Справа № 588/1151/23
№ провадження 2/588/228/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2023 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретарів судових засідань Безкоровайної А.С., Горлянд С.В., представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Тростянецької міської ради про позбавлення батьківських прав,

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

Представник позивача ОСОБА_1 у червні 2023 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивує тим, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та спору про її місце проживання у сторін немає.

Відповідачка у 2021 році виїхала на постійне місце проживання до Польщі, де отримала посвідку на постійне місце проживання. З того часу донька проживає разом з позивачем, утримується повністю за його рахунок, а відповідачка за цей час жодного разу не бачила доньку та участі у її вихованні не бере. Фактично відповідачка за три останні роки самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток та складову виховання, не спілкується у обсязі необхідному для нормального самоусвідомлення, не надає доступу до духовних та інших цінностей, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти, не надає фінансової допомоги.

Посилаючись на указані обставини, ОСОБА_1 просить суд позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідачка відзив на позов не подала, в судовому засіданні в режимі відеоконференції повідомила, що перебуває у Великій Британії, де працює і де планує надалі перебувати, вказала, що надає згоду на самостійне виховання позивачем доньки, пояснила, що вони розійшлись у нею своє життя і свої цілі.

Стислий виклад позиції третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору

Представнику органу опіки та піклування Тростянецької міської ради до суду не зявився, письмових пояснень не подано, надійшов Висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 стосовно її дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою суду від 07.06.2023 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання, залучено до участі у справі як третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Орган опіки та піклування Тростянецької міської ради.

Протокольною ухвалою суду від 03.07.2023 року судове засідання відкладено для витребування додаткових доказів.

Протокольною ухвалою суду від 29.08.2023 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю висновку органу опіки та піклування.

Ухвалою суду від 27.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою суду від 27.10.2023 року задоволено клопотання відповідачки про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Протокольною ухвалою суду від 30.10.2023 року судовий розгляд було відкладено для виклику свідків.

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що позивачка та відповідач є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Позивач проживає разом з донькою ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Відповідачка 02.11.2021 року виїхала за межі України та отримавши дозвіл на роботу до 31.12.2024 року перебуває на цей час у Великій Британії (а.с.8).

ОСОБА_8 на час розгляду справи досягла 15 років, навчається у Закладі загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів заклад дошкільної освіти №5 Тростянецької міської ради. З 2021 року участь у навчанні та вихованні ОСОБА_5 бере батько ОСОБА_9 (а.с.11, 14).

Позивач працює у фізичної особи-підприємця продавцем продовольчих товарів, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи.

Допитаний як свідок сусід позивача ОСОБА_10 суду показав, що останні 6 років проживає поряд з родиною ОСОБА_11 . Позивач є гарним господарем та сім`янином. Відповідчка ОСОБА_6 відсутня за місцем проживання у м.Тростянець з листопада 2021 року, перебуває десь за кордоном. З того часу свідок її не бачив, донька ОСОБА_7 весь час перебуває з батьком, який займається її вихованням, возить на гуртки. ОСОБА_10 нічого невідомо з приводу участі матері у вихованні дитини.

Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що є рідною сестрою відповідачки ОСОБА_6 , з якою свідок не спілкується. З дитинства у ОСОБА_7 були кращі відносини з батьком, який постійно нею займався, створив дома для неї усі умови. Сестра свідка ОСОБА_13 мало приділяла уваги доньці та після виїзду до Великої Британії з слів ОСОБА_7 мати з нею не спілкується. Вона навіть під час війни не цікавилась дитиною і не намагалась її забрати.

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

У статті 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. (пункти 1)-6) частини першої статті 164 СК України).

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18) зроблено висновок по застосуванню пункту 2 частини першої статті 164 СК України і вказано, що «ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) зазначено, що:

«ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2018 року у справі № 404/6391/16-ц (провадження № 61-40224св18) вказано, що:

«Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків».

Відповідно до Висновку, який затверджений рішеннями виконавчого комітету Тростянецької міської ради від 07.09.2023 №430 орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5 (а.с.39).

Указаний висновок ґрунтується на тому, що з 2021 року мати не цікавиться життям доньки, не контактує з нею, виїхала за кордон і не збирається повертатись і сама у соціальних мережах спеціалістам Відділу «Служба у справах дітей» вказала, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав та підтвердила факт самоусунення від виконання батьківських обов`язків.

Під час бесіди з неповнолітньою ОСОБА_14 , яка була проведена судом за участі спеціаліста служби у справах дітей на виконання вимог статті 171 Сімейного кодексу України, остання повідомила, що після виїзду матері за кордон, вона проживає з батьком, з яким бажає і надалі проживати, оскільки між ними склались близькі та теплі стосунки на відміну від відносин з матір`ю. ОСОБА_7 вказала, що не заперечує проти позбавлення матері її батьківських прав, вона з нею за час перебування за кордоном не спілкувалась, не цікавиться нею і ОСОБА_7 не має бажання підтримувати відносини з матір`ю.

Установлені в ході судового розгляду обставини вказують на те, що з листопада 2021 року відповідачка виїхала за кордон і не бере безпосередньої участі у вихованні доньки, яка залишилась проживати з батьком. Дійсно ОСОБА_15 , будучи за кордоном наразі не виявляє інтересу до життя дитини, не спілкується з нею. Проте в ході з`ясування позиції відповідачки до позову остання на неодноразові запитання вказала, що дає згоду на самостійне виховання позивачем доньки, не вказала, що відмовляється від доньки. На переконання суду її особисті пояснення стосовно позовних вимог про позбавлення батьківських прав не свідчать про її усвідомлену згоду на це та розуміння правових наслідків такого крайнього заходу.

Позивач також під час пояснень не спромігся пояснити мету звернення до суду з таким позовом, не мотивував в чому полягають якнайкращі інтереси дитини, які будуть забезпечені у разі, коли ОСОБА_15 буде позбавлена батьківських прав. У позові відсутнє обґрунтування фактичних та правових підстав порушення прав неповнолітньої ОСОБА_5 її матір`ю, які підлягають захисту у спосіб обраний позивачем.

Також під час бесіди в судовому засіданні неповнолітня донька ОСОБА_8 не виказала повного розуміння наслідків позбавлення правового зв`язку з матір`ю, свою згоду на позбавлення її батьківських прав мотивувала тим, що мати виїхала за кордон і не спілкується з нею.

Перебування відповідачки за кордоном протягом останніх двох років створює певні труднощі в участі у житті дитини, проте вказана обставина сама по собі не свідчить про свідоме нехтування матір`ю своїми обов`язками та про те, що її позиція щодо підтримання зв`язку з дитиною не може змінитись на краще. Стороною позивача не доведено, негативного впливу поведінки матері з 2021 року на фізичний, духовний розвиток доньки, здобуття нею освіти, тощо.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

Оскільки позивач не довів належними та допустимим доказами винної поведінки матері, свідомого нехтування батьківськими обов`язками, наявності підстав для вжиття такого крайнього заходу до неї, тому суд дійшов висновку, що позбавлення ОСОБА_15 батьківських прав є передчасним і таким, що суперечить якнайкращим інтересам неповнолітньої ОСОБА_5 щодо збереження правового зв`язку з матір`ю, спосіб життя та поведінка якої не наносить шкоди дитині.

З огляду на викладене, позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_9 не підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 08.12.2023 року.

Сторони

Позивач

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачка

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа

Орган опіки та піклування Тростянецької міської ради, адреса місцезнаходження: вул.Миру, 6 у м.Тростянець Сумська область, 42600

Суддя М.В. Щербаченко