Справа № 754/1815/23
У Х В А Л А

Іменем України

(повне рішення суду виготовлено 08.06.2023)

08 червня 2023 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: О. Грегуль, секретар судового засідання: І. Вакуленко,

Акціонерне товариство «Сенс Банк» - позивач

ОСОБА_1 - відповідач/заявник

ВСТАНОВИВ:

Позивачем до суду подано позов, який на виконання ухвали суду від 09.02.2023 про залишення позову без руху з наданням строку для усунення недоліків подавався в новій редакції та в якому позивач на підставі ст. 625 ЦПК України просить стягнути з відповідача за невиконання договору кредиту № 013МІ1 на придбання житла на вторинному ринку від 20.05.2013: 183922,08 грн. - три проценти річних (сума: 32029,54 грн.) та втрати від інфляції (сума: 151892,54 грн.).

Ухвалою суду від 06.03.2023 відкрито провадження у справі № 754/1815/23 за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.04.2023 витребувано завірену копію рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.08.2022 у справі № 756/5161/18.

13.04.2023 до суду надійшла завірена копія рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.08.2022 у справі № 756/5161/18 з відміткою про набрання даним судовим рішенням законної сили 10.09.2022.

Згідно свідоцтва про зміну імені від 14.02.2019 відповідачем змінено прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 .

06.06.2023 канцелярією суду здійснено реєстрацію та передано головуючому клопотання відповідача/заявника про забезпечення доказів шляхом витребування у позивача оригіналів доказів (документів), а саме кредитної справи за договором кредиту № 013МІ1 на придбання житла на вторинному ринку від 20.05.2013 для ознайомлення та вирахування заборгованості за кредитним договором та стягнення заборгованості за ст. 625 ЦПК України.

Згідно ч. 1 і ч. 2 ст. 116 ЦПК України, 1. Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. 2. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Згідно ч. 1 - ч. 3 ст. 118 ЦПК України, 1. Заява про забезпечення доказів розглядається в судовому засіданні в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з особливостями, встановленими цією статтею. 2. Заява розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду. 3. Заявник та інші особи, які можуть отримати статус учасників справи, повідомляються про дату, час і місце судового засідання, проте їх неявка не перешкоджає розгляду поданої заяви.

Про час і місце розгляду справи всі учасники справи повідомлялись належним чином через повідомлені суду засоби зв`язку відповідно: поштою, електронною поштою, SMS, а також інформація про рух справи розміщується на офіційному сайті суду і є загальнодоступною.

У судовому засіданні відповідач/заявник підтримав клопотання про забезпечення доказів та не заперечував проти його розгляду за відсутності позивача.

Належним чином повідомлений позивач у судове засідання не з`явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав.

Позивачем до позову додано клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

У листі Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45, визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У пункті 26 рішення ЄСПЛ від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (заява N 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII, 1. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. 2. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Заяв/клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

З урахуванням викладеного і ст. ст. 118, 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для розгляду по суті клопотання про забезпечення доказів за відсутності позивача.

Вислухавши відповідача/заявника, дослідивши матеріали справи, суд у судовому засіданні встановив наступне.

Згідно договору кредиту № 013МІ1 на придбання житла на вторинному ринку від 20.05.2013, відповідачеві/заявникові надано 283500 грн. - кредиту під проценти з кінцевим терміном повернення заборгованості по кредиту до 19.05.2033.

Згідно рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.08.2022 у справі № 756/5161/18 з відміткою про набрання даним судовим рішенням законної сили 10.09.2022, даним судовим рішенням у погашення заборгованості договором кредиту № 013МІ1 на придбання житла на вторинному ринку від 20.05.2013 звернуто стягнення на предмет іпотеки.

Відповідач/заявник був учасником справи № 756/5161/18 із правовим статусом: відповідач.

Зі змісту рішення Оболонського районного суду м. Києва від 10.08.2022 у справі № 756/5161/18 вбачається, що в матеріалах справи № 756/5161/18 наявний розрахунок заборгованості за кредитним договором і розмір якої станом на 19.04.2018 становить: 358792,73 грн..

У позові поданому у справі № 754/1815/23 позивач вказує на наявність у відповідача/заявника непогашеної кредитної заборгованості в сумі: 358792,73 грн. та з якої позивачем визначена на підставі ст. 625 ЦК України сума: 183922,08 грн. - три проценти річних (сума: 32029,54 грн.) та втрата від інфляції (сума: 151892,54 грн.).

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України, 4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 12.08.2021 у справі № 438/1673/13-ц: «Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.».

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, 4. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У клопотанні про забезпечення доказів не викладено обставини і не зазначено доказів, які б свідчили про те, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, зокрема, це оригінал доказів (документів), а саме кредитна справа за договором кредиту № 013МІ1 на придбання житла на вторинному ринку від 20.05.2013.

Крім того з розрахунком заборгованості відповідач/заявник не позбавлений можливості ознайомитись у справі № 756/5161/18, розглянутій Оболонським районним судом м. Києва.

За таких обставин, клопотання про забезпечення доказів, задоволенню не підлягає за недоведеністю.

Керуючись параграфом 8 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання про забезпечення доказів ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів.

Згідно ст. 261 ЦПК України, 1. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. 2. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

СУДДЯ: