Справа № 203/2677/22
Провадження № 2/0203/293/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.11.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Єдаменко С.В.,

при секретарі - Пилипенко А.С.,

за участю представника позивача - адвоката Антоненко Т.А.,

представника відповідача - Михайлюк Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, треті особи без самостійних вимог: П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

встановив:

26 липня 2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради, в якій третіми особами без самостійних вимог зазначені: П`ята дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М., про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заяви зазначено, що дід позивачки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно, зокрема, на квартиру АДРЕСА_1 . Матір позивачки, ОСОБА_3 (дочка спадкодавця), та позивачка (його онука) звернулися у встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. із заявами про прийняття спадщини. Матір позивачки подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки в порядку ч.2 ст.1274 ЦК України. Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого діда ОСОБА_2 . Однак, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. 13 червня 2022 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про на спадщину за законом на підставі того, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно за спадкодавцем. ОСОБА_2 з 06 серпня 1960 року перебував у шлюбі з ОСОБА_4 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Через кілька років після її смерті ОСОБА_2 познайомився з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та згодом вони стали проживати разом однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, між ними склались усталені відносини притаманні подружжю. ОСОБА_5 зареєструвала діда позивачки ОСОБА_2 за адресою свого мешкання квартира АДРЕСА_1 з 05.12.2005 р. З того часу і до дня своєї смерті ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 був зареєстрований та фактично постійно проживав за адресою: квартира АДРЕСА_1 . Іншого житла дід позивачки не мав. ОСОБА_5 та ОСОБА_2 вели спільний побут, багато років проживали разом (до дня смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_6 ), піклувались один про одного, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки. Зазначена вище квартира належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Після смерті своїх батьків ОСОБА_5 в особі свого цивільного чоловіка, представника за довіреністю - ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину вищезазначеної квартири після смерті матері - ОСОБА_6 та на 1/3 частину вищезазначеної квартири після смерті батька - ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_5 за життя була власником квартири АДРЕСА_1 . Однак, за життя ОСОБА_5 не зареєструвала свідоцтва про право на спадщину у КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» ДМР. Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв ОСОБА_2 , як спадкоємець четвертої черги за законом, оскільки більше п`яти років проживав зі спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю за адресою: квартира АДРЕСА_1 , у тому числі на день відкриття спадщини. При реєстрації факту смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , була допущена помилка в органах РАЦС, а саме: невірно зазначено прізвище померлої як « ОСОБА_8 », замість вірного « ОСОБА_5 ». Ця помилка виникла на підставі від руки складеного сімейним лікарем ОСОБА_10 направлення до Патологоанатомічного відділення МП №16, у якому прізвище « ОСОБА_5 » зазначено не чітко. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.11.2020 року та від 20.07.2022 року - 17.06.2020 року була проведена державна реєстрація договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 від 01.04.2011 року за № 3-373, нібито посвідченого Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою. За даним договором купівлі - продажу покупцем, а відповідно власником, у реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено ОСОБА_11 (РНОКПП: НОМЕР_1 ). Однак, вищезазначений договір купівлі - продажу ніколи не укладався та Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою не посвідчувався. Враховуючи вищевикладене позивачка просить суд встановити факт сумісного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.01.2004 до 09.08.2018; встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О., індексний номер: 52749262 від 19.06.2020 року; скасувати запис № 36967720 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 та припинити за ОСОБА_11 право власності на вищевказану квартиру; визнати за позивачкою право власності на квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . (т.1 а.с.1-5)

Одночасно з позовною заявою представником позивачки була подана заява про забезпечення позову, в якій вона просила вжити заходи забезпечення позовних вимог шляхом встановлення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири АДРЕСА_1 . (т1 а.с.46-49) Ухвалою судді від 28 липня 2022 року у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено. (т.1 а.с.55-56) В апеляційному порядку ухвала не оскаржувалась.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2022 року було відкрито провадження у справі та у відповідності до норм ст.ст.11, 19, 274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку загального провадження в підготовчому судовому засіданні з викликом сторін. (т.1 а.с.57-58) Одночасно було вирішено питання щодо третіх осіб, залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог: П`яту дніпровську державну нотаріальну контору, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. (т.1 а.с.57-58)

02 вересня 2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про відкладення розгляду справи. В своєму відзиві представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовної заяви з підстав того, що позивачкою не надано доказів які б підтверджували факт постійного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_5 . Також зазначив, що після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_2 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, тому останній вважається таким що спадщину не прийняв. Крім того зазначив, що наразі право власності на спірну квартиру зареєстровано за ОСОБА_11 (т.1 а.с.а.с.68-72, 84)

В підготовчому судовому засіданні 05 вересня 2022 року за участю представника позивачки було ухвалено задовольнити клопотання представника відповідача та відкласти розгляд справи на 23 вересня 2022 року. (т.1 а.с.88)

08 вересня 2022 року від третьої особи п`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. (т.1 а.с.91)

В підготовчому судовому засіданні 23 вересня 2022 року за участю представника позивачки та представника відповідача було прийнято клопотання про витребування доказів та клопотання про виклик свідків та оголошено перерву до 07 жовтня 2022 року. (т.1 а.с.97)

В підготовчому судовому засіданні 07 жовтня 2022 року за участю представника позивачки та представника відповідача було ухвалено відкласти розгляд справи на 07 листопада 2022 року - для виклику інших сторін по справі. (т.1 а.с.100)

07 жовтня 2022 року від представника позивачки надійшла заява про допит свідків. (т.1 а.с.103)

В підготовчому судовому засіданні 07 листопада 2022 року за участю представника позивачки та представника відповідача було задоволено клопотання про виклик свідків, частково задоволено клопотання про витребування доказів та оголошено перерву до 07 грудня 2022 року. (т.1 а.с.а.с.104-105, 106)

21 листопада 2022 року електронною поштою від КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР надійшли витребувані судом докази. (т.1 а.с.114-116)

02 грудня 2022 року від П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори на ухвалу суду про витребування надійшла відповідь. (т.1 а.с.119)

В підготовче судове засідання 07 грудня 2022 року з`явився представник позивачки, інші сторони по справі в підготовче судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному підготовчому судовому засіданні було задоволено клопотання представника позивачки, долучено до матеріалів справи докази направлення ухвал про витребування та оголошено перерву до 11 січня 2023 року. (т.1 а.с.129)

07 грудня 2022 року поштою від КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР надійшли витребувані судом докази. (т.1 а.с.131-133)

12 грудня 2022 року від КП «Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації» на ухвалу суду про витребування надійшла відповідь. (т.1 а.с.141)

20 грудня 2022 року від Другої дніпровської державної нотаріальної контори на ухвалу суду про витребування надійшла відповідь. (т.1 а.с.144)

21 грудня 2022 року від Центрального відділу ДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на ухвалу суду про витребування надійшла відповідь. (т.1 а.с.146)

27 грудня 2022 року від Новокодацького відділу ДРАЦС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшли витребувані судом докази. (т.1 а.с.148-150)

Підготовче судове засідання 11 січня 2023 року не відбулося у зв`язку із відключенням електричної енергії. (т.1 а.с.152)

В підготовчому судовому засіданні 31 січня 2023 року за участю представника позивачки та представника відповідача було ухвалено прийняти відмову від клопотання в частині витребуваної інформації від КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги №1» ДМР та відкласти розгляд справи на 22 лютого 2023 року - для отримання інформації та документів витребуваних ухвалою суду. (т.1 а.с.156-157)

21 лютого 2023 року від приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. надійшли витребувані судом документи. (т.1 а.с.162-214)

В підготовчому судовому засіданні 22 лютого 2023 року за участю представника позивачки та представника відповідача було задоволено клопотання про допит свідків та оголошено перерву до 10 березня 2023 року. (т.1 а.с.216)

01 березня 2023 року від П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори надійшли витребувані судом документи. (т.1 а.с.220-221)

В підготовче судове засідання 10 березня 2023 року сторони по справі не з`явились, від представника позивачи та представника відповідача надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких вони просять призначити справу до судового розгляду. Оскільки всі дії з підготовки справи до розгляду в судовому засіданні були виконані 10 березня 2023 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 29 березня 2023 року. (т.1 а.с.а.с.223-224, 225)

Судове засідання 29 березня 2023 року не відбулося у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. (т.1 а.с.228)

В судове засідання 20 квітня 2023 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з цим та надходженням від представника відповідача клопотання про відкладення судового засідання, розгляд справи було відкладено на 19 травня 2023 року. (т.1 а.с.231)

В судовому засіданні 19 травня 2023 року за участю представника позивачки та представника відповідача було розпочато розгляд справи по суті, з`ясовано думку сторін щодо позовної заяви, допитано свідка ОСОБА_10 та оголошено перерву до 16 червня 2023 року. (т.1 а.с.236-237)

