УХВАЛА

04 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 617/1403/20

провадження № 61-16338ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Жовновач Антон Миколайович, на постанову Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», третя особа - Державне підприємство «Харківська державна лісовпорядна експедиція», про витребування безпідставно набутого майна та визнання права власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ДП «Вовчанське лісове господарство», третя особа - ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція», в якому, з урахуванням уточнень, просила витребувати у ДП «Вовчанське лісове господарство» земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :01:005:0111, на користь та визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :01:005:0111, цільове призначення для індивідуального дачного будівництва, яка знаходиться за адресою: Харківська область Вовчанський район Старосалтівська селищна рада, за межами населених пунктів.

Рішенням Великобурлуцького районного суду Харківської області від 16 лютого 2021 року позов задоволено.

Витребувано у ДП «Вовчанське лісове господарство» земельну ділянку, площею 0,10 га, кадастровий номер :01:005:0111 на користь ОСОБА_1 .

Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :01:005:0111, цільове призначення: для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: Харківська область Вовчанський район Старосалтівська селищна рада, за межами населених пунктів.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2023 року апеляційну скаргу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, яка діє в інтересах Чугуївської районної державної адміністрації та Старосалтівської селищної ради задоволено. Рішення Великобурлуцького районного суду Харківської області від 16 лютого 2021 року скасовано і ухвалено нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Вовчанське лісове господарство», третя особа - ДП «Харківська державна лісовпорядна експедиція», про витребування безпідставно набутого майна та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

16 листопада 2023 року до Верховного Суду, через «Скриню» Касаційного цивільного суду, надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Жовновач А. М., на постанову Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2023 року у зазначеній вище справі, яка здана до кур`єрсько-поштового сервісу ФОП ОСОБА_3 - 02 серпня 2023 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ринкова вартість спірної земельної ділянки з кадастровим номером :01:005:0111, площею 0,10 га, відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки, виконаного ПП «Ас-Терра» 11 вересня 2020 року становить 222 900,00 грн.

Отже, ціна позову в цій справі становить 222 900,00 грн, що станом на 01 січня 2023 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи наведене, справа є незначної складності, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України та не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховним Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином(рішення у справі «Зубац проти Хорватії», заява № 40160/1, від 05 квітня 2018 року).

При цьому, Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: предмет позову, складність справи, доводи касаційної скарги, а також значення справи для сторін і суспільства, практику розгляду справ з даної категорії.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у даній справі підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Відтак, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (рішення у справі «Пелевін проти України», заява № 24402/02, від 20 травня 2010 року).

Отже, у Верховного Суду є право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у пункті 1 частини другої статті 394 ЦПК України, і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами цивільного судочинства.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Жовновач Антон Миколайович, на постанову Полтавського апеляційного суду від 03 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства «Вовчанське лісове господарство», третя особа - Державне підприємство «Харківська державна лісовпорядна експедиція», про витребування безпідставно набутого майна та визнання права власності на нерухоме майно.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко