Рішення

Іменем України

Справа № 712/9762/23

Провадження №2/712/2906/23

06 грудня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання - Шевченко О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що згідно договору дарування частини блок - секції, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е. А. 19.07.2023 року, гр. ОСОБА_2 подарував та передав ОСОБА_1 безоплатно 9/50 частин блок - секції № 333-339, що знаходяться у будинку АДРЕСА_1 , а саме кімнату № НОМЕР_1 . У відповіді № 4825/01.03-01 від 11.07.2023 наданої на запит приватного нотаріуса Левицької Е. А. зазначається, що за адресою: АДРЕСА_1 станом на 10.07.2023 р., зареєстровано місце проживання однієї особи. Місце проживання малолітніх, неповнолітніх дітей за вказаною адресою не зареєстровано.

Реєстрація ОСОБА_2 в кімнаті АДРЕСА_3 також підтверджується відміткою в його паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 .

Після укладення договору дарування, ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживає, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей в помешканні не має, оскільки постійно проживає за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_4 .

Відповідач обіцяв знятися з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , проте на даний час так цього і не зробив.

Просить зняти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із зареєстрованого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

15 листопада 2023 року позивач скерувала до суду уточнену позовну заяву, в якій вказує на те, що реєстрація відповідача у вказаній квартирі створює для позивачки перешкоди реалізації її прав власника, а саме вона не може оформити житлову субсидію, змушена сплачувати комунальні послуги у збільшеному розмірі. Відповідач зі свого боку, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не приймає, житлом не цікавиться.

18 вересня 2023 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник позивача адвокат Руденко Ю.В. в судове засідання не з`явилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, скерував заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 9/50 частки в жилого блоку-секції № 333-339, що знаходиться в АДРЕСА_1 на підставі договору дарування частки блоку-секції від 19.07.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Левицькою Е.А. та зареєстрований в реєстрі за номером № 6561.

Відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 339628829 від 19.07.2023 року жилого блоку (секція) № 333-339 у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 власником 9/50 частин є ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відповіддю № 228204 від 15.09.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпоряджання своїм майном, відповідно до ст.391 ЦК України.

Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом.

Пред`являючи позов, позивачка посилається на те, що відповідач був зареєстрований у спірній частині жилого блоку-секції, як попередній власник, а після переходу права власності на частину жилого блоку-секції до позивачки втратив право користування житловим приміщенням, не являється членом сім`ї позивачки, тому підлягає до зняття з реєстраційного обліку.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.ст.317,383ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частиною четвертою статті 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до ст.. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя та до свого житла. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно з практикою ЄСПЛ втручання держави у право на житло є порушенням статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснюється «згідно із законом», не переслідує легітимну мету - одну чи декілька з тих, що перелічені у пункті 2 вказаної статті, чи не розглядається як «необхідне в демократичному суспільстві».

Формулювання «згідно з законом» не лише вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах та передбачати засоби юридичного захисту проти свавільного застосування (п. 43 у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України»).

Втручання у право на повагу до житла має бути також «необхідним у демократичному суспільстві». Тобто, вона має відповідати «нагальній суспільній необхідності» та бути домірним переслідуваній легітимній темі. (п. 56 у справі «Зехентнер проти Австрії»).

При вирішенні питання «необхідності у демократичному суспільстві» втрати членом сім`ї власника житла права на його користування, слід керуватися принципом пропорційності, як дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар.

Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й з урахуванням виду спірних правовідносин, іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач вчинив дії по припиненню свого права власності спірною частиною жилого блоку-секції за договором, складовою частиною якого є право користиування вказаним приміщенням, проте після втрати права користування житловим приміщенням не знявся з реєстрації і рєстрація відповідача у спірному житловому приміщенні створює перешкоди позивачу у користуванні позивачкою частиною жилого блоку-секції, чим порушує її права як власника, збільшуючи витрати по оплаті комунальних послуг, порушені права та законні інтереси позивача підлягають до поновлення та судового захисту. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачем не заявлено вимоги про відшкодування відповідачем судових витрат.

Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що передбачено ст.280 ЦПК України.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст.4, 7, 10, 81, 141, 263-266, 280-282, 352-354 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою шляхом зняття з реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з втратою права користування житловим приміщенням.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом тридцяти днів з дня його ухвалення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, а відповідачем - в той же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст рішення виготовлено 11 грудня 2023 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )