ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 2-3117/10

Провадження № 22-ц/4820/2088/23

Хмельницький апеляційний суд

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Р.С. Гринчука, Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю : представників Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2-3117/10 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2023 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державних виконавців та зобов`язання до вчинення дій, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Другий відділ ДВС у м.Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Києва), Славутський відділ у Шепетівському районі Центрального міжрегіонального управління МЮ (м.Київ).

Заслухавши доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в :

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в якій просив: 1) зупинити передачу на реалізацію квартири АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні № 52010513;

2) поновити строк для оскарження дій державного виконавця Купчевич Г.О. в частині винесення Постанови про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18.02.2021 року, Постанови про опис та арешт майна боржника від 09.06.2021 р., Постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2023 року, а також для оскарження дій державного виконавця Власюка А.В. в частині здійснення опису та арешту квартири АДРЕСА_1 , як такий, що пропущений із поважних причин;

3) визнати дії державного виконавця Купчевич Г.О. в частині винесення Постанови про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18.02.2021 року та Постанови про призначення СОД суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2023 року неправомірними;

4) визнати дії державного виконавця Власюка А.В. в частині винесення Постанови про опис та арешт 09 червня 2021 року квартири АДРЕСА_1 неправомірними;

5) скасувати Постанову про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18 лютого 2021 року, Постанову про опис та арешт від 09 червня 2021 року та Постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2023 року у виконавчому провадженні № 52010513;

6) визнати дії державного виконавця Купчевич Г.О. в частині проведення оцінки арештованого майна квартири АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні № 52010513 неправомірними; 7) визнати недійсною та такою, що не підлягає застосуванню у виконавчому проваджені № 52010513, оцінку у формі письмового Звіту про оцінку майна - квартири АДРЕСА_1 , що виконаний 11 травня 2023 року ТОВ «Приватна експертна служба».

В обґрунтування вимог скарги ОСОБА_1 зазначав, що 09 червня 2021 року квартира АДРЕСА_1 була арештована та описана постановою державного виконавця в межах виконавчого провадження № 52010513 з виконання виконавчого листа № 2-3117/10, виданого 09.02.2011 року Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення солідарного з нього та ОСОБА_2 заборгованості в сумі 25 113,58 доларів США та 1 820 грн.

Вказана квартира належить йому на праві власності.

Про проведення опису та арешту квартири його повідомлено не було. Постанову про надання доручення від 18 лютого 2021 року та Постанову про арешт та опис квартири від 09 червня 2021 року також не було вручено, квартира на відповідальне зберігання не передавалась. Про вказані дії та складання відповідної постанови йому стало відомо лише 13 липня 2023 року, після отримання ним рекомендованого відправлення, де містилося повідомлення про вартість належної йому квартири.

Крім того, державним виконавцем було порушено процедуру проведення опису та арешту квартири, а також порушено черговість звернення стягнення на майно боржника, оскільки органом ДВС не вживалися заходи щодо перевірки належності йому рухомого майна ні за місцем фактичного проживання, ні за місцем реєстрації. Відповідні акти про відсутність належного скаржнику рухомого майна за місцем проживання державним виконавцем не складались та відсутні в системі АСВП.

За таких допущених порушень, постанова про опис та арешт від 09 червня 2021 року є передчасною та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, скаржник вказував, що державний виконавець встановив реальний залишок заборгованості за виконавчим документом, оскільки не врахував часткового погашення за рахунок реалізації легкового автомобіля, а також стягнення із заробітної плати солідарного боржника ОСОБА_2 .

Також, з 24 лютого 2022 року існує заборона виконання рішень судів в іноземній валюті, оскільки 24 лютого 2022 року Національним банком України було прийнято Постанову №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану». Зазначена постанова обмежує продаж банківськими установами іноземної валюти.

Щодо проведення оцінки арештованого майна в скарзі зазначено, що 02 травня 2023 року органом ДВС за відповідною Постановою було призначено суб`єкта оціночної діяльності (експерта) для визначення ринкової вартості квартири, однак цю постанову скаржнику також не було надіслано. Ні відділ ДВС, ні суб`єкт оціночної діяльності (експерт) не повідомляли його про проведення оцінки, не попереджали про необхідність надання квартири для огляду експертом. Огляд квартири експертом не здійснювався.

Отже, скаржник вказував, що звіт про експертну оцінку від 11 травня 2023 року, виконаний ТОВ «Приватна експертна служба», містить не достовірні дані, а крім того, вартість квартири експертом занижена майже на 40 %. За таких обставин, звіт є недійсним.

Також, в своїй скарзі ОСОБА_1 просив суд поновити йому 10-денний строк для оскарження Постанови про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18.02.2021 року, Постанови про опис та арешт майна боржника від 09.06.2021 року, Постанови про призначення СОД суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2023 року, оскільки строк для оскарження був пропущений з поважних причин, з огляду на те, що копії оскаржуваних постанов йому не направлялись, а про їх існування скаржнику стало відомо лише 19 липня 2023 року.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2023 року скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково.

Поновлено ОСОБА_1 строк для оскарження дій державного виконавця Купчевич Г.О. в частині винесення Постанов від 18.02.2021 року, від 02.05.2023 року, а також для оскарження дій державного виконавця Власюка А.В. в частині здійснення опису та арешту квартири АДРЕСА_1 .

Визнано неправомірними дії державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчевич Г.О. в частині винесення Постанови про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18.02.2021 року та Постанови про призначення СОД суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2023 року.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Власюка А.В. в частині винесення Постанови про опис та арешт 09 червня 2021 року квартири АДРЕСА_1 .

Скасовано Постанову про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу від 18 лютого 2021 року, Постанову про опис та арешт від 09 червня 2021 року та Постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 52010513 від 02.05.2023 року.

Визнано неправомірними дії державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Купчевич Г.О. в частині проведення оцінки арештованого майна квартири АДРЕСА_1 у виконавчому провадженні № 52010513.

В задоволенні решти вимог скарги відмовлено.

АТ «Ощадбанк», не погоджуючись із вказаною ухвалою, через свого представника ОСОБА_3 подало апеляційну скаргу, посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Так, вказує, що розглядаючи скаргу, суд не взяв до уваги, що боржник з 2010 року був обізнаний про наявність ухваленого Хмельницьким міськрайонним судом рішення про стягнення з нього заборгованості та йому було відомо про наявність примусового виконання вказаного рішення.

Презумпція обов`язку особи знати про стан своїх справ у виконавчому провадженні є сталою та послідовною судовою практикою, викладеною, зокрема у постановах Верховного Суду від 14.08.2019р. в справі № 910/7221/17, від 12.01.2021р. у справі № 910/8794/17, від 12.10.2021р. в справі № 918/333/13-г, відповідно сам скаржник мав би цікавитися виконанням судового рішення та вчиненими державним виконавцем діями.

Тому з урахуванням часу прийняття державним виконавцем відповідних рішень при примусовому виконанні, обізнаності скаржника (боржника) про наявне виконавче провадження. Апелянт вважає, що скаржник пропустив десятиденний строк на звернення до суду зі скаргою та не довів підстав поважності пропуску строку.

Зазначає, що висновок суду про задоволення скарги та визнання судом неправомірними дій державного виконавця суперечить матеріалам справи та матеріалам виконавчого провадження. Так, виконавче провадження містить, зокрема, до прикладу, повідомлення про направлення постанови про опис та арешт майна боржника, надіслане на адресу: АДРЕСА_2 , яке було надіслано рекомендованим листом з повідомленням. Хоча, при цьому, чинне законодавство не містить зобов`язальної норми для державного виконавця про надіслання саме цього повідомлення рекомендованим листом. Апелянт просить апеляційний суд врахувати правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 23.06.2022р. по справі № 914/2265/20.

Щодо доводів скаржника, прийнятих та обґрунтованих в абз. 29 мотивувальної частини судом, про не встановлення державним виконавцем реального залишку заборгованості, то апелянт вважає, що такі доводи спростовуються матеріалами справи, зокрема, і наданими самим ОСОБА_1 письмовими документам копією заяви АТ «Ощадбанк» від 20.12.2017р. від 26-7/50622/2017-22 в якій вказано про залишок заборгованості - 20935,87 доларів США, 17000 грн. судового збору та 120 грн. ІТЗ., що перевищувало 20 розмірів мінімальної заробітної плати і дало державному виконавцю підстави для звернення стягнення на житло. Крім того, сам скаржник зазначав, про наявність у його власності іншого житла 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 .

Щодо скасування судом постанови про призначення СОД суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 02.05.2023 року. То апелянт також вважає такий висновок неправіомірним, оскільки зігдно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» це є право державного виконавця і повідомлення/погодження такого рішення державного виконавця із боржником не передбачено.

Зазначає, що вказівка суду в оскаржуваній ухвалі про заборону з 24 лютого 2022 року виконання рішень судів в іноземній валюті, оскільки 24 лютого 2022 року Національним банком України було прийнято Постанову №18 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану», то така вказівка суду не відповідає змісту постанови.

З таких обставин, дії державного виконавця визнавати неправомірними не було підстав.

Отже, просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову, якою відмовити в задоволенні скарги.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що її слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 02.08.2010 року стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ «Ощадбанк» (правонаступник АТ «Ощадбанк») заборгованість по кредитному договору в сумі 25113,58 доларів США, 1700 грн. судового збору та 120 грн. витрат на ІТЗ.

Рішення набрало законної сили.

На виконання даного судового рішення 09 лютого 2011 року Хмельницьким міськрайонним судом було видано виконавчий лист № 2-3117 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Ощадбанк» (правонаступник АТ «Ощадбанк») заборгованості по кредитному договору в сумі 25113,58 доларів США та судових витрат.

Даний виконавчий лист був пред`явлений стягувачем до примусового виконання до Другого відділу відділ ДВС у м. Хмельницькому.

Постановою державного виконавця від 22 лютого 2011 року за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження № 25177857.

Постановою державного виконавця від 18 травня 2016 року виконавчий лист № 2-3117 було повернуто стягувачу.

17 серпня 2016 року стягувач АТ «Ощадбанк» повторно пред`явив виконавчий лист № 2-3117 від 09.02.2011 року до виконання до Другого відділу відділ ДВС у м.Хмельницькому.

22 серпня 2016 року постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 52010513 за виконавчим листом № 2-3117 від 09.02.2011 року.

В межах даного виконавчого провадження державним виконавцем було отримано витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно якого ОСОБА_1 є власником 1/3 частини квартири АДРЕСА_3 та одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 .

Постановою державного виконавця від 01.02.2019 року звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_1 .

Дана постанова була направлена за місцем роботи боржника до ТОВ «Арда-Трейдинг» для виконання і з заробітної плати боржника стягувались кошти для погашення боргу за рішенням суду.

09 серпня 2018 року державним виконавцем Другого відділу ДВС м.Хмельницького було винесено Постанову про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу ДВС, відповідно до якої доручено Славутському міськрайонному відділу ДВС здійснити опис нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

24 червня 2019 року державним виконавцем Другого відділу ДВС м. Хмельницького було винесено ще одну Постанову про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу ДВС, відповідно до якої доручено Славутському міськрайонному відділу ДВС надати копії правоустановчих документів на квартиру, повідомити про зареєстрованих осіб та провести опис квартири.

18 лютого 2021 року державним виконавцем Другого відділу ДВС м.Хмельницького було винесено ще одну Постанову про надання доручення на вчинення дій на території іншого органу ДВС, відповідно до якої доручено Славутському міськрайонному відділу ДВС надати копії правоустановчих документів на квартиру, повідомити про зареєстрованих осіб та провести опис та арешт квартири.

09 червня 2021 року державним виконавцем Славутського міськрайонному відділу ДВС винесено постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 , а саме квартири АДРЕСА_1 . Вказана виконавча дія була проведена без входження до квартири.

Про те, що органом ДВС планувалось проводити опис та арешт вказаної квартири, та що вказані дії були проведені 09 червня 2021 року, боржника ОСОБА_1 належним чином повідомлено не було.

Також судом також встановлено, що в межах примусового виконання виконавчого листа № 2-3117/10, виданого 09.02.2011 року, у виконавчому провадженні № 25177857 відбулось часткове погашення заборгованості за рахунок реалізації заставного транспортного засобу.

02 травня 2023 року державним виконавцем Другого відділу ДВС м.Хмельницького було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для оцінки вартості квартири АДРЕСА_1 .

11 травня 2023 року суб`єктом оціночної діяльності було складено звіт про оцінку вартості квартири АДРЕСА_1 , яку боржник отримав 13 липня 2023 року.

Місце проживання ОСОБА_1 зареєстровано за адресою: квартира АДРЕСА_3 , в той же час згідно довідки ОСББ «Острозьке» від 24.07.2023 року ОСОБА_1 з липня 2017 року проживає в квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно з частиною першою статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У частинах другій, третій статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку (пункт 6 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частинами другою, четвертою статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення, крім випадку, передбаченого частиною сьомою статті 26 цього Закону. Опис та арешт майна здійснюються не пізніш як на п`ятий робочий день з дня отримання інформації про його місцезнаходження. У разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються та зараховуються на відповідні рахунки органів державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного робочого дня після вилучення, про що складається акт.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна, об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

За нормами ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якій фактично проживає боржник.

Як встановлено судом, в матеріалах виконавчого провадження відсутні дані про вчинення державним виконавцем дій в період після відкриття виконавчого провадження в серпні 2016 року щодо перевірки майнового стану боржника, наявності в нього рухомого майна, транспортних засобів, виявлення доходів від іншої діяльності, в тому числі й підприємницької, тощо, виявлення його рахунків в банках протягом 10 днів з дня відкриття виконавчого провадження. Не вчиняв такі дії державний виконавець і в подальшому, в період до дня накладення арешту та звернення стягнення на нерухоме майно боржника, звернення боржника з відповідною скаргою на дії державного виконавця, хоча закон вимагає вчиняти такі перевірки періодично одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення рухомого майна, отримання інформації про доходи боржника.

В той же час за нормами ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна, здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна, а на квартиру, в якій фактично проживає боржник, в останню чергу.

Таким чином, в матеріалах справи відсутні відомості про вчинення державним виконавцем дій, передбачених ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» по встановленню майнового стану боржника, а саме наявності банківських рахунків, інших доходів, рухомого майна шляхом направлення відповідних запитів. В матеріалах виконавчого провадження також відсутні й відповіді компетентних органів щодо відсутності в боржника будь-якого рухомого майна та відсутність в нього будь-яких інших доходів.

Крім того згідно частини 4 статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки у разі виявлення майна виконавцем під час проведення перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) фізичної особи та місцезнаходженням юридичної особи здійснюються опис та арешт цього майна (тобто рухомого майна, котре підлягає реалізації в першу чергу).

Частиною 5 статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди.

Однак державним виконавцем при описі та арешті квартири в м. Славута не було вжито відповідних заходів щодо перевірки належності боржнику рухомого майна за місцем проживання (меблі, побутова техніка тощо), опис було здійснено без доступу (входження) до квартири для її огляду, без попередження боржника про дату та час призначеного опису та арешту.

При цьому відповідно до Розділу VII «Порядок звернення стягнення на майно боржника» Закону України «Про виконавче провадження» та розділу VIII «Порядок звернення стягнення на майно боржника» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 опис та арешт майна, визначення суб`єкта оціночної діяльності та визначення вартості майна боржника є складовою частиною процесу звернення стягнення на майно в ході примусового виконання рішення суду.

Так за ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця.

Отже за таких обставин висновки суду першої інстанції про задоволення скарги боржника на дії державного виконавця, які полягали в зверненні стягнення на житло боржника, що перебуває у його власності та є його місцем фактичного проживання є законними та відповідають нормам чинного законодавства в сфері примусового виконання судових рішень.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості оскаржуваної ухвали суду по суті з цих підстав слід відхилити.

Твердження апелянта жодним чином не спростовують встановлених судом обставин щодо недотримання виконавцем положень Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, порядку звернення стягнення на нерухоме майно боржника у вигляді житла, яке є місцем фактичного проживання боржника.

Також суд відхиляє і посилання апелянта на пропуск заявником строку звернення до суду зі скаргою, який передбачений ст. 449 ЦПК України.

Як вбачається з копії матеріалів виконавчого провадження № 52010513, які оглянуті апеляційним судом та долучені до матеріалів цивільної справи, в даних матеріалах відсутні будь-які об`єктивні дані про надсилання на адресу боржника за місцем його фактичного проживання повідомлень та копій постанов опис та арешт квартири в м. Славута, призначення суб`єкта оціночної діяльності.

В матеріалах лише наявні супровідні про направлення боржнику на адресу місця його реєстрації відповідних повідомлень та копій постанов. Однак відсутні підтверджуючі дані такого відправлення (поштові реєстри тощо).

Крім того, в матеріалах виконавчого провадження є лише одне повідомлення з пошти про невручення адресату кореспонденції в зв`язку з закінченням строку зберігання.

В матеріалах виконавчого провадження наявна заява боржника від 19 липня 2023 року до відділу ДВС про надання йому звіту про оцінку майна, так як 13 липня 2023 року він отримав повідомлення про вартість квартири, і супровідний лист про надання йому копії цього звіту, який отримано боржником 20 липня 2023 року.

Скарга подана до суду 24 липня 2023 року, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що боржником не пропущено строк звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Посилання апелянта, що боржнику було відомо про наявність виконавчого провадження, а тому він мав можливість ознайомитись з матеріалами виконавчого провадження не заслуговують на увагу. Законом України «Про виконавче провадження» передбачено обов`язок державного виконавця направляти боржнику повідомлення і копії постанов, які ним виносяться в межах виконавчого провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 грудня 2023 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова