Справа № 932/7285/22
Провадження № 2/0203/1150/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Єдаменко С.В.,

при секретарі - Дубровій К.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал», третя особа без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним, -

встановив:

06 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ «ФК «Кредит Капітал» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним. (а.с.1-16)

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2023 року вищевказану позовну заяву було передано за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська. (а.с.161-162)

В обґрунтування позовної заяви заначено, що у лютому 2022 року позивачка, користуючись своїм правом перевірки кредитної історії та отримавши довідку в Українському бюро кредитних історій, дізналася про існування Кредитного договору, укладеного з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», згідно якого позивачка є боржником та нібито отримала грошові кошти (кредит) в розмірі 7 300 грн. 21 лютого 2022 року на адресу ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було надіслано запит на отримання публічної інформації. Відповіддю ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» було повідомлено, що Товариство в межах діючого законодавства України, 26 липня 2021 року уклало із ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» Договір факторингу № 260721 від 26.07.2021 р., за яким ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» право грошової вимоги за Договором, який було укладено між Позичальником і Товариством, тобто за Договором № 2 про надання фінансового кредиту від 15 листопада 2020 року, який ніби то укладений за участю позивачки. Після чого позивачкою на адресу відповідача було надіслано запит на отримання публічної інформації. У відповідь на запит позивачки ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» було надіслано загальну інформацію про заборгованість на 2-х аркушах з наступними додатками: Інформаційний витяг з реєстру Боржників як додаток до Договору факторингу № 260721 від 26.07.2021 року за підписом Керівника відділу інформаційного та документального забезпечення і контролю ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» Вікторією Федевич на 1 арк.; Оферта, спеціальні умови № 2 до Договору кредитної лінії № від на 3 арк; Договір факторингу №260721 від 26.07.2021 року, у неповній редакції (лише 1, 8 та 9 сторінку) Договору. Жодних інших документів/інформації позивачка не отримала. Також, відповідач у своєму листі наголосив на існуванні заборгованості, яка станом на день подання позовної заяви складає 26 687, 34 грн. 21 липня 2022 року позивачкою було надіслано на адресу Національного банку України звернення щодо визнання Договору № 2 про надання фінансового кредиту недійсним, вимогу здійснити перевірку діяльності відповідача та вжиття заходів реагування для захисту прав позивачки як споживача в межах компетенції Національного банку України.

Відповіддю Національного банку України було повідомлено, що підстав для проведення перевірок та визнання недійсності кредитного договору у НБУ не має, поки недійсність правочину не буде встановлено судом. Разом з тим, позивачка звернулася із заявою про вчинення кримінального правопорушення з попередньою кваліфікацією злочину за ч.3 ст.190 КК України. На підставі вищевказаної заяви, 24 серпня 2022 року ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за № 30001502. Наразі, досудове розслідування триває. 21 вересня 2022 року позивачкою було надіслано на адресу відповідача заяву про скасування заборгованості за Договором № 2 про надання фінансового кредиту, посилаючись на те, що позивачка ніколи не реєструвалася на сайті відповідача, не заповнювала жодних заяв та пропозицій укласти Договір, не отримувала ніяких грошових коштів від відповідача та взагалі, звернулася до органів національної поліції України із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Разом із вищевказаною заявою, було надіслано Адвокатський запит за вих. № 5 від 21.09.2022 р. з метою з`ясування обставин укладання Договору № 2 про надання фінансового кредиту та надання необхідних документів. Відповіддю відповідача було повідомлено, що Договір № 2 про надання фінансового кредиту є чинним, жодних підстав для розгляду можливості скасування заборгованості у відповідача відсутні, і, відповідно, позивачка має заборгованість перед відповідачем в розмірі 26 687, 34 грн. Оскільки, позивачка не зверталася до ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» з проханням про отриманням кредиту, не залишала будь-яких заявок на отримання кредиту, не створювала особистий кабінет на електронному сервісі, не надавала своїх персональних даних ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та згоду на їх обробку, у тому числі на передачу бюро кредитних історій, не ставила свій підпис (у тому числі електронний, на кредитному договорі чи будь-яких документах), не здійснювала підтвердження будь-яких операцій з отримання кредиту у ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», не отримувала будь-яких коштів від ТОВ «ФК «Інвест Фінанс», позивачка просить суд визнати недійсним кредитний договір від 15 листопада 2020 року № 2, укладений між нею та ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» правонаступником якого є ТОВ «ФК «Кредит Капітал», та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати по справі. (а.с.1-16)

З урахуванням того, що згідно ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються, справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено її до судового розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін, а також залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог ТОВ «ФК «Інвест Фінанс». (а.с.168-169)

В підготовче судове засідання 11 серпня 2023 року з`явився представник позивачки, інші сторони по справі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному підготовчому судовому засіданні було ухвалено відмовити у задоволенні клопотання представника позивачки про витребування доказів, задовольнити клопотання представника позивачки про долучення доказів та долучено додаткові докази до матеріалів справи. Оскільки всі дії з підготовки справи до розгляду в судовому засіданні були виконані 11 серпня 2023 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05 вересня 2023 року. (а.с.а.с.185, 186)

В судове засідання 05 вересня 2023 року з`явились позивачка та її представник, інші сторони по справі в судове засідання не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином. В даному судовому засіданні було розпочато розгляд справи по суті, з`ясовано думку щодо позовної заяви, досліджено письмові докази та оголошено перерву до 28 вересня 2023 року - для підготовки до судових дебатів. (а.с.190)

В судове засідання 28 вересня 2023 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 03 листопада 2023 року. (а.с.196)

В судовому засіданні 03 листопада 2023 року було завершено розгляд справи по суті та ухвалено рішення.

Позивачка та її представник в судове засідання не зёявились, від них надійшло клопотання про розгляд справи за їх відсутності, в якому вони просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. (а.с.203)

Відповідач в судові засідання не з`явився, від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності. (а.с.200-201)

Третя особа без самостійних вимог в судові засідання не з`явилась, повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом направлення на її адресу та електронну адресу судових повісток. (а.с.а.с.170, 189, 192, 197)

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 15 листопада 2020 року від імені ОСОБА_1 , з метою отримання кредиту, було здійснено реєстрацію на веб-сайті ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» та надано наступні відомості: дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт - НОМЕР_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ; телефон - НОМЕР_3 ; адреса проживання - АДРЕСА_1 ; номер банківської картки - НОМЕР_4 (банк-емітент Oschad bank), на який було здійснено перерахунок грошових коштів (кредиту) по вказаному договору. (а.с.27-29)

У той же день від імені ОСОБА_1 було акцептовано оферту і укладено з ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» договір № 2 про надання фінансового кредиту у розмірі 7 300 грн. із додатком № 1 до договору (графік розрахунків), строком на 7 календарних днів. (а.с.а.с.50-52, 30-38)

Вказаний договір було укладено в електронній формі з відміткою про проставляння від імені ОСОБА_1 електронного підпису одноразовим ідентифікатором (у вигляді цифрової послідовності), який направлявся на мобільний номер телефону НОМЕР_3 .

Згідно з інформаційною довідкою від 01 серпня 2022 року № 09/08 ТОВ «Платежі Онлайн», як оператора послуг платіжної інфраструктури щодо здійснення на сайті cashberry.com.ua через платіжний сервіс «Platon» проведено успішну транзакцію типу видача кредиту: 15 листопада 2020 року в розмірі 7 300 грн. на карту № НОМЕР_4 (банк-емітент Oschad bank), яка була вказана при реєстрації. (а.с.42)

26 липня 2021 року ТОВ ФК «Інвест Фінанс» уклало із ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» Договір факторингу № 260721 від 26.07.2021 р., за яким ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» право грошової вимоги за кредитними договорами, в тому числі за Договором № 2 про надання фінансового кредиту від 15 листопада 2020 року, який було укладено між ОСОБА_1 і ТОВ ФК «Інвест Фінанс». (а.с.а.с.46, 47-49)

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Частиною 1 ст.205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно ч.1 ст.627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч.2 ст.639 ЦК України).

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як вбачається із матеріалів справи у п.10 кредитного договору «Реквізити та підписи сторін» електронний підпис фізичної особи ОСОБА_1 відсутній. (а.с.37)

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що вона звернулася до ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою про вчинення злочину, в якій зазначила, що невідома особа, скориставшись її паспортними даними від її імені уклала 15 листопада 2020 року кредитний договір із ТОВ ФК «Інвест Фінанс». 24 серпня 2022 року відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за ч.3 ст.190 КК України, номер кримінального провадження № 0001502. (а.с.54)

Також в матеріалах справи наявна копія довідки АТ «Ощадбанк» № 103.14-16/33090/2023 від 06 липня 2023 року про те, що станом на 29 червня 2023 року у ОСОБА_1 відсутні відкриті та/або закриті рахунки в установах АТ «Ощадбанк». (а.с.181)

Враховуючи, що грошові кошти за оспорюваним кредитним договором перераховані на банківську картку, яка позивачці не належить, рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_1 в АТ «Ощадбанк» відсутні, з метою захисту своїх інтересів позивачка звернулася до правоохоронних органів, суд дійшов висновку, що оспорюваний договір не відповідає вимогам ст.12 Закону України «Про електронну комерцію».

Подібний за змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 757/40209/20 (провадження № 61-10924св21).

Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання кредитного договору від 15 листопада 2020 року № 2 недійсним, як таким що суперечить ч.3 ст.203 ЦК України, оскільки позивачка не здійснювала свого волевиявлення на його вчинення.

Судові витрати позивачки, які складаються зі сплаченого нею судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп., на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 4, 5, 10-13, 76-81, 141, 211, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» про захист прав споживача та визнання кредитного договору недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним договір № 2 про надання фінансового кредиту від 15 листопада 2020 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Фінанс», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (код ЄДРПОУ - 35234236; адреса: 79018, м. Львів, вул. Смаль-Стоцького, буд. 1, корп. 28) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП - НОМЕР_5 ; адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яності дві) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня підписання його повного тексту.

Повний текст рішення складено 13.11.2023 р.

Суддя С.В. Єдаменко