Справа № 471/77/23
Провадження № 2/467/90/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Романенко Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовною заявою, поданою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення фактів постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцями

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Братського районного суду Миколаївської області з позовною заявою доОСОБА_4 про встановлення фактів постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцями, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилась спадщина, до складу якої ввійшли: земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 7,4330 га, розташована на території Братської селищної ради Миколаївської області, частина житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, розташованого по АДРЕСА_1 , частина автомобіля ВАЗ 2108, 1988 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Спадкоємцями після її смерті були: її чоловік ОСОБА_6 , мати позивача ОСОБА_7 та позивач ОСОБА_1 , поскільки він на той час був неповнолітнім та проживав разом з ними. ОСОБА_6 не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини. Мати позивача ОСОБА_7 звернулася до Братської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті своєї доньки, про що отримала роз`яснення від 09 серпня 2018 року про необхідність визначення додаткового строку для прийняття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 . За заявою позивача після смерті останнього було заведено спадкову справу. Також з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 звернулася ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 померла. Посилаючись на те, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , так як проживав з ними на день їх смерті, був членом їхньої родини, вони його сприймали як сина, опікувались ним, його навчанням, здоров`ям, у нотаріальному порядку він не може прийняти спадщину після смерті ОСОБА_8 , так як зареєстрований за місцем їхнього проживання був лише з 25 вересня 2017 року, незважаючи, що проживав разом з ними з 2015 року, представник позивача прохала встановити факт його постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 з 2015 року по день їх смерті.

Загальне позовне провадження у справі було відкрите ухвалою судді Братського районного суду Миколаївської області Гукової І.Б. від 31 січня 2023 року.

За розпорядженням в.о. голови Братського районного суду Миколаївської області Гукової І.Б. від 02 березня 2023 року справу було передано на розгляд Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області Кологривої Т.М. від 20 березня 2023 року справу прийнято до свого провадження.

Представником відповідача ОСОБА_3 було надано відзив на позовну заяву, у якому він позовні вимоги не визнав, зазначив, що єдиним доказом проживання позивача зі спадкодавцем є акт обстеження житлово-побутових умов від 24 листопада 2021 року. Будь-яких інших доказів, які б у сукупності доводили факт проживання однією сім`єю позивача з Штурлаковими позовна заява і додатки не містять. Враховуючи наявність батьків у позивача, вважає позов безпідставним. Позивач був зареєстрованим за місцем проживання спадкодавця у зв`язку з необхідність отримання паспорту. Батьки ж позивача не мали документів на будинок і тому не могли його там зареєструвати.

Представник позивача змінила позовні вимоги у підготовчому судовому засіданні та прохала встановити факт постійного проживання позивача однією сім`єю з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , яким помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 з 2013 року по день їх смерті.

Ухвалами Арбузинського районного суду Миколаївської області від 31 травня 2023 року та 28 липня 2023 року за клопотаннями представника позивача витребувано докази копії спадкових справ, які відкрилися після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 серпня 2023 року підготовче провадження було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засідання позивач позов підтримав та пояснив, що він проживав разом з дядьком та тіткою Штурлаковими з 2013 року у АДРЕСА_1 . У с.Камяноватка проживала його бабуся. Він навчався у Камяноватській школі. До 2013 року він проживав разом з бабусею так як мав погані відносини з батьками. Після школи він інколи залишався у бабусі, щоб їй допомагати, однак більше часу проводив у смт. Братське. Штурлакові добре до нього ставилися, його одягали, придбали йому телефон. Речі його знаходилися вдома у дядька та тітки, а на вихідні він їздив до бабусі. До 2017 року він був зареєстрований у бабусі. Після смерті тітки його зареєстрував дядько у власному будинку. Він закінчив школу у 2016 році, тоді ж вступив до ПТУ. Призваний до лав ЗСУ він був 21 червня 2018 року. З вересня 2018 року він додому не приїздив, тільки у відпустку.

Представник позивача підтримала заявлений позов, прохала суд його задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, прохав відмовити у задоволенні позову. Підтримав доводи, вказані у відзиві.

Вислухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Братським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 21 лютого 2017 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Братським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 08 лютого 2019 року.

За життя ОСОБА_6 на праві власності належав житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, розташований по АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 07 квітня 1998 року. Померла ОСОБА_5 мала у власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого 11 листопада 2011 року Братською районною державною адміністрацією земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 7,4330 га, розташовану на території Братської селищної ради Миколаївської області.

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 щодо належного їй за життя майна згідно листа завідувача Братської державною нотаріальною конторою № 230/01-16 від 08 червня 2023 року не заводилась.

Зі змісту спадкової справи № 21/2019, заведеної Братською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_6 , вбачається, що з заявами після смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори звернулися позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4

19 травня 2021 року за № 250/01-16 позивачу ОСОБА_1 завідувачем Братської державною нотаріальною конторою було надано роз`яснення про відсутність можливості зареєструвати його заяву як заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 у зв`язку з не підтвердженням ним факту постійного проживання разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З копії свідоцтва про народження ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , вбачається, що його батьками були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Крім цього, з копії свідоцтва про народження матері позивача ОСОБА_10 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 , видно, що її батьками були ОСОБА_11 і ОСОБА_7 .

Також, ОСОБА_12 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 та 20 грудня 1986 року змінила прізвище на « ОСОБА_8 » у зв`язку з одруженням, мала батьків ОСОБА_11 і ОСОБА_7 , про що свідчить свідоцтво про її народження.

З копії паспорту позивача та довідки Братської селищної ради від 14 березня 2019 року за № 290 вбачається, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 25 вересня 2017 року.

Факт проживання позивача за адресою: АДРЕСА_1 з 2013 року позивач підтверджує актом обстеження житлово-побутових умов від 07 листопада 2021 року, складеним депутатом селищної ради та гр. ОСОБА_13 та ОСОБА_14 .

Допитана у ході судового засідання свідок ОСОБА_15 надала показання про те, що вона проживає по сусідству з будинком Штурлакових з 2013 року. Їй відомо про те, що позивач перейшов до них проживати з 2013 року. Вона його часто там бачила, шкільний автобус возив його до школи у с.Камяноватка. Вона бачила, що ОСОБА_16 допомагав дядьку класти плитку. У день своєї смерті ОСОБА_6 їй розповідав про те, що надіслав ОСОБА_16 в АТО речі та продукти, говорив про те, що якісь документи оформив на себе. Померлі Штурлакові ніколи не говорили їй про те, що в ОСОБА_16 є сестра. Вони жили для нього.

Свідок ОСОБА_17 показала, що позивача вона знає з дитинства. Їй відомо, що Штурлакові його забрали до себе додому восени 2013 року. Він їздив на автобусі у школу у с.Камяноватка. Їй відомо про те, що Штурлакові допомагали позивачу, його одягали, вважали своїм сином.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

У свою чергу, згідно з частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пленум Верховного Суду України у пункті 21 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Тлумачення вказаних норм права дає підстави для висновку, що для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів, а саме:

1) проживання однією сім`єю із спадкодавцем;

2) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 серпня 2018 року у справі № 644/6274/16-ц (провадження № 14-283цс18).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Проте, належних та допустимих доказів у достатньому обсязі на підтвердження ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків ні позивачем, ні його представником до суду надано не було. Надання допомоги по господарству позивачем не є саме по собі доказом спільного побуту.

Доводи позивача і його представника не містять посилання на конкретні обставини та факти, які б вказували б на характер та обсяг взаємних прав та обов`язків, які, за їх же твердженнями, мали між собою позивач та спадкодавці Штурлакові.

Позивачем не доведено наявність у нього і сім`ї ОСОБА_8 спільного бюджету, спільного харчування, фактів купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, надання взаємної допомоги, будь - яких домовленостей про порядок користування житлом.

Оскільки позивачем не надано належних, допустимих і достовірних доказів, які підтверджують факт ведення позивачем із спадкодавцями спільного господарства, наявності спільних витрат, спільного побуту та бюджету, взаємних прав та обов`язків у період з 2013 року по дні смерті останніх, суд приходить до висновку про те, що заявлена представником позивача вимога про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 12, 13, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви, поданої ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення фактів постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцями відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.М.Кологрива