Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3510/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Н.М., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сененко Катерина Володимирівна, до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Саламандра» про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних у межах строків позовної давності, -

в с т а н о в и в:

Адвокат Сененко К.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Саламандра» про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних у межах строків позовної давності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2023, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Кондрацька Наталія Миколаївна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/3510/23.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Придніпровським районним судом м. Черкаси та підлягає направленню за підсудністю з таких підстав.

Процесуальним законодавством передбачено наступні види підсудності: загальна (стаття 27 ЦПК України), альтернативна (стаття 28 ЦПК України), підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами (стаття 29 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Відповідно до правил загальної підсудності, які встановлені в статті 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом; позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно положень ч. 5 ст. 28 ЦПК України визначено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Обґрунтовуючи звернення з вказаним позовом саме до Придніпровського районного суду м. Черкаси, позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів» та керується ч. 5 ст. 28 ЦПК України.

Щодо визначення територіальної підсудності Придніпровському районному суду м. Черкаси, у позовній заяві представник позивача вказує на те, що даний позов стосується стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за договором КАСКО добровільного страхування наземного транспорту від 09.01.2019 №» 1412.0000368, що був укладений між позивачем та відповідачем, за невчасно виконане грошове зобов`язання за цим договором, на який поширюються вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Підставами позову є невиконання страховиком своїх вимог за договором страхування на користь страхувальника, тобто має місце порушення стороною своїх обов`язків за договором, а відновлення прав позивача гарантується в тому числі і Законом України «Про захист прав споживачів». При цьому на підставі вказаного закону не сплачує судовий збір за позовні вимоги, вважаючи себе звільненим від його сплати.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: 1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Пунктом 23 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» передбачено, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

Проте, як вбачається з доданих до позовної заяви додатків, відносини, які виникли з порушення ПАТ «Страхова Компанія «Саламандра» прав споживача ОСОБА_1 , щодо виконання договору КАСКО добровільного страхування наземного транспорту від 09.01.2019 №» 1412.0000368, були вирішені у судовому порядку. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.12.2022 у справі № 711/2797/20 позовні вимоги ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Топора Артема Ігоровича до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Саламандра» про стягнення коштів, в якості страхової випалити за договором КАСКО задоволено. Вказане рішення постановою Черкаського апеляційного суду від 19.04.2023 було залишено без змін та набрало законної сили.

Наразі, позивач просить стягнути грошові кошти як штрафні санкції за невиконання договору КАСКО добровільного страхування наземного транспорту, на що не поширюються положення Закону України «Про захист прав споживачів».

Отже, на думку суду, вказаний спір має бути вирішено за правилами загальної підсудності згідно положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України.

Згідно матеріалів позовної заяви зареєстрованим місцем проживання позивача зазначено: АДРЕСА_1 , що належить до території Придніпровського району м. Черкаси, а місцезнаходженням відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Саламандра» вказано: м. Дніпро, Шевченківський район, вул. Короленка, 21, що належить до юрисдикції Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до ч. 1 ст. 125 Конституції України, ч. 1 ст. 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом територіальності.

Вирішуючи питання можливості розгляду цієї позовної заяви Придніпровським районним судом міста Черкаси, суд зауважує, що відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Важливість суворого дотримання правил про підсудність доводиться і практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Зокрема, як порушення вимог пункту 1 статті 6 Конвенції ЄСПЛ розглядає порушення правил територіальної підсудності без належного законного обґрунтування, незважаючи на наявність чітких правил підсудності, встановлених ЦПК.

За усталеною практикою ЄСПЛ, термін право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність, у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справі Leo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справах Jorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).

У рішенні ЄСПЛ "Сокуренко і Стригун проти України" суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні раніше згадуваної справи "Занд проти Австрії", зазначено, що термін "судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів".

Встановлення правил підсудності має важливе значення для правильного функціонування судової системи, а також для виконання судами покладених на них завдань і визначення суду, компетентного здійснювати провадження щодо конкретної справи. Підсудність є ефективним засобом, який сприяє тому, щоб конкретна справа розглядалася і вирішувалася законним, компетентним, незалежним і неупередженим судом до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

За допомогою правил про підсудність забезпечується також рівність всіх громадян перед законом і судом. Будучи одним з проявів цієї конституційної засади, чітко встановлена законом підсудність набуває ознак суб`єктивного права людини на законного суддю, тобто права будь-якої людини знати наперед, який саме суд і в якому складі відповідно до закону правомочний здійснювати стосовно нього судове провадження, якщо така необхідність виникне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ЦПК України).

Крім того, нормами статті 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладене вище, вважаю, що з огляду на положення ч. 2 ст. 27 ЦПК України, цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сененко Катерина Володимирівна, до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Саламандра» про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних у межах строків позовної давності має бути передана до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 27, 28, 30-32, 187, 353, 354 ЦПК України

у х в а л и в:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Сененко Катерина Володимирівна, до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Саламандра» про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних у межах строків позовної давності передати до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська (49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 06.06.2023.

Суддя: Н. М. Кондрацька