Справа № 2-3535/2009
Пр. № 2-зз/336/8/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

28 серпня 2023 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про скасування заходів забезпечення позову, застосованих на підставі ухвали Шевченківського районного суду під час розгляду цивільної справи.

В заяві зазначив, що під час розгляду цивільної справи за позовом до ОСОБА_1 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя застосований захід забезпечення позову у вигляді накладення арешту на належне відповідачу майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та 11/25 частин житлового будинку АДРЕСА_2 . Постановою господарського суду Запорізької області від 03.11.2021 року у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 фізичну особу ОСОБА_1 визнано банкрутом, введено процедуру погашення боргів. Керуючим реалізацією призначено арбітражного керуючого Ревункова В.М. Оскільки з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів, зокрема, скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника, заявник просить скасувати арешт, накладений на майно боржника під час розгляду цивільної справи за позовом до ОСОБА_1 .

Викликані в судове засідання особи, які беруть участь у справі, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, до суду не з`явилися, що в силу ст. 211, 223 ЦПК України не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

При цьому від представника заявника надійшло письмове звернення про задоволення заяви і про вирішення справи в його відсутність.

Вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Главою 10 ЦПК України внормовано види забезпечення позову, підстави для їх застосування, а також скасування заходів забезпечення позову.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду від 30.07.2009 року забезпечений позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в справі № 2-3536/2009 шляхом накладення арешту на належні ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1 ; 11/25 частин житлового будинку АДРЕСА_2 ; квартиру АДРЕСА_3 ; квартиру АДРЕСА_4 .

Як випливає зі змісту ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

В силу ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

За змістом ч. 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Судом встановлено, що постановою господарського суду Запорізької області від 03.11.2021 року визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; керуючим реалізацією призначено арбітражного керуючого Ревункова Віталія Михайловича.

На підставі ухвали господарського суду Запорізької області від 04.07.2023 року процедуру погашення боргів фізичної особи ОСОБА_1 продовжено (а. с. 11-17).

У відповідності до ч. 1 ст. 61 Кодексу України з процедур банкрутства ліквідатор з дня свого призначення приймає у своє відання майно боржника, забезпечує його збереження, виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та визначає початкову вартість майна банкрута, аналізує фінансовий стан банкрута, виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; формує ліквідаційну масу, заявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належить йому на праві власності або господарського відання, включаються до складу ліквідаційної маси.

З наведеного випливає, що підставою для скасування арешту майна божника, а також обмежень в його розпорядженні є наявність рішення господарського суду, що набрало сили закону, про визнання боржника банкрутом.

Господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, наділений процесуальними повноваженнями скасовувати арешт або інші обмеження щодо розпорядження майном боржника, накладені судами інших юрисдикцій задля забезпечення приватноправових інтересів третіх осіб (правові висновки Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №б-50/112-09).

Накладення арештів на майно боржника чи інших обмежень щодо розпорядження майном боржника, визнаного банкрутом, для забезпечення приватноправових інтересів третіх осіб має тягнути за собою скасування таких арештів чи інших обмежень щодо розпорядження майном боржника.

При цьому, зняття заборон та арештів із майна боржника у порядку ст.59 Кодексу України з процедур банкрутства є безумовним і стосується будь-яких органів і посадових осіб.

Отже, господарський суд компетентний скасувати арешти на майно боржника чи інші обтяження його майна, накладені іншими органами (нотаріусом, судами на забезпечення позовних вимог) у випадку введення ліквідаційної процедури боржника та включення майна боржника до складу ліквідаційної маси в ході провадження у справі про банкрутство. При цьому зняття заборон та арештів із майна боржника в порядку Закону про банкрутство є безумовним, стосується будь-яких органів і посадових осіб та не потребує сплати ніяких коштів. Такі правові позиції містяться у постановах Вищого господарського суду України від 01.09.2010 №25/23/10 та від 15.05.2016 №19/22-10.

Разом з тим арешти, накладені під час розгляду цивільної справи, були призвані забезпечити цивільний позов, тому вирішуючи питання про доцільність збереження означених заходів, суд має керуватися внормованою саме цивільним процесуальним законодавством процедури щодо скасування заходів забезпечення позову.

Як зазначено судом, за змістом ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд має право скасувати застосовані судом заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Висновок про те, що дія частини 1 ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства не має безумовного поширення на всі арешти чи інші обмеження щодо розпорядження майном боржника, визнаного банкрутом, застосовані судами в порядку адміністративного, цивільного, кримінального судочинства при розгляді справ, що віднесені процесуальним законом до їх юрисдикції, наявний в постанові Верховного Суду від 16.10.2018 року в справі № Б-50/112-09, і його в силу ст. 263 ЦПК України враховує суд при розв`язанні цієї заяви.

Суд розглядає вказану заяву за правилами ст. 158 ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, оскільки вона подана в період дії означеного Закону, яким внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України.

В силу ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Судом встановлено, що розгляд справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики увінчався ухваленням рішення на користь позовних вимог.

Наслідки відкриття виконавчого провадження з виконання рішення про задоволення позову врегульовані частиною 8 ст. 158 ЦПК України, згідно із якою якщо протягом вказаного строку (дев`яносто днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили) за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Між тим судом встановлено, що на час звернення ОСОБА_1 до суду з цією заявою виконавчого провадження з виконання вказаного рішення не існує, а встановлений частиною 7 ст. 158 ЦПК України строк збереження заходів забезпечення позову у відсутність виконавчого провадження сплив, тобто відсутні підстави для збереження вказаних заходів забезпечення позову в розумінні ст. 158 ЦПК.

І так як вищеназвані арешти та обтяження на майно є обмеженнями, які перешкоджають подальшому проведенню ліквідаційної процедури, суд доходить беззаперечного висновку про те, що вони підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 149-153, 352-354 ЦПК України, ст. ст.39, 59 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву про скасування забезпечення позову задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна за реєстраційним номером 8932429, що зареєстрований 31 липня 2009 року, о 16:55:52, за номером 8932429 реєстратором Запорізькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 40) на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2009 року в справі № 2-3536/2009, а саме: квартири АДРЕСА_1 , за заявою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, код: 02896437, 69071, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 117-а.

Скасувати арешт нерухомого майна за реєстраційним номером 8932544, що зареєстрований 31 липня 2009 року, о 17:07:38, за номером 8932544 реєстратором Запорізькою філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (69037, м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, 40) на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2009 року в справі № 2-3536/2009, а саме: 11/25 частин будинку АДРЕСА_2 , за заявою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, код: 02896437, 69071, м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 117-а.

Направити копії ухвали учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя О.В. Щаслива