Справа № 630/347/23
Провадження № 2/630/154/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участі секретаря Санжаровської Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу № 630/347/23 (провадження № 2/630/154/23) за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод імені В.О. Малишева», Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області про скасувати заборони на нерухоме майно, зареєстрованої 25 лютого 1998 року арешт житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , архівний номер: 10543HARKOV1, архівна дата: 25 лютого 1998 року 11-25 год., дата виникнення 27 травня 1959 року, № реєстру 21955, внутрішній номер 3801043A23EF3A2C4836, який належить в цілому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської району державної нотаріальної контори 26 грудня 1997 року, №2-2554,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_3 вказував, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належить на праві власності в цілому ОСОБА_2 , матері позивача. Після її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_1 разом зі своїм рідним братом успадкував вказаний житловий будинок, але не має змоги отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, оскільки на цей житловий будинок накладено обтяження на підставі повідомлення Заводу транспортного машинобудування ім. В.О. Малишева № 327 від 14 травня 1959 року. Наявність такої заборони дивує позивача, бо його мати ОСОБА_2 отримала у спадок після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , який є батьком позивача, та який помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 . В той час питання наявності заборони на відчуження не виникало. Дізнавшись про таку заборону, позивач з`ясував у своїх родичів, що за адресою: АДРЕСА_1 , на земельній ділянці існував житловий будинок, в якому проживали рідні брати ОСОБА_4 і ОСОБА_5 . Маючи на меті збудувати новий будинок, ОСОБА_4 отримав позику на Харківському ПТО ім. Леніна. Після завершення будівництва ОСОБА_4 отримав у виконавчому комітеті Люботинської міської ради депутатів трудящих свідоцтво про право власності, видане 29 червня 1970 року. Так само вчинив і дядько позивача ОСОБА_5 , який отримав позику на Заводу транспортного машинобудування ім. В.О. Малишева на будівництво нового будинку. Та оскільки обидва брати на той час були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 , то напевно, що заборону на відчуження було накладено помилково на житловий будинок, який був збудований ОСОБА_4 , тобто батьком позивача. Але існуюче обтяження перешкоджає позивачу реалізувати свої права щодо користування та розпорядження спадковим майном.

Ухвалою від 17 квітня 2023 року було відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні. Копії ухвали про відкриття провадження в справі та позовної заяви були отримані відповідачами Державним підприємством «Завод імені В.О. Малишева» та Харківською районною державною нотаріальною конторою Харківської області 26 квітня 2023 року і 21 квітня 2023 року відповідно.

У визначений судом 15-денний строк відповідачами відзив не поданий.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але його представник ОСОБА_6 подала заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи зі її відсутності.

Відповідач Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева» про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і завчасно, але його представник в судове засідання не з`явився та про причини неявки не повідомив.

Відповідач Харківська районна державна нотаріальна контора Харківської області направила суду листа про відсутність заперечень проти позову та про розгляд справи за відсутності її представника.

В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

Житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований в цілому на ім`я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Другою Державною нотаріальною конторою Харківського району 26 грудня 1997 року за реєстр. № 2-2554.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим 18 березня 2015 року Відділом державної РАЦС Люботинського міського управління юстиції у Харківській області.

Позивач ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_2 , а його батьком є ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 , виданим 10 лютого 1967 року Люботинським міським бюро ЗАГС.

Як вбачається з постанови державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області від 01 лютого 2023 року спадкоємцями усього майна ОСОБА_2 за законом є її сини ОСОБА_1 , позивач в справі, який подав 29 липня 2015 року заяву про прийняття спадщини, та ОСОБА_7 , який також подав 10 вересня 2015 року заяву про прийняття спадщини.

Однак, позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено державним нотаріусом на тій підставі, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності зареєстрована заборона на відчуження житлового будинку, накладена на підставі повідомлення Заводу транспортного машинобудування ім. В.О. Малишева № 327 від 14 травня 1959 року на майно ОСОБА_5 .

За інформацією, наданою 02 травня 2023 року Харківським обласним нотаріальним архівом, в реєстрі заборон відчуження нерухомого майна Першої Харківської державної нотаріальної контори був створений запис № 21955 від 27 травня 1959 року про реєстрацію заборони відчуження майна на підставі повідомлення Заводу транспортного машинобудування ім. В.О. Малишева № 327 від 14 травня 1959 року про надання позики ОСОБА_5 . У тексті повідомлення вказано, що ОСОБА_5 підприємством була видана позика в сумі 7000 карбованців строком на 7 років на будівництво будинку за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці, що була відведена на підставі рішення Люботинської міської ради № 5 від 18 березня 1959 року. На зворотному боці повідомлення розміщено запис про накладення заборони на будівлю, зведену ОСОБА_5 за рахунок коштів виданої позики.

З тексту цього документи слід зробити висновок, що заборона стосувалась виключно тієї будівлі чи житлового будинку, який буде збудований і належатиме на праві власності виключно ОСОБА_5 .

Правонаступником Заводу транспортного машинобудування ім. В.О. Малишева є Державне підприємство «Завод імені В.О. Малишева», що підтверджується відповідними документами.

З поданих позивачем матеріалів інвентаризаційної справи № 1235 вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , ще станом на 1953 року власником житлового будинку значився лише ОСОБА_4 , тобто батько позивача. В період до 1970 року власником було проведено перебудову житлового будинку. Але на земельній ділянці за вказаною адресою станом на 1970 рік був розташований лише один житловий будинок. На схематичному плані земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , проставлений штамп БТІ про реєстрацію за ОСОБА_4 права користування земельною ділянкою за вказаною адресою на підставі рішення Люботинської міської ради № 13 від 25 червня 1970 року.

Право власності ОСОБА_4 на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстроване на підставі Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 29 червня 1970 року, виданого виконавчим комітетом Люботинської міської ради депутатів трудящих на заміну свідоцтва про право на спадщину, виданого Люботинською Держнотконторою 03 червня 1948 року.

Таким чином досліджені докази вказують на те, що за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 14 травня 1959 року єдиним власником житлового будинку був лише ОСОБА_4 , який є батько позивача, і що земельна ділянка за цією адресою є відмінною від тієї, яка була відведена ОСОБА_5 під будівництво на підставі рішення Люботинської міської ради № 5 від 18 березня 1959 року. Від так заборона відчуження майна ОСОБА_5 не має відношення до майна, яким володіла інша особа ОСОБА_4 .

Маючи намір отримати свідоцтво про право власності на спадщину у виді частини житлового будинку по АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 01 лютого 2023 року звернувся до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області з відповідною заявою. Однак, перепоною в отриманні позивачем свідоцтва про право власності на спадщину є наявність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно архівного запису № 10543HARKOV1 про заборону відчуження житлового будинку на підставі повідомлення Заводу транспортного машинобудування ім. В.О. Малишева № 327 від 14 травня 1959 року.

Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд, і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону; ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки позивачу ОСОБА_1 з моменту прийняття спадщини на законних підставах належить частина житлового будинку по АДРЕСА_1 , на який накладено заборону відчуження, яка є перешкодою у користуванні та володінні майном, суд задовольняє позов і припиняє чинність такої заборони.

На підставі викладеного, керуючись ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 10-13, 81, 263, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Скасувати обтяження нерухомого майна заборону відчуження житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , накладену на підставі повідомлення Заводу транспортного машинобудування ім. В.О. Малишева № 327 від 14 травня 1959 року, архівний номер: 10543HARKOV1, архівна дата: 25 лютого 1998 року, дата виникнення 27 травня 1959 року, № реєстру 21955, внутрішній номер 3801043A23EF3A2C4836, який належить в цілому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської району державної нотаріальної контори 26 грудня 1997 року за реєстр. № 2-2554.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. О. Малихін

Повне рішення складено

09 червня 2023 року.