Справа № 309/2292/23
Провадження № 2/309/423/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

за участю секретаря : Гаклик Л.О.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовом: ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач є власником будинку, що розташований по АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з рішення чотирнадцятої сесії Стеблівської сільської ради двадцять другого скликання від 26 грудня 1997 року, було вирішено передати йому безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та особистого підсобного господарства, площею 0,18 га.

ОСОБА_1 грубо порушив межі земельної ділянки і свою огорожу сильно змістив на його земельну ділянку.

Рішенням узгоджувальної комісії Стеблівської ради по розгляду земельного спору було встановлено,що ширина земельних ділянок громадянина ОСОБА_1 біля вулиці становить 21,15 м, ширина земельної ділянки громадянина ОСОБА_3 біля вулиці становить 12,8м. На віддалі 37 м. від початку вулиці Гагаріна ширина земельних ділянок громадянина ОСОБА_1 та ОСОБА_3 становить відповідно 22,3 м та 12,4 м. Вкінці городів ширина земельної ділянки у ОСОБА_1 становить 22,5 м. у ОСОБА_3 - 15,0 м.

Згідно планово-картографічних матеріалів 1934 року с.Стеблівка, ширина земельної ділянки громадянина ОСОБА_1 біля вулиці становила 20,16 м (11,52 м + 8,64 м). Ширина земельної ділянки громадянина ОСОБА_3 біля вулиці становила 14,40 м. На віддалі 30 м від початку вулиці Гагаріна ширина земельних ділянок громадянина ОСОБА_1 та ОСОБА_3 становила відповідно 21,6 м та 12,9 м і вкінці городів відповідно 21,6 та 15,0 м.

Згідно земельно-кадастрової книги с.Стеблівка за дворогосподарством громадянина ОСОБА_1 зареєстрована земельна ділянка площею 0,26 га, а за дворогосподарством громадянина ОСОБА_3 - 0,20 га. По матеріалах зйомки села, проведеної у 1989 році, фактична площа земельної ділянки громадянина ОСОБА_1 становить 0,30 га, а площа земельної ділянки громадянина ОСОБА_3 - 0,18га.

Рішення про збільшення присадибної ділянки громадянина ОСОБА_1 до 0,30 га відсутнє. Так само відсутнє рішення сесії сільської ради на зменшення присадибної ділянки громадянина ОСОБА_3 до 0.18 га.

На підставі наведених фактів та враховуючи фактичні обставини справи видно, що починаючи з 1934 року, земельна ділянка, якою користується ОСОБА_3 постійно зменшувалась по ширині, як біля вулиці, так і на віддалі 30 м від початку вул.Гагаріна. Наведені обставини призвели до зменшення площі його земельної ділянки, що створює йому значні незручності.

У своєму позові позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом відновлення суміжної межі між земельними ділянками ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_1 , згідно старих межових знаків та надати доступ до обслуговування будинку.

В судове засідання позивач не з`явився надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечили проти задоволення позову. Суду ствердили, що підстав для задоволення позову немає. У своєму позові позивач вказує , що у відповідач володіє земельною ділянкою площею 0,30 га., хоча, відповідно до технічної документації, яка знаходиться в матеріалах справи площа його земельної ділянки становить 0,25 га.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Ставлячи питання про захист свого права, позивач повинен визначитися із конкретними підставами для позову, визначити належний предмет позову, що відповідає його підставам, обрати належний спосіб захисту права та довести позов у належний процесуальний спосіб.

Виходячи з підстав і предмета позову, предметом доказування є передусім факти, які повинні підтверджувати доводи відповідного позивача про те, що конкретні винні дії, вчинені саме відповідачем (особою, яку відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу визначає позивач і яка, виходячи із заявленої тим правової позиції, порушує (не визнає, оспорює, заперечує) його право та має відповідати за позовом) у певний час у відповідному місці та за відповідних обставин потягли порушення його права власності на землю, зокрема:фактичне розташування суміжних земельних ділянок та їхні точні лінійні параметри, межі; факт самовільного захоплення земельної ділянки, а відтак, площі, меж, конфігурації захопленої частини ділянки; створення сторонами одна одній конкретних перешкод і незручностей у обслуговуванні власності , у використанні їх за призначенням, у здійсненні права власності на землю чи права землекористування, з фіксацією технічних параметрів таких перешкод;інші факти і обставини, що мають значення в справі з огляду на підстави і предмет позову, зокрема, ті, що були покладені в основу їх обґрунтування.

Предметом вимог про усунення перешкод у здійсненні права власності на землю (права землекористування) можуть бути саме конкретно встановлені перешкоди, що, крім іншого, уможливлює реальне виконання рішення суду у разі задоволення вимог.

Отже, попри наявність матеріалів, які певним чином ілюструють доводи сторін, якщо йдеться про розташування земельних ділянок на місцевості, порушення прав власників землі чи землекористувачів, розв`язання спору, що виник із цього приводу, з`ясування обставин, що мають значення для справи, потребує спеціальних знань у науки, техніки, землекористування, інженерного забезпечення землеустрою, будівництва, у зв`язку з чим належним і допустимим доказом щодо цих обставин є висновок судової інженерно-технічної експертизи відповідного виду (ст.ст. 76-80, 102, 103, 239 ЦПК України). Такий висновок може бути визнаний достовірним і достатнім щодо певних фактичних обставин. Документи і матеріали, на які посилаються позивач не є достатніми і належними доказами та можуть враховуватися у сукупності з іншими доказами, що підлягають оцінці судом.

Відповідно до ст.. 78 ч.2 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. ч.1,6, ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що рішення про задоволення позову може бути прийняте лише за умови його правомірності, обґрунтованості та доведеності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Рішення суду повинно ґрунтуватись на доказах, досліджених при розгляді справи, а не на припущеннях, які на думку осіб, що беруть участь у справі доводять пред`явлені вимоги

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає , що в задоволенні позову ОСОБА_3 слід відмовити саме у зв`язку з недоведеністю в суді позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265,354 ЦПК України суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 7 грудня 2023 р.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.