В судовому засіданні 16 червня 2023 року за участю представника позивачки та представника відповідача було задоволено заяву представника позивачки про допит свідків, допитано свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_3 та оголошено перерву до 07 липня 2023 року. (т.1 а.с.245-246)

В судове засідання 07 липня 2023 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 29 серпня 2023 року. (т.1 а.с.249)

29 серпня 2023 року від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів. (т.2 а.с.3-4)

Судове засідання 29 серпня 2023 року не відбулося у зв`язку із зайнятістю судді в іншому провадженні. (т.2 а.с.6)

В судовому засіданні 27 вересня 2023 року за участю представника позивачки та представника відповідача було допитано свідка ОСОБА_13 , досліджено письмові докази, прийнято відмову від допиту свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , частково задоволено клопотання представника відповідача та долучено копію протоколу допиту свідка до матеріалів справи, оголошено перерву до 01 листопада 2023 року - для підготовки до судових дебатів. (т.2 а.с.19-20)

В судовому засіданні 01 листопада 2023 року за участю представника позивачки та представника відповідача було завершено розгляд справи по суті.

Представник позивачки в судовому засіданні підтримала позовну заяву та просила її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовної заяви, просила відмовити у позові з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Треті особи без самостійних вимог в судові засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на їх адреси судових повісток.

Заслухавши думку сторін по справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим 03 листопада 2020 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (актовий запис № 600). (т.1 а.с.10)

Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно.

ОСОБА_3 (дочка спадкодавця) та позивачка ОСОБА_1 (онука спадкодавця) звернулися у встановлений законом шестимісячний строк після відкриття спадщини до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. із заявами про прийняття спадщини. ОСОБА_3 подала нотаріусу заяву про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки в порядку ч.2 ст.1274 ЦК України. (т.1 а.с.а.с.165, 171)

Таким чином, позивачка є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 .

Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кейтельгіссер О.М. 13 червня 2022 року відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про на спадщину за законом на підставі того, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про реєстрацію права власності на нерухоме майно за спадкодавцем. (т.1 а.с.214)

ОСОБА_5 з 02 квітня 1987 року, а ОСОБА_2 з 05 грудня 2005 року були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою № 14/5-5106 від 04 липня 2022 року Відділу обліку проживання фізичних осіб ДАПДПУ СДР Дніпровської міської ради. (т.1 а.с.32)

ОСОБА_5 30 березня 2002 року видала доручення, посвідчене приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Чернишовим С.О., на ім`я ОСОБА_2 з правами: « … передавати в заставу належну мені квартиру, проводити розрахунки по укладеним угодам, прийняти у спадщину квартиру; одержувати належне мені майно та гроші ( пенсію, внески), цінні папери, а також документи від всіх осіб, установ, підприємств, організацій, у тому числі в відділеннях державного банку та ощадних кас, відділень зв`язку і телеграфу по всім установам розпоряджатися рахунками банківських установ: одержувати поштову, телеграфну та всякого роду кореспонденцію, в тому числі грошову та посилочну; вести від мого імені справи у всіх державних установах, кооперативах і громадських організаціях, а також мої справи в усіх судових закладах зі всіма правами, які надані законом позивачу, відповідачу, третій особі і потерпілому, в тому числі з правом повної або часткової відмови від вимог позову, зміни предмету позову, укладанню мирової угоди, оскарження рішення суду, пред`явлення виконавчого листа до виконання, одержання присудженого майна та грошей, з правом приватизації та виписки». (т.1 а.с.24)

Також ОСОБА_5 06 квітня 2005 року видала генеральну довіреність, посвідчену державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Бутовою А.Г. на ім`я ОСОБА_2 з правами: « ….представляти мої інтереси в усіх установах та організаціях, в тому числі в нотаріальній конторі з питання оформлення усіх спадкових справ, з правом одержання свідоцтва про право на спадщину, одержувати у будь-яких відділеннях зв`язку кореспонденцію, оформлювати належну мені пенсію, приймати в дарунок чи купувати на моє ім.`я рухоме та нерухоме майно, одержувати дивіденди по цінних паперах, вести від мого імені справи в усіх установах та організаціях різних форм власності та підпорядкування, а також мої справи в усіх судах, які надані законом позивачу, відповідачу, третій особі і потерпілому, в тому числі з правом подання позовних заяв, скарг, з правом повної або часткової відмови від позовних вимог, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, укладення мирової угоди, оскарження рішення суду, звернення до апеляційного та касаційного судів, подання заяв та документів, подавати скарги. За цією довіреністю представникові надано право ведення від мого імені переговорів, попереднього узгодження всіх процедурних питань, подання та підписання всіх документів, необхідних для виконання повноважень, включаючи позовні та інші заяви, одержання рішень та інших документів, розписуватись за мене». (т.1 а.с.24 на зв.)

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_5 . Факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підтверджується зокрема, відповіддю Центрального Відділу ДРАЦС ПСМУМЮ, згідно якої у ході перевірки виявлено актовий запис про смерть № 288 від 16.08.2018 р. складений на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7., (т.1 а.с.146) та показаннями свідка - лікаря ОСОБА_16 , яка давала показання, що 09 серпня 2018 року вона прибула за адресою: АДРЕСА_2 , де посвідчила ( констатувала) смерть жінки, документи якої надано не було. Свідок ОСОБА_16 підтвердила, що направлення до поталого - анатомічного відділення МЛ № 16, яке міститься у матеріалах справи (т.1 а.с.23), складено нею власноруч зі слів чоловіка ОСОБА_2 та вона зазначила в ньому ПІБ - ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на все належне їй майно, у тому числі на квартиру АДРЕСА_1 .

Зазначена квартира належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.03.1993 р., що також підтверджується копією технічного паспорту. (т.1 а.с.а.с.15-17, 18)

Після смерті своїх батьків ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частину вищезазначеної квартири після смерті матері - ОСОБА_6 та на 1/3 частину вищезазначеної квартири після смерті батька - ОСОБА_7 відповідно, що підтверджується, зокрема, копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 28 листопада 2005 року державним нотаріусом П`ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Бутовою А.Г. (т.1 а.с.25)

Таким чином, ОСОБА_5 за життя була власником квартири АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не заводилася, що підтверджується відповіддю П`ятої Дніпровської державної нотаріальної контори. (т.1 а.с.220-221)

Згідно відповіді КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР з доданими епікризом з історії хвороби та посмертним епікризом встановлено, що ОСОБА_2 у 2002 році продав житло, проживав у співмешканки. Знаходився на обстеженні та лікуванні в ДКПЛ в 2000 р. з діагнозом: порушення поведінки у акцентуйованої особистості. З 2018 р. після смерті співмешканки, вів асоціальний образ життя: захламляв квартиру, затоплював сусідів, перестав доглядати за собою, був відключений від постачання газу та електроенергії, розводив багаття серед квартири, щоб приготувати їжу. (т.1 а.с.131-133)

Відповідно до копій судових наказів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справам: № 203/449/14-ц від 27.01.2014 р., № 203/3923/14-ц від 17.07.2014 р., № 203/2487/15-ц від 21.05.2015 р., встановлено, що солідарними боржниками за комунальні послуги виступають ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , що в свою чергу свідчить про наявність у них солідарних обов`язків.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 зазначила, що вона була сусідкою ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та проживала (і наразі проживає) на одному поверсі де розташована їх квартира. Також свідок зазначила, що вважає їх чоловіком та дружиною, вона бачила їх разом коли вони гуляли, несли продукти з магазину, тощо. Також зазначила, що вони пересварились з усіма сусідами. Свідок вказала, що ОСОБА_5 та ОСОБА_2 прожили разом близько 20 років, а вона особисто проживає за цією адресою 30 років. Зазначала, що в квартирі був смрад і безлад. Свідок охарактеризувала ОСОБА_5 та ОСОБА_2 як дивних людей, з точки зору психічного здоров`я та таких що конфліктували із сусідами і брехали разом. Запах із їх квартири описала як нестерпний. Окрім того, вона зазначила, що ОСОБА_2 доглядав за ОСОБА_5 та вона померла вдома, а оскільки вона є лікарем, то ОСОБА_2 звернувся до неї зі словами « Вот посмотрите, она наверное живая», хоча перед цим була швидка та поліція.

