ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 грудня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/4489/22

Головуючий у першій інстанції Гагаріна Т. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/759/23

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участі секретаря Зеляк Ю.Г.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 лютого 2023 року; час і дата складання повного його тексту: 07.03.2023, місце ухвалення м. Ніжин,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2022 р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі за текстом - ГУНП в Чернігівській області), в якому просив стягти з останнього 50000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовуються таким.

За рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 24.02.2012 з ОСОБА_2 й ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто заборгованість за договором позики в розмірі 16700 грн 00 коп. та судові витрати. Під час його виконання ОСОБА_1 зіткнувся з бездіяльністю органів виконавчої служби, яка має ознаки правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили. З 02.04.2021 - з моменту реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань (далі за текстом ЄРДР) заяви про злочин за № 0000129 від 02.04.2021, яку вчинено лише після постановлення 23.03.2021 судом відповідної ухвали, органом досудового розслідування - Ніжинським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (далі за текстом - Ніжинський РВП ГУНП в Чернігівській області) неодноразово порушувалися права ОСОБА_1 , які він захищав оскарженням до Ніжинського міськрайонного суду відповідних їхніх дій та бездіяльності.

24.03.2022 постановою заступника начальника СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області закрите вищевказане кримінальне провадження, зареєстроване за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, у якому ОСОБА_1 є потерпілим. Ухвалою згаданого суду від 19.10.2022 цю постанову скасовано.

Бездіяльність заступника начальника СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області мала наслідком закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування.

Органи досудового розслідування повністю проігнорували права ОСОБА_1 , а також вказівки прокурора, скеровані на виконання ними своїх обов`язків в межах згаданого кримінального провадження. Ці органи за півтора роки його розслідування не вчинили ефективних та законних дій, спрямованих на захист його прав як потерпілого. Натомість вони лише прийняли незаконну постанову про закриття кримінального провадження.

Неналежне розслідування нескладного кримінального провадження № 0000129 і незаконне його закриття завдали ОСОБА_1 моральної шкоди у виді тривалої правової невизначеності правовідносин, спричинених цим провадженням, порушення права власності позивача на неповернутий борг, виникнення у останнього відчуття несправедливості, незахищеності від протиправних посягань, порушення звичного способу життя й необхідності докладань додаткових зусиль для його нормалізації, до зневіри в чесність, незаангажованість та справедливість всіх поліцейських.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що позовні вимоги є недоведеними.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення і ухвалити рішення, яким задовольнити його позовні вимоги. Доводи скарги є ідентичними доводам позовної заяви. Крім них, в апеляційній скарзі зазначено, що посилання суду І інстанції на те, що сама по собі наявність певних недоліків у процесуальній діяльності посадових осіб Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої й, відповідно, не може бути підставою для безумовного стягнення відшкодування моральної або майнової шкоди, суперечить ст. 23 ЦК України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню.

У справі встановлено таке.

Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області видано виконавчий лист на підставі рішення від 24.02.2012 у справі № 2-213/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди, яким з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнуто борг за договором позики в сумі 16700 грн 00 коп. і витрати по сплаті судового збору в сумі 167 грн 00 коп. (витяг з цього листа на арк. 6).

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23.03.2021 у справі № 740/1604/21, що набрала законної сили, задоволено скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність керівника органу досудового розслідування Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і зобов`язано уповноважених осіб цього Відділу внести до ЄРДР такі відомості на підставі заяви ОСОБА_1 від 15.03.2021 про вчинення кримінального правопорушення (копія цієї ухвали на арк. 10).

02.04.2021 на виконання вищевказаної ухвали до ЄРДР на підставі вищевказаної заяви ОСОБА_1 внесено відомості про кримінальне провадження № 0000129 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України; орган досудового розслідування цього провадження - Ніжинський РВП ГУНП в Чернігівській області; у витягу з цього Реєстру також зазначено ПІБ прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво провадженням (паперова копія витягу на арк. 7).

24.03.2022 слідчим Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000129 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з неповідомленням жодній особі про підозру та закінченням 02.04.2021 визначеного ст. 219 вказаного Кодексу строку досудового розслідування у цьому провадженні (арк. 8-9).

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.10.2022 у справі № 740/2272/21 скасовано вищевказану постанову від 24.03.2022 про закриття кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000129 ( арк. 11-13).

У провадженні, про яке йдеться, вчинено такі слідчі дії: допитано ОСОБА_1 як потерпілого, до провадження долучено копії 6 постанов про відкриття виконавчих проваджень, ухвали суду за скаргами ОСОБА_1 на бездіяльність органів досудового розслідування щодо цього провадження, допитано як свідків ОСОБА_2 й ОСОБА_3 .

