Справа № 930/2997/23
Провадження №2/930/838/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Царапори О.П.

за участю секретаря судових засідань: Поліщук Р.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи її тим, що в кінці травня місяця 2023 року вона домовилась із відповідачем ОСОБА_2 про те, що він продасть належний йому на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями, який розміщений по АДРЕСА_1 .

Позивач зобов`язувалась сплатити відповідачу за куплену нею нерухомість 100 000 (сто тисяч ) гривень, що вона і зробила, про що свідчать його розписка, написана ним власноручно.

Маючи намір на нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу купленого нею житлового будинку, позивач звернулась до нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу, однак, їй було повідомлено про те, що нотаріально посвідчити вказаний договір купівлі-продажу можливо лише при наявності відповідача в нотаріальній конторі із відповідними документами, які посвідчують його особу.

Також необхідно предоставити ряд документів, в тому числі правовстановлюючі документи на нерухоме майно разом із земельною ділянкою, на якій знаходиться будинок, які позивач без відповідача отримати не маю можливості.

Вона зверталась неодноразово до відповідача ОСОБА_2 , про що також свідчить копія письмової заяви на його адресу, з метою посприяти нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу вказаної нерухомості, однак, він відмовив їй в цьому, зіславшись на стан здоров`я, відсутність бажання, коштів та вільного часу.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач свідомо ухиляється від нотаріального посвідчення договору, позивач змушена звернутись до суду із даним позовом.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог до суду не подав, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 07.11.2023 року.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Від відповідача 23.11.2023 року надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення.

Інших заяв і клопотань від позивача та відповідача по справі не надходило.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.11.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання по справі.

В підготовче судове засідання сторони по справі не з`явилися, від позивача 23.11.2023 року надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється.

Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутність сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Як встановлено судом, 20 травня 2023 року ОСОБА_2 написав власноручно розписку про отримання у ОСОБА_1 10 000 (сто тисяч) гривень за проданий ним їй житловий будинок, розміщений по АДРЕСА_1 (а.с.7)

Як вбачається із технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розміщений по АДРЕСА_1 являє собою приміщення будинку, загальною площею 38.4 кв.м., житловою площею 14.6 кв.м., що складається із однієї житлової кімнати, веранди, кладовки, коридору, кухні, а також господарських будівель: погріба «а/під», навіс «а1», сарай «Б», колодязь «І» (а.с.10-12)

Відповідно до договору дарування житлового будинку від 01.10.2000 року, ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв у дар один одноповерховий глинобитний житловий будинок з господарчими будівлями, житловою площею всього будинку 14,6 кв. метрів, що знаходиться в АДРЕСА_2 (а.с.13)

21 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 із заявою, у якій остання просить визначить із датою поїздки до нотаріуса для нотаріального переоформлення проданого їй житлового будинку (а.с.14)

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікованою Законом від 17 липня 1997р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Стаття 41 Конституції України законодавчо затвердила, що кожен має право володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню і розпорядженню майном. Право власності в Україні охороняється законом. Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Всі форми власності рівноправні.

Підтвердження в суді права власності на майно здійснюється шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншого речового права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішення «Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії» від 23 жовтня 1991 року, «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року, «Федоренко проти України» від 01 червня 2006 року, сформував позицію, про те, що держава під час виконання своїх функцій, щодо захисту права власності має дотримуватись принципу правомірних або законних очікувань громадян, а також утримуватись від необґрунтованого пасивного втручання у разі якщо такі очікування на оформлення права власності за особою підтвердженні будь-якими засобами, передбаченими національним законодавством.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. (ст.657 ЦК України)

Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. (ч.3 ст.640 ЦК України)

Згідно ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. (ч.2 ст.220 ЦК України).

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 657 ЦК України, встановлено, що договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч.3 ст.640 ЦК України, договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Стаття 638 ЦК України визначає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі статтею 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 4 статті 334 ЦК України визначає, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Висновки суду

З огляду на викладене, оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, перевіривши всі доводи сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А», загальною площею 38.4 кв.м., житловою площею 14.6 кв.м., веранда «а», погріб «а/під», навіс «а1», сарай «Б», колодязь «І», розміщених по АДРЕСА_1 , оскільки сторони домовились щодо істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна та відбулось повне його виконання, але неможливо нотаріально посвідчити договір.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Оскільки позивач просила не стягувати на його користь сплачений судовий збір за подання позовної заяви, судові витрати слід залишити за позивачем ОСОБА_1 .

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 12, 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсним та визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок «А», загальною площею 38.4 кв.м., житловою площею 14.6 кв.м., веранда «а», погріб «а/під», навіс «а1», сарай «Б», колодязь «І», розміщених по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаюча в с. Джуринці, Гайсинського району Вінницької області, поштовий індекс 22864, РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 25.07.1996 року Немирівським РВ УМВС України у Вінницькій області.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований по АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серія НОМЕР_4 виданий 28.03.1996 року Залізничним РВ УМВС України у Львівській області.

Суддя О.П. Царапора