Провадження №2-о/712/282/23
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

08 грудня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі головуючого судді Стеценко О.С. розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_1 здійснює постійний сторонній догляд за своєю матір`ю ОСОБА_2 , яка за станом здоров`я потребує постійної сторонньої допомоги, має часткову залежність від інших осіб.

Вивчивши матеріали поданої заяви, суд приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення розглядаються в порядку окремого провадження.

Згідно пункту 2 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Факт перебування фізичної особи на утриманні може бути встановлений судом у разі відсутності документа про його підтвердження, виданого органами виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, виконкомами сільських і селищних рад, іншими організаціями, чи в разі відмови у його видачі та при одержанні документа, що не підтверджує факт перебування громадянина на утриманні.

Заявник не зазначив причин неможливості одержання відповідних документів, що посвідчують факт перебування на його утриманні матері, ним не надано довідки про неможливість одержання таких документів.

Заявником при зверненні до суду метою звернення із даною заявою зазначено виникнення прав та обов`язків щодо отримання соціальних пільг і виплат, виникнення прав та обов`язків, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», Законом України «Про соціальні послуги», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Постановою Кабінету Міністрів «Про затвердження порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги». .

При цьому, суд звертає увагу на те, що факт перебування у чоловіка на утриманні матері, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії чи лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, безпосередньо впливає на наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, що передбачено статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Заявник вказує, що встановлення факту постійного догляду за матір`ю необхідне йому для отримання права на пільги та виплати, передбачені законом, а також на відстрочку по мобілізації як військовозобов`язаному під час оголошення в Україні воєнного стану.

Відповідно до частини четвертої статті 294 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Верховний Суд України у своєму листі від 01.01.2012 вказує на те, що сторонами у справах окремого провадження є заявники, заінтересовані особи, які є спеціальними суб`єктами цього виду провадження. При визначенні кола заінтересованих осіб у встановленні факту слід враховувати їх юридичний інтерес, а саме: тоді, коли факти, що підлягають встановленню, можуть вплинути на їх права та обов`язки; якщо це організації та установи, в яких заявник буде реалізовувати рішення про встановлення факту.

Як встановлено судом, заявником не в повному обсязі визначено коло заінтересованих осіб, які мають брати участь у справі, рішення у справі щодо яких може вплинути на їх права та обов`язки шляхом його реалізації.

Ними можуть бути відповідні уповноважені особи компетентних органів державної влади, на яких покладено обов`язки по виконанню Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», місцевий орган з питань мобілізації - центр комплектування та соціальної підтримки, Міністерство оборони України.

Враховуючи викладене заявнику необхідно уточнити коло осіб у даній справі.

Крім того, як вбачається із заяви ОСОБА_1 , заявник просить встановити факт постійного догляду ним за матір`ю, яка потребує постійного догляду. У той же час, заявник не звертався у органи соціального захисту для оформлення відповідного статусу.

Заявником не надано відповідних доказів, що він використав всі передбачені законодавством можливості щодо встановлення даного факту в позасудовому порядку.

Так, відповідно до ст. 13 Закону України «Про соціальні послуги» фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є, зокрема, громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями.

Кабінет Міністрів України 23 вересня 2020 року прийняв постанову № 859, якою затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Однак, суд звертає увагу, що факт постійного надання соціальних послуг (догляду) інвалідам та хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги, може бути встановлений структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі із дотриманням Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859 із змінами та доповненнями. Тобто, Законом визначено порядок встановлення факту постійного надання соціальних послуг (догляду) інвалідам та хворим, про встановлення якого просить заявник.

Отже, заявник має право звернутись до відповідних уповноважених органів з дотриманням вимог законодавства та у разі незгоди із прийнятим рішенням такого органу, оскаржити його в порядку адміністративного судочинства.

Як вбачається з наданої заяви, вимоги закону при її поданні у повному обсязі не виконано. Невиконання вимог ЦПК України є підставою для залишення заяви без руху відповідно до ст. 185 ЦПК України з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Заявнику слід надати: 1) докази неможливості одержання відповідних документів, що посвідчують факт перебування на його утриманні матері; 2) визначити коло заінтересованих осіб і надати копію заяви з додатками відповідно до кількості учасників справи; 3) докази звернення до відповідних уповноважених органів про встановлення факту постійного надання соціальних послуг відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 859 від 23.09.2020.

Згідно зі ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявниці у доступі до правосуддя після усунення недоліків наявних у заяві.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 58, 62, 175, 177, 185, 294, 315-316 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,залишити без руху, про що сповістити заявника, надавши їй строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити заявнику, що якщо недоліки заяви не будуть усунені у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://sn.ck.court.gov.ua/sud2316/.

Ухвала оскарженню не п ідлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.С. Стеценко