Справа № 355/1065/23
Провадження № 2/355/550/23
29 листопада 2023 року Баришівський районний суд Київської області
у складі: головуючого-судді Чехова С.І.
за участю секретаря Бруханського І.В.
представника позивача Мельника В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Баришівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Стягнути з відповідачки ОСОБА_2 понесені судові витрати під час подання позовної заяви до суду.
Представник позивача від ТОВ «Укр кредит фінанс» Мельник В.С. у судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила їх задовольнити не заперечували проти розгляду справи заочно.
Відповідачка ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась була належно повідомлена про час, місце розгляду справи 16 серпня 2023 року на 29 листопада 2023 року, однак повернулися поштові конверти з довідкою про те, що адресат відсутній за вказаною адресою. Про час місце розгляду справи на 29 листопада 2023 року було оголошено через веб сайт Судової влади України. Відповідачка не повідомила про причину неявки, яку слід вважати неповажною. З відзиву який надійшов до суду 14 серпня 2023 року слід, що відповідачка позовні вимоги не визнає і просить у задоволенні позовних вимог відмовити, Свій відзив обґрунтовує тим, що на думку позивача між нею та ТОВ «Укркредит фінанс» було укладено кредитний договір від 09 листопада 2021 року №0843-3224 у електронній формі. Однак твердження сторони позивача не відповідає чинному законодавству та не доведено належними та допустимими доказами. Вона вважає, що договір не містить підписів сторін. Електронний документ на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки має відповідати положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» .Доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства позивачем не надано. Наявна у матеріалах справи копії договору не може вважатись електронним документом, оскільки не відповідає вимогам статей 5,7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» та не є належним доказом укладення договору. Позивачем не надано доказів, які б підтверджували, що саме відповідач був зареєстрований в інформаційно-телекомунікаційній системі, не підтверджено отримання саме відповідачем логіну та паролю в системі, що відповідачем було подано заявку на отримання кредиту, а також що відповідач була ознайомлена з усіма істотними умовами договору, та не надано доказів щодо зарахування коштів на платіжну картку, яка належить саме відповідачу. Позивачем не надано доказу акцептування відповідачем про позиції про укладення кредитного договору. Крім того позивачем не надано до суду жодного доказу, який би підтверджував встановлення особи, якій направлявся примірник спірного договору. Позивач у своєї позовній заяві стверджує про нібито перерахування відповідачеві певної суми коштів, однак таке твердження не підкріплено жодним та допустимим доказом. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в повному об`ємі, слід прийти до висновку про можливе задоволення заявлених позовних вимог з таких підстав:
Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Як слід з копії правил про відкриття кредитної лінії стороні відповідача були відомі правила надання кредиту, проценти за використання кредитних коштів, термін повернення кредитних коштів з процентами мається електронна підпис споживача А198 від 09 листопада 2021 року .(а.с.26-33)
За копією паспорту споживчого кредиту слід, що відповідачці було відомо про умови кредитування з урахуванням побажань споживача, щодо орієнтованої реальною річною процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживання, порядок повернення кредиту який засвідчений електронним підписом одноразовим ідентифікатором ( одноразовим паролем) А198 на ім`я ОСОБА_2 09 листопада 2021 року.(а.с.33-35)
За копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань слід, ТОВ «Укр кредит фінанс» має ідентифікаційний код юридичної особи 38548598, місце знаходження, прізвище, ім`я та по батькові осіб які мають право вчиняти юридичні дії.(а.с.46-47)
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Як слід з ч.1 ст. 207 ЦК України, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно п.п.5,6,7 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» слід, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем.
Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України.)
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
За положеннями частини 1 статті 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1052 даного Кодексу передбачено, що у разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 181 ГК України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів.
З викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Отже як було встановлено судом сторона позивача у відповідності до норм ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» з відповідачкою уклали в письмовій формі у вигляді електронного документу договір про кредитну лінію. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі у суду не виникло сумніву про те, що кредитор виконав вимоги, згідно укладеного електронного договору про кредитну лінію, перерахував на картку відповідачки грошові кошти. Відповідачка у свою чергу отримавши грошові кошти на свою картку попередньо дала згоду на укладення договору на відкриття кредитної лінії, отримавши електронну підпис споживача підписала її погодившись. Свою незгоду з виникненням зобов`язань не скористалась протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору про відмову від договору без пояснення причин. В подальшому відповідачка скористалась грошовими коштами не виконала свої зобов`язання перед позивачем борг з процентами не повернула. Використовуючи своє право згідно укладеного договору отримала кредитні кошти які використовувала на свій розсуд.
Стосовно відзиву відповідачки, суд проаналізувавши доводи які в них викладені прийшов до висновку, що були перераховані правові норми про порядок укладання кредитної лінії, отримання цифрового підпису, однак відповідачкою не було вказано про відмову від позовних вимог чи їх визнання. Підстави не визнання позовних вимог не обґрунтовані.
Вимоги сторони позивача є законними та підлягають повному задоволенню.
Відповідно до ч.1 п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, слід, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже сплачений судовий збір стороною позивача повинен бути стягнути з сторони відповідача, оскільки позовні вимоги позивача були задоволені.
На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 2,4,12,13,81,141,229,263-265 ЦПК України,ст.ст.205,207,512,514,ч.1ст.526,ч.1ст.610,ст.626,ст.628,ст.638,ст.639,ч.1ст.1048, ст.ст.1052,1054 ЦК України,-
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр кредит фінанс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом 30 днів, з дня його проголошення, шляхом направлення скарги через Баришівський районний суд.
Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 01 грудня 2023 року.

Суддя Баришівського

районного суду С. І. Чехов