірі 523 613,06 грн., тобто у такому ж розмірі, як і прийняв за правом відступлення за договором факторингу від 28.11.2012р.

За договором факторингу позивачу передано борг по відсоткам у розмірі 324 579,89 грн., та останнім нараховано на тіло кредиту за період з 28.11.2012р. по 07.08.2014р. відсотків на суму 146 153,50 грн. Загалом заборгованість по відсоткам позивачем визначена в сумі 470 733,39 грн.

Заборгованість по пені, відступлена за договором факторингу становила 337 685,21 грн., та позивачем нараховано пені за період з 28.11.2012р. по 07.08.2014р. на суму 234 229,67 грн. Загалом заборгованість з пені склала 571 914,88 грн., але заявлена до стягнення в межах річного строку в сумі 144 544,55 грн.

У зв`язку із порушенням позичальником умов договору щодо здійснення ануїтетних платежів та утворення заборгованості 19.08.2014р. ТОВ «Кредитні ініціативи» направило відповідачам вимогу № ІВ/КІ-92 про дострокове повернення кредиту у загальній сумі 1 566 261,33 грн., яка утворилась станом на 07.08.2014р. в ОСОБА_1 за кредитним договором, але вимога не була виконана. Тому новим кредитором було подано цей позов до суду.

З проаналізованого змісту судового рішення у справі № 2-610/10 колегією встановлено, що до суду у 2010 році звернувся з позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором від 07.02.2008р. № 0709/0208/55-003, укладеним з позичальником ОСОБА_1 . Тобто за цим самим кредитним договором та до цих же відповідачів.

За встановленими в рішенні Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 грудня 2010р. у вказаній справі обставинами, ОСОБА_1 порушив умови кредитного договору щодо графіку платежів, у зв`язку із чим 22.07.2009р. банк звернувся до нього та поручителів з вимогою повного погашення кредиту (дострокового), але ця вимога виконана не була. Банком в тій справі визначено заборгованість станом на 12.02.2010р. в сумі 617 148,30 грн., яку було стягнуто з відповідачів солідарно ( т. 1 а.с. 146-147).

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 15 березня 2011 року в задово-ленні апеляційної скарги ОСОБА_3 відмовлено, рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 грудня 2010р. залишено без змін ( т. 1 а.с. 142-143). Відомостей про скасування вказаних рішень не мається.

Таким чином, на час ухвалення оскаржуваного наразі заочного рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду від 11 лютого 2015 року малось рішення суду в іншій цивільній справі, яким вже стягнуто з відповідачів на користь банку як первісного кредитора достроково заборгованість за тим самим кредитним договором.

Оскільки новий кредитор за вимогами до тих самих боржників та за тими ж підставами ( ті ж договори ) є правонаступником первісного, то банк йому мав передати у пакеті документів судове рішення, виконавчі листи та довідку виконавця про залишок непогашеної заборгованості.

Отже, новий кредитор після дострокового стягнення кредиту первісним кредитором в судовому порядку не міг повторно просити стягнути достроково заборгованість за тим же кредитним договором. А також, оскільки ОСОБА_4 вже спрямувалась боржникам вимога про дострокове погашення кредиту ще 22.07.2009р., то, починаючи з 31 календарного дня після її направлення боржникам ( тобто з 22.08.2009р.) строк повернення кредиту є таким, що настав, а тому після цієї дати не можуть бути нараховані проценти і пеня, які були погоджені для нарахування протягом дії договору.

Такий правовий висновок сформований Великою Палатою ще у постанові від 28.03.2018 р. у справі №444/9519/12, який в подальшому підтриманий Верховним Судом та Великою Палатою Верховного Суду у практиці його застосування.

Вимоги апеляційного суду, викладені в ухвалі від 23 лютого 2022р., щодо витребування у ТОВ «Кредитні ініціативи» розрахунку за період нарахування заборгованості з 07.08.2008 по 28.11.2012р., а також інформації, чи передавались разом з кредитною справою щодо кредитного договору № 0709/0208/55-003 від 07.02.2008р. рішення судів, виконавчі листи з їх виконання, чи входить до розміру заборгованості вже стягнута судовими рішення сума, позивач не виконав, хоча копію цієї ухвали та лист про необхідність її виконання отримав декілька разів: 20.04.2022р., 13.03.2023р., 05.04.2023р. (

т. 2 а.с. 14, 26, 28, 33).

Відзиву на апеляційну скаргу або письмових пояснень позивач апеляційному суду не подав, представника до судових засідань не направив, хоча адвокат Проценко М.М. вступив у справі в якості представника позивача та отримав доступ до підсистеми «Електронний суд».

Отже, за принципом змагальності судового процесу та з урахуванням встановлених в ході апеляційного розгляду обставин, позивач не довів обгрунтованості своїх вимог до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Натомість, він має право лише вимагати від первісного кредитора виконавчий лист та звертати його до примусового виконання за рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 16 грудня 2010р., якщо воно ще не виконано до укладення договору факторингу від 28.11.2012р. або в подальшому.

Зважаючи на все вище наведене, колегія вважає апеляційну скаргу частково обгрунтованою, оскільки судом першої інстанції неповно встановлені обставини в цій справі, що призвело до її неправильного вирішення, а саме, подвійного стягнення з боржників тієї ж самої заборгованості, яка вже стягнута на користь банку як первісного кредитора, а також щодо стягнення заборгованості за відсотками і пенею, яка не може нараховуватись після пред`явлення вимоги про дострокове повернення всього кредиту. Тому оскаржуване рішення відповідно до вимог п.п. 1, 4 ч. 1 статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню із ухваленням постанови про відмову в задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами статті 141 ЦПК України, якщо позов залишено без задоволення, то відповідачу за рахунок позивача підлягають до компенсації понесені ним судові витрати.

З`ясовано, що відповідачем ОСОБА_1 за подання заяви про перегляд заочного рішення сплачено судовий збір в сумі 454 грн. ( т. 1 а.с. 140), за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 5481 грн., а всього - 5935 грн. Ця сума підлягає стягненню апеляційним судом з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 відповідно до приписів статті 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Гардера Олександра Гергардовича задовольнити.

Заочне рішення Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 11 лютого 2015 року в цій справі скасувати.

В задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 0709/0208/55-003 від 07.02.2008р. з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 5 935 ( п`ять тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 09 червня 2023 року.

Головуючий: С.В. Маловічко

Судді: М.С. Гончар

Г.С. Подліянова