Справа № 462/7180/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: Кирилюка А. І.,

за участю секретаря: Демидюк О. В.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: ОСОБА_2 ,

представника відповідача: ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 /третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради/ про визначення місця проживання дитини,

встановив:

Уповноважений представник позивача ОСОБА_4 - адвокат Лемеха Р. І., 16.12.2022 року (вх. № 21854) звернувся до суду із позовом, у якому просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю, ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 . Також, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору.

Свою заяву обґрунтовує тим, що 07.12.2019 року між позивачем та відповідачем у справі було укладено шлюб. Від шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . На даний час подружжя проживає окремо, позивач та відповідач подружні стосунки не підтримують. Після народження дитини позивач не має змоги зареєструвати доньку за місцем свого проживання, оскільки відповідач, як батько дитини, не дає згоди на це. 20.08.2021 року ОСОБА_4 зверталася до Управління адміністрування послуг департаменту адміністративних послуг для реєстрації місця проживання малолітньої дитини, однак було відмовлено у наданні адміністративної послуги, оскільки не було згоди батька дитини. Після відмови реєстраційного органу ОСОБА_4 неодноразово зверталася до відповідача з проханням надати письмову згоду для реєстрації місця проживання дитини, але він свідомо ігнорував її прохання. В зв`язку з такими обставинами та для захисту інтересів дитини ОСОБА_4 вимушена була звернутись до суду. Відтак, просить суд задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 02.02.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити у порядку загального позовного провадження. З метою виконання вимог ч. 1 ст. 189 ЦПК України розпочато підготовче провадження у справі. Призначено підготовче судове засідання (а.с. 32-33).

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 05.04.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті, зобов`язано Сихівську районну адміністрацію Львівської міської ради надати письмовий висновок про доцільність визначення місця проживання малолітньої дитини (а.с. 51).

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на мотиви такого, який просить задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали але просили у задоволенні такого відмовити з огляду на відсутність спору.

Допитаний я якості свідка відповідач ОСОБА_2 , зазначив, що дитина проживає разом з позивачкою, проти чого він не заперечує. Але він незадоволений тим, що ОСОБА_4 не надає йому можливості спілкуватись з донькою - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце проведення такого засідання, про причини неявки суд не повідомив, проте 05.05.2023 року на адресу Залізничного районного суду м. Львова, скеровано письмовий висновок органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради в якому зазначено про недоцільність визначення місця проживання одним із батьків малолітньої ОСОБА_5 , у зв`язку із відсутністю спору між матір`ю та батьком щодо місця проживання дитини.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 07.12.2019 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 який зареєстрований Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с. 5).

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.08.2021 року, актовий запис № 945 стверджується, що ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками зазначено ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 6).

Згідно копії заяви від 20.08.2021 року вбачається, що ОСОБА_4 звернулась до Органу реєстрації Залізничної РА про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини, про що останній було відмовлено 26.08.2021 року (а.с. 8).

Копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.06.2015 року стверджується, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_6 (а.с. 11), що також стверджується копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 13).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 2, 8, 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Згідно ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

За змістом ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Згідно ч. 1 ст. 161 СК України під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради від 27.02.1991 року закріплено, що держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання й розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання й розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини.

Пунктом 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону та процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Окрім прав батьків щодо дітей, діти теж мають рівні права та обов`язки щодо батьків (ст. 142 СК України), у тому числі й на рівне виховання батьками.

Законодавчими положеннями ст. 171 СК України визначено, що місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Як вбачається із правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 29.11.2017 року справа № 344/17748/15-ц, у рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків.

Також, керівні принципи Комітету міністрів Ради Європи щодо правосуддя, дружнього до дітей прийняті Комітетом міністрів Ради Європи 17.11.2010 року (пояснювальна записка). Так, згідно п. 36 - у всіх справах, пов`язаних з дітьми, першочергова увага повинна надаватися найкращим інтересам дитини. Оцінка ситуації має бути зроблена точно. Ці керівні принципи сприяють розвитку міждисциплінарних методів оцінки кращих інтересів дитини, визнаючи, що це є складним процесом. Ця оцінка стає ще складнішою, якщо ці інтереси повинні бути збалансовані з інтересами інших зацікавлених сторін, таких як інші діти, батьки. Це має бути зроблено професійно, в кожному конкретному випадку на індивідуальній основі. Пункт 37 Найкращі інтереси дитини завжди повинні розглядатися в поєднанні з іншими правами дітей, наприклад, правом бути почутою, правом на захист від насильства, правом не бути розлученою з батьками. Комплексний підхід має бути правилом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13), суд зазначив, що при визначення найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

У параграфі 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07.12.2006 року (заява № 31111/04), зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору.

Суд приймає до уваги той факт, що на даний час малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю, де для її проживання створені належні умови, мати дитини має самостійний дохід та можливість утримувати дитину матеріально, не зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами чи азартними іграми, у судовому засіданні встановлено, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з матір`ю не суперечить інтересам дитини, тому суд, з урахуванням окремого проживання батьків дитини, приходить до переконання про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з матір`ю, що буде цілком відповідати інтересам дитини, забезпечить комфортні умови та сприятиме її здоровому розвитку.

Разом з цим, суд звертає увагу, що батьки мають рівні права і обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, незважаючи на те, що проживають окремо один від одного, і місце проживання дитини з одним із батьків не є перешкодою для іншого щодо виконання як обов`язків так і здійснення прав. Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я доньки, стан її розвитку, незалежно від того з ким дитина буде проживати. Таким чином, визначаючи місце проживання доньки з матір`ю, суд не позбавляє батька його права та можливості особистого спілкування з дитиною, обов`язку брати участь у її вихованні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі задоволення позову - на відповідача.

З огляду на ненадання позивачем суду квитанції про сплату судового збору, такий слід стягнути з відповідача на користь держави у сумі 992 грн. 40 коп.

Керуючись ст. 12, 13, 76-81, 141, 206, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

постановив:

Позов задоволити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 );

Третя особа: Управління «Служба у справах дітей» Сихівського району департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (місцезнаходження: 79012, м. Львів, пр. Червоної Калини, 66).

Текст судового рішення складено 12.06.2023 року.

Суддя/підпис/

Згідно з оригіналом.

Суддя: