Справа № 444/3226/23
Провадження № 2/444/984/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Оприск З. Л.

секретар судового засідання Гнідець В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області (вул. Я.Мудрого, 3, м. Рава-Руська, Львівський р-н, Львівська обл.), третя особа Жовківська державна нотаріальна контора Львівської області, про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок як майно колишнього колгоспного типу двору в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла Позивачу та ОСОБА_3 . ОСОБА_3 вступила в спадщину після смерті ОСОБА_2 та оформила права власності на 1/2 частину нерухомого майна. Державний нотаріус Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області відмовив Позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 , оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на спадкове майно. Просив визнати за ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 22.07.2016 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 68,2 кв.м. (житлова площа 45,1 кв.м., допоміжна площа 23,1 кв.м.) та на 1/2 частину господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, однак ним надіслано заяву про розгляд справи у відсутності представника.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений, про причини неявки суд не повідомив.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 .

З довідки № 653, яка видана 07.08.2023 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що згідно по господарської книги за 1986-1990 роки станом на 30.06.1990 року домогосподарство АДРЕСА_2 відносилося до колгоспної суспільної групи господарств, ОСОБА_2 - голова колгоспного двору, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З довідки № 652, яка видана 07.08.2023 року виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , голова колгоспного двору в АДРЕСА_2 , станом на 15.04.1991 року не втратила частку в майні колишнього колгоспного двору.

Із довідки № 3261, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 25.07.2023 року, вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» станом на 31 грудня 2012 року реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_2 не проводилась.

Державний нотаріус Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 , оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на спадкове майно, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.07.2023 року № 596/01-16.

З копії технічного паспорту від 24.07.2023 року вбачається, що загальна площа спірного житлового будинку складає 68,2 кв.м., житлова площа 45,1 кв.м., допоміжна площа 23,1 кв.м.

З копії спадкової справи № 621/2015 вбачається, що відповідно до копії заповіту від 21.05.2015 року ОСОБА_2 все своє майно заповіла позивачу та ОСОБА_3 в рівних частинах. Заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину подано позивачем та ОСОБА_3 .

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.112 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ч.1 ст.120 ЦК УРСР (в редакції, чинній на 14.04.1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «б», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", положення статей 17, 18 Закону "Про

власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно

колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Судом встановлено, що станом на 30.06.1990 року та 15.04.1991 року ОСОБА_2 була головою та єдиним членом колгоспного двору в АДРЕСА_2 .

Спадщина після померлої ОСОБА_2 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину суд бере до уваги копію спадкової справи № 621/2015, з якої вбачається, що відповідно до копії заповіту від 21.05.2015 року ОСОБА_2 все своє майно заповіла позивачу та ОСОБА_3 в рівних частинах. Заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину подано позивачем та ОСОБА_3 .

Нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину господарських будівель та споруд по АДРЕСА_2 , оскільки відсутні документи, що посвідчують право власності на спадкове майно.

Таким чином встановлено, що позивач та ОСОБА_3 прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 .

Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2015 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , суду не надано.

За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю.

Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи, немає.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 81, 82, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1268, 1271 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт громадянина України серія НОМЕР_1 , виданий Жовківським РВ ГУДМС України у Львівській області 22.07.2016 року. Реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку (загальна площа житлового будинку 68,2 кв.м. (житлова площа 45,1 кв.м., допоміжна площа 23,1 кв.м.) та на 1/2 частину господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий Оприск З. Л.