Наведені обставини підтверджено відповідачем у відзиві на позов, довідкою про рух кримінального провадження, про яке йдеться, і копією листа слідчого управління ГУНП в Чернігівській області від 09.01.2023 № 337/124/07/03/2023 (арк. 32-38, 42 43, 41).

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, та обставини справи, суд доходить такого.

Строки досудового розслідування кримінального провадження передбачено ст. 219 КПК України, згідно з якою в аспекті спору між сторонами зазначено, що:

- строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1);

- строк досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР становить:

дванадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину (п. 1 ч. 2),

вісімнадцять місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину (п. 2 ч. 2);

- з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене:

протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу (п. 1 ч. 3),

протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім (п. 2 ч. 3),

протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому ч. 2 статті 298-4 цього Кодексу (п. 3 ч. 3),

протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину (п. 4 ч. 3);

- строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 гл. 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати:

одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, передбачених пунктами 1 і 2 частини третьої цієї статті (п. 1 ч. 4),

шести місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні нетяжкого злочину (п. 2 ч. 4),

дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину (п. 3 ч. 4).

Отож строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000129 розпочав свій перебіг з 02.04.2021 і у справі відсутні докази про його закінчення внаслідок настання подій, перелічених у ч. 1 ст. 219 КПК України. Також у справі відсутні докази про те, що досудове розслідування цього провадження з порушенням вищевказаних строків має місце з поважної причини та що у ньому виконано всі можливі з необхідних для його розслідування процесуальні дії.

Обставини, встановлені у вищезгаданій ухвалі суду від 23.03.2021 у справі № 740/1604/21, мають преюдиціальне значення для цієї справи в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Відповідно до ч. ч. 2, 7 ст. 1176 ЦК України, право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках і у порядку, передбачених законом. Таким є Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Він містить і порядок, і вичерпний перелік випадків, у яких у потерпілого виникає право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду. Цим переліком не охоплюється незаконна бездіяльність вказаних органів, а також незаконне закриття кримінального провадження.

Частина 6 вищевказаної статті передбачає, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 того ж Кодексу, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав; моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачено ст. 1167 вказаного Кодексу. Згідно з нею: моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1); моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт (ч. 2 п. 2); в інших випадках, встановлених законом (ч. 2 п. 3).

У пункті 9.3 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Недайборщ проти Російської Федерації» констатовано, що заявникові не може бути пред`явлено вимогу про подання будь-якого підтвердження моральної шкоди, яку він поніс.

Неналежне розслідування і незаконне закриття кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за заявою ОСОБА_1 за № 0000129 від 02.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, підтверджене вищеописаними доказами, які є належними, допустимими й достатніми для цього висновку, і які не є спростованими.

Суд погоджується з твердженнями ОСОБА_1 про те, що незаконними діями відповідача - неналежним розслідуванням і незаконним закриттям посадовими особами Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за заявою ОСОБА_1 за № 0000129 від 02.04.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, йому завдано втрат немайнового характеру у виді переживань, тривалої правової невизначеності правовідносин, спричинених цим провадженням, порушення права власності на неповернутий борг, виникнення у останнього відчуття несправедливості, незахищеності від протиправних посягань, порушення звичного способу життя й необхідності докладань додаткових зусиль для його нормалізації, до зневіри в чесність, незаангажованість та справедливість всіх поліцейських. Виходячи з встановлених і описаних вище характеру й способу завдання позивачеві моральної шкоди, тривалості її перетерплювання, а також того, що до спричинення шкоди, про яку йдеться у позовній заяві причетний і інший компетентний орган, апеляційний суд доходить висновку про необхідність стягнення з ГУНП в Чернігівській області на користь позивача відшкодування цієї шкоди в розмірі 30000 грн 00 коп.

Оскаржуване рішення ухвалене за неповноти з`ясування обставин, що мають значення для справи, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням постанови про часткове задоволення позову.

В порядку ч. 13 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягти судовий збір у сумі 2481 грн 40 коп. - пропорційно до задоволеної частини вимог і за ставками, що встановлені підп. 1, 6 п. 1 ч. 2, ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 376 ч. 1 п. 1, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28 лютого 2023 року скасувати; позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягти з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в сумі 30000 (тридцять тисяч) грн 00 коп.

Стягти з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь держави судовий збір у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Ідентифікаційні дані сторін наведено у рішенні суду І інстанції

Головуючий: Судді: