Провадження №2/523/1902/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"30" травня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

за участю секретаря судового засідання Сервачук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_1 , актовий запис № 370, виданий о/ЗАГС Центрального району в м. Одесі від 30.05.1992 року.

У вказаному свідоцтві моїми батьками вказані: батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився батько заявника - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_2 , актовий запис № 433, виданий Приморським Райбюро РАГС в м. Одесі від 15.03.1959 року.

У вказаному свідоцтві про народження батька, його батьками вказані: батько - ОСОБА_5 та мати - ОСОБА_6 .

Позивач вказує про те, що ОСОБА_6 є його рідною бабусею. Мати батька позивача - ОСОБА_6 розірвала шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про припинення одруження № 109, виданого Приморським р/б - ЗАГС в м. Одесі від 19.02.1965 року.

25.03.1972 року, мати батька позивача - ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила своє прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_3 , актовий запис № 235, виданий Приморським р/б - ЗАГС в м. Одесі від 25.03.1972 року.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.06.1999 року, ОСОБА_6 та її чоловіку - ОСОБА_7 належала на праві спільної часткової власності квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_7 , помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серія НОМЕР_4 , актовий запис 4194, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 03.05.2006 року.

Як вказує позивач, його бабуся - ОСОБА_10 , після смерті свого чоловіка прийняла спадщину, що складається з права власності на частину квартири під АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Восьмої одеської державної нотаріальної контори - Кулаковою Л.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-3031.

За життя, ОСОБА_10 зверталась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу - Фадєєвої Н.О. з метою складання заповіту на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до вказаного заповіту від 17.02.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Фадєєвою Н.О., зареєстрованого в реєстрі за № 318, ОСОБА_10 на випадок своєї смерті заповіла позивачу належну їй квартиру під АДРЕСА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 , померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серія НОМЕР_5 , актовий запис 3922, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 26.03.2021 року.

Як зазначає позивач, про існування вказаного заповіту він дізнався від свої матері ОСОБА_4 після смерті бабусі.

09.11.2021 року з метою прийняття спадщини після смерті бабусі за заповітом, позивач звернувся до приватного нотаріуса В.В. Трофімець, однак йому надано письмову відповідь за вих.. № 132/01-16 і запропоновано у зв`язку із пропуском строку встановленого ст. 1270 ЦК України звернутись до суду для відновлення терміну прийняття спадщини.

Позивач зазначає про те, що не звернувся вчасно до нотаріальної контори так як вважав, що встановлений строк у шість місяців під собою розуміє, що він повинен з`явитись до нотаріуса не в межах цього строк, а після 6 місяців, як померла його бабуся.

Також зазначає про те, що у цей період був постійно у відрядженнях за кордоном по роботі та не мав фізичної можливості звернутись до нотаріуса.

Крім, того не вдавалось можливим звернутись раніше із заявою до нотаріуса у зв`язку з хворобою на коронавірус (самоізоляцією) та тим, що в Україні були встановлені карантинні заходи із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Інших спадкоємців щодо майна померлої ОСОБА_10 крім позивача - немає.

Від прийняття спадщини після смерті моєї бабусі позивач не відмовлявся та бажає її прийняти, однак позбавлений такої можливості у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини за заповітом.

Позивач вважає, що не втратив права на спадщину, однак у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини позбавлений права подати заяву для її прийняття та реалізувати свої права на прийняття спадщини після своєї бабусі.

Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.11.2021 року відкрито загальне провадження та призначено підготовче судове засідання на 07.02.2022 року на 10год. 45хв.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.04.2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 23.08.2022 року на 10год. 15хв.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, надав до суду письмову заяву, яка міститься в матеріалах справи, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, також просив суд розгляд справи проводити за його відсутності (арк.сп.51).

У судове засідання представник відповідача Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином.

В матеріалах справи міститься письмовий відзив представника відповідача на позовну заяву, в якому зазначив про те, що позовні вимоги є не обгрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню, також вказав про те, що позов пред`явлено до не належного відповідача (арк.сп.35-37).

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280-281 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає про те, що позов є необґрунтованим, є не доказаним, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_10 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_5 , яке видано Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 3922 (арк.сп.24).

Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина, яка складається з квартири загальною площею 48,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 11.06.1999 року, видане згідно з розпорядженням від 11.06.1999 року №133286, зареєстровано та записано у реєстрову книгу за №16-6391, та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (арк.сп. 17,26,29).

Судом встановлено про те, що позивач ОСОБА_1 є рідним онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 , факт родинних відносин підтверджується: свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , серія НОМЕР_1 , яке видано о/РАГС Центрального району м. Одеси, актовий запис №370 (арк.сп.13); свідоцтвом про народження ОСОБА_3 серія НОМЕР_2 , яке видано Приморським Райбюро РАГС, актовий запис №433 (арк.с.п14).

Судом встановлено про те, що 17.02.2020 року ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , склала Заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Фадєєвою Н.О. зареєстровано в реєстрі за №318, відповідно до якого квартиру АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.сп.18).

Судом встановлено про те, що відповідно до Листа приватного нотаріуса Трофімець В.В. № 132/01-16 від 09.11.2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом у зв`язку з пропущенням строку вступу до спадщини (арк.сп. 30).

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до Постанови Верховного Суду від 15.05.2023 року, справа № 352/371/21, провадження № 61-8494св22, встановлено, що: «Лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів - позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику, у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Відповідно до розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що «при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Суди вирішують питання поважності причин пропуску зазначеного строку та визнають поважними: хворобу, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України тощо.»

Звертаючись до суду із даним позовом, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини позивач ОСОБА_1 вказав на те, що вважав, що встановлений строк у шість місяців під собою розуміє, що він повинен з`явитись до нотаріуса не в межах цього строк, а після 6 місяців.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові ВС № 61-49121св від 29.10.2019 року.

Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Судом встановлено, про те, що позивач не надав суду доказів в обґрунтування позовних вимог.

Також, суд вважає, що позивач не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

При таких обставинах, позовні вимоги ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 1222, 1258, 1261,1272 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 09.06.2023 року.

Суддя: Аліна С.С.