Свідок ОСОБА_3 , яка була дпитана в судовому засіданні, зазначила, що являється донькою ОСОБА_2 . В 1994 році померла її мати (дружина ОСОБА_2 ) та поступово у ОСОБА_2 почали проявлятись різні схильності виховного характеру та в нього склалось таке відношення, що йому не ставало легше, якщо він не познущається, в тому числі і фізично. ОСОБА_2 у 2000 році перебував на лікуванні, де йому встановили діагноз «психічні порушення на фоні акцентуйованої особистості» та після лікування відносини нормалізувались. Після лікування ОСОБА_2 не бажав приймати прописані ліки. Свідок зазначила, що приблизно в 1998 - 1999 році ОСОБА_2 працював на фірмі «Куніца» і там же вони познайомились з ОСОБА_5 (ОСОБА_5). Свідок зазначила, що вона була рада тому, що ОСОБА_2 знайшов жінку , яка близька йому по духу. ОСОБА_2 казав, що ОСОБА_5 живе разом з батьками та візуально показував будинок у якому вона жила. Також свідок зазначила, що після смерті батьків, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 почали проживати разом у її квартирі. Зустрічі свідка та ОСОБА_2 та ОСОБА_5 в основному відбувалися в парку, в магазині, тощо. ОСОБА_2 , охарактеризувала, як особу, яка вела закритий образ життя. Свідок повідомила, що ОСОБА_2 писав, як він вважав, наукові праці та дисертації, а ОСОБА_5 працювала у Третій міській лікарні, лікарем. Окрім того, свідок ОСОБА_3 зазначила, що приходила до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а вони казали « У нас все добре. Чого ти прийшла?» та бачила, що квартира захламлена і присутній неприємний запах. Вони обидва вели специфічний образ життя. В 2002 році ОСОБА_2 вирішив продати квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , яку до цього свідок, як донька, допомагала її приватизувати на нього. Дану квартиру для проживання отримала бабуся та дідусь свідка, дідусь помер, а бабуся через конфлікти із сином ОСОБА_2 , придбала для власного проживання квартиру та переїхала жити туди. В свою чергу свідок після розлучення з чоловіком переїхала жити до батька - ОСОБА_2 у вищезазначену квартиру. У 2002 році ОСОБА_19 судився із донькою - ОСОБА_3 , справа розглядалась Кіровським районним судом м. Дніпропетровська і він вигнав свідка разом із донькою (позивачка по справі) з цієї квартири, після чого її продав і вони з ОСОБА_5 проживали разом в її квартирі. Свідок періодично бачилась із ними. Свідок пояснила, що у 2018 році, через те, що переслала бачити батька, двері ніхто не відчиняв, вона викликала поліцію, двері зламали. Після відкриття поліцією дверей, свідок та співробітники поліції побачили, що квартира зверху до низу захламлена, купа гниючих речей і вона вмовила батька пройти обстеження та лікування на якому він перебував близько 5 місяців. Свідок зазначила, що ОСОБА_2 казав, що сусіди сказали, що ОСОБА_5 померла в кінці літа, а він особисто казав, що ОСОБА_5 приходить до нього ввечері. Після того, як ОСОБА_20 завершив лікування, він продовжив проживати у цій квартирі, а свідок приносила йому їжу кожного дня, а іноді через день. І вже влітку 2020 року, коли свідок в черговий раз принесла їжу, на її стук у двері ОСОБА_2 не відчиняв та сказав, що його захопили і він тут знаходиться з чужими людьми. Свідок пояснила, що цими чужими людьми виявились «чорні ріелтори», які, як пізніше повідомили співробітники прокуратури АНД району, підселили двох страшних алкоголіків - жінку та чоловіка. А після того, прибув чоловік, який показував співробітникам поліції, якісь документи на квартиру у телефоні. Після того всіх тих осіб посадили у СІЗО, а у свідка та ОСОБА_2 прокуратура брала свідчення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 , зокрема зазначила, що познайомилась з ОСОБА_2 в 1995 році та в період з 1996 і близько 3-х років вони проживали з ОСОБА_2 у цивільному шлюбі, однак він був дуже специфічною людиною і в них були різні погляди на життя. Свідок охарактеризувала ОСОБА_2 як особу, що не мала постійного місця роботи, а лише іноді він мав підробітки. ОСОБА_2 свідок охарактеризувала як нестандартну людину та сказала, що коли вони проживали разом вій постійно записував свої розповіді на диктофон та перетворив її кімнату у свій кабінет. В кабінеті він писав опуси, всі варіанти яких, як він вважав повинні були зберегтись, а коли вони перестали проживати разом вона дістала зі стін кімнати близько 90 цвяхів. Коли вони перестали жити разом вони залишились в нормальних стосунках і часто спілкувались по телефону. ОСОБА_2 розповів їй як вони познайомились з ОСОБА_5 . Свідок зазначила, що вони проживали у квартирі ОСОБА_5 та декілька разів вона бачила , як ОСОБА_2 та ОСОБА_5 купували разом продукти харчування у магазині « АТБ », що знаходиться на розі АДРЕСА_4 . Окрім того, ОСОБА_2 під час спілкування казав, що ОСОБА_5 пішла в магазин та повернулась. Свідок повідомила, що її шкільна подруга ОСОБА_9 розповідала, як була в гостях у ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , також те, що їй відомо, що на момент смерті ОСОБА_19 проживав у квартирі ОСОБА_5 . Свідок зазначала, що ОСОБА_2 працював у ОСОБА_9 шофером. Свідок також зазначала, що ОСОБА_2 розповідав їй, що ОСОБА_5 хороша жінка, але ж все тягне додому. Свідок ОСОБА_13 зазначила, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 почали проживати разом з 2002 року та до моменту смерті ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Згідно вимог ч.4 ст.3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу.

Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю, за винятком лише певних обмежень, які сформульовані у статті 3 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.3 ст.46 ЦК України).

Згідно ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Згідно ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини

Відповідно до ч.2 ст.1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» за відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини.

Відповідно до п.21 Постанови пленуму Верховного суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК ( 2947-14 ) про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи викладене вимога позивачки щодо встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу задоволенню не підлягає, оскільки після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняв ОСОБА_2 , як спадкоємець четвертої черги за законом, тому що більше п`яти років проживав зі спадкодавцем ОСОБА_5 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , у тому числі на день відкриття спадщини, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами та показаннями свідків.

Щодо вимоги позивачки про встановлення факту смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , суд приходить до висновку про відмову у її задоволенні з таких підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Як зазначає позивачка встановлення даного факту необхідно їй для реалізації права на спадкування після смерті ОСОБА_2 , який в свою чергу є спадкоємцем ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_8 , однак у встановленні факту смерті ОСОБА_5 немає необхідності, оскільки даний факт ніким не оспорюється та ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом сумісного проживання з нею на момент відкриття спадщини.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.11.2020 р. та від 20.07.2022 р. - 17 червня 2020 року була проведена державна реєстрація договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 01.04.2011 року за № 3-373, посвідченого Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою. (т.1 а.с.а.с.13, 14)

За даним договором купівлі-продажу покупцем, а відповідно власником, у реєстрі речових прав на нерухоме майно зазначено ОСОБА_11 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_11 померла та після її смерті спадкова справа не заводилася, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть та відповіддю Другої Дніпровської державної нотаріальної контори. (т.1 а.с.а.с.149-150, 144)

Вищезазначений договір купівлі-продажу ніколи не укладався та Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою не посвідчувався. Як встановлено з ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 серпня 2020 року: ухвалою слідчого Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надано дозвіл на здійснення тимчасового доступу до документів, а саме: договору купівлі-продажу за реєстровим номером № 3-373, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 . Однак вилучити вказані документи не виявилось можливим, оскільки листом завідувача Шостої Дніпровської державною нотаріальною конторою від 12.08.2020 року № 1937/02-31 повідомлено, що під реєстровим номером № 3-373 вчинено нотаріальну дію відмінну від договору купівлі-продажу. Вищезазначене свідчить про підроблення договору купівлі-продажу укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , на підставі якого остання 17.06.2020 року набула право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . (т.1 а.с.31)

Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Таким чином, оскільки договір купівлі-продажу за реєстровим номером № 3-373 не укладався та нотаріально не посвідчувався - для визнавання його недійсним у судовому порядку немає правових підстав.

Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Крім того, що даний договір нотаріально не був посвідчений, оригіналу цього договору не існує, докази про зворотнє відсутні.

Однак, на підставі вищезазначеного неукладеного договору приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О. 17 червня 2020 року здійснена державна реєстрація права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_11 .

У зв`язку з тим, що державна реєстрація, як похідна дія неукладеного договору є незаконною, суд приходить до висновку про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О., індексний номер: 52749262 від 19.06.2020 року, та скасування запису № 36967720 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 та припинення за ОСОБА_11 право власності на вищезазначену квартиру.

На підставі викладеного та враховуючи, що ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом сумісного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_5 на момент відкриття спадщини, а позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про задоволення позовної вимоги та визнанні за ОСОБА_1 права власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , успадковану ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 .

Судові витрати позивачки, які складаються зі сплаченого нею судового збору, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. Однак, враховуючи волевиявлення позивачки, судовий збір з відповідача на її користь не стягується.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 315, 319, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити частково.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар М.О., індексний номер: 52749262 від 19.06.2020 року. Скасувати запис № 36967720 про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 та припинити за ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_3 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 62,8 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , успадковану ним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

В решті позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 13.11.2023 р.

Суддя С.В. Єдаменко