ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Гальонкіна С.А.,

суддів Карпушина Г.Л., Кузнєцової О.Ю.,

при секретарі Гречці Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 січня 2023 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Позов обґрунтовано тим, що батьком її доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 . З 01 вересня 2021 року ОСОБА_3 навчається на денному відділенні НТУ «Харківський політехнічних інститут», на контрактній формі навчання. Відповідач офіційно працевлаштований, має постійний дохід, отже має змогу надавати позивачці матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки.

Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з моменту повноліття доньки ІНФОРМАЦІЯ_2 і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 17 січня 2023 року позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 09 листопада 2021 року й до закінчення терміну навчання, тобто до 30 червня 2025 року, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

Не погодившись з зазначеним рішенням його в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_1 . Просить рішення суду змінити зменшивши розмір стягуваних аліментів до 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу).

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи апеляційної скарги

В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що не отримував позовну заяву, що не дало йому можливості належним чином перевірити обґрунтованість заявлених вимог та надати докази на підтвердження власної позиції. Зазначає, що будучи внутрішньо-переміщеною особою добровільно сплачує аліменти на утримання доньки. Вважає помилковим твердження суду першої інстанції, що донька навчається на контрактній формі навчання, оскільки на час розгляду справи ОСОБА_3 навчалася і навчається за рахунок державного бюджету. Крім того суд першої інстанції не врахував доходи позивача та солідарний обов`язок батьків утримувати дитину. При цьому, відповідно до медичної довідки він потребує систематичного амбулаторного та стаціонарного лікування в кардіолога, гастроентеролога, хірурга та невролога. Також звертає увагу, що не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи.

Сторони будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи до суду не з`явилися.

Від представника ОСОБА_1 - адвоката Пітецького В.В. через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Також на електронну пошту Полтавського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_2 про розгляд справи без її участі.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сторони по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). Позивачка по справі та її донька ОСОБА_3 проживають разом як внутрішньо переміщені особи (а.с.4, 5), а відповідач проживає в іншому місті окремо від них.

Відповідно до довідки №66-04-200/918 від 21 жовтня 2021 року (а.с.12) ОСОБА_3 є студенткою першого курсу денної форми навчання, освітнього рівня «бакалавр» Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут». Форма сплати за навчання контрактна. Термін навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року.

Згідно до наданих представником відповідача копій платіжних доручень, відповідачем за період з липня 2022 року по листопад 2022 року перераховувалися власні кошти на утримання повнолітньої дитини, яка навчається (а.с.43-49).

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина.

Статтею 199 СК України установлено, що, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

СК України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Частина 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно частини 1 статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При розгляді даної справи колегія суддів бере до уваги захист прав дитини на забезпечення належних умов життя, в тому числі право на навчання та розвиток. Для забезпечення та реалізації даних прав законодавцем встановлено обов`язок батьків, за наявності такої можливості, утримувати дитину до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років.

Оцінюючи матеріали справи колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_3 є студенткою денної форми навчання Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», власного заробітку не має, проживає з матір`ю та знаходився на її утриманні, у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги.

ОСОБА_1 є працездатною особою, інших утриманців не має, жодних доказів, що його матеріальне, сімейне становище, позбавляє його можливості сплачувати аліменти на утримання дочки у розмірі від заробітку (доходу) не надавав.

За вказаних обставин, враховуючи рівний обов`язок батьків щодо утримання дітей, в тому числі і на період їх навчання, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність обставин, які свідчать про потребу та наявність достатніх підстав для стягнення аліментів на утримання повнолітньої ОСОБА_3 .

Зважаючи на наведене, враховуючи що ОСОБА_3 є студенткою, власного заробітку не має, проживає разом з матір`ю, беручи до уваги рівні обов`язки батьків щодо утримання дитини, а також можливість батька надавати матеріальну допомогу у розмірів частки від всіх видів заробітку (доходу), колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Щодо інших доводів, наведених в апеляційній скарзі

Посилання ОСОБА_1 на те, що вінне отримував позовну заяву, що не дало йому можливості належним чином перевірити обґрунтованість заявлених вимог та надати докази на підтвердження власної позиції, а також що він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи спростовуються матеріалами справи.

Так, відповідно до заяви від 20 січня 2022 року, написаної відповідачем власноручно, він ознайомлений з матеріалами справи, з позовними вимога згоден у повному обсязі.

25 листопада 2022 року на адресу Київського районного суду м. Полтави через систему «електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву в якому представник ОСОБА_1 - адвокат Пітецький В.В. просить розглядати справи за відсутності відповідача та його представника.

Також матеріали справи містять довідку про доставку ОСОБА_1 повідомлення «Судова повістка про виклик до суду в справі цивільній, адміністративній, про адміністративне правопорушення, інші» на 17 січня 2023 року.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що адвокат Пітецький В.В. є користувачем системи «Електронний суд», тобто був повідомлений про розгляд справи через зазначену систему.

Безпідставними є посилання ОСОБА_1 на те, що його донька навчається за рахунок державного бюджету, оскільки відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження зазначеного.

Доводи наведені в апеляційній скарзі щодо стану його здоров`я та необхідність в лікуванні, не свідчить про недієздатність відповідача. Суду не надано доказів на підтвердження можливих значних витрат на лікування та неможливість у зв`язку з цим надавати матеріальну допомогу дочці у встановленому рішенням суду розмірі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Зважаючи на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється при розгляді цієї апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 17 січня 2023 року - залишити без змін

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 06 червня 2023 року

Головуючий С.А. Гальонкін

Судді Г.Л. Карпушин

О.Ю. Кузнєцова