Справа № 302/2030/23
Провадження № 2/302/365/23
Номер рядка звіту 61
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 смт. Міжгір`я Закарпатської області

Міжгірський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого, судді Пухальського С. В.,

за участю секретаря судового засідання Митряк І. П.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гренджа Вікторія Юріївна до Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в обґрунтування вимог якої представник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка доводилася позивачу бабусею по материнській лінії.

За життя померла ОСОБА_2 склала заповіт, яким розпорядилася передати ОСОБА_1 земельну ділянку в АДРЕСА_1 , біля будинку, площею 0,25 га. Проте зазначена земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку під АДРЕСА_1 , якою за життя користувалася ОСОБА_2 , не була приватизована останньою, рішення про передачу безоплатно у приватну власність цієї земельної ділянки ОСОБА_2 сільською радою не приймалося.

Реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок на ім`я ОСОБА_2 не була проведена, у зв?язку із чим на час її смерті був відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок.

Позивач прийняв спадщину до майна померлої ОСОБА_2 шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю. М.

Однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, за майном померлої на житловий будинок, оскільки на дане спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, та відсутня Інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного нерухомого майна.

Посилаючись на вказані обставини та норми діючого законодавства у позовній заяві висловлено прохання визнати за позивачем право власності на спадковий будинок.

Ухвалою суду від 27.11.2023 по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача подала заяву з проханням розглядати справу без її участі та участі її довірителя. Висловила позицію про підтримання заявлених у позовній заяві вимог.

Від Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області надійшла заява з проханням розглядати справу без участі представника сільради. Висловлено позицію за якою сільська рада визнає вимоги позову.

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, ЦПК допускає ухвалення рішення в підготовчому судовому засіданні і в правовідносинах, що виникли між сторонами відповідач позов визнав, таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, отже в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Колочава Хустського району Закарпатської області померла бабуся позивача по материнській лінії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_2 , свідоцтвом про народження матері позивача ОСОБА_3 серія НОМЕР_3 , свідоцтвом про укладення шлюбу між батьками позивача: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , серії НОМЕР_4 (а.с. 6-8).

Померла ОСОБА_2 на день своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На момент її смерті за цією адресою разом із нею постійно проживали та були зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 онук, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 дружина онука, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 правнучка; ОСОБА_7 , 2009 р.н. правнучка, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 правнучка, були зареєстровані, але не проживали: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 син, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_9 дочка, що підтверджуються довідкою виконкому Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 01.08.2023 за № 7897 (а.с. 9).

За життя померла ОСОБА_2 склала заповіт, яким розпорядилася передати ОСОБА_1 , земельну ділянку, яка знаходиться по АДРЕСА_1 , біля будинку, площею 0,25 га. Заповіт складено 30.11.2003 та засвідчено секретарем Колочавської сільської ради Хустського району Закарпатської області (а.с. 10).

Інших заповітних розпоряджень померла за життя не залишила, підтвердженням чого є Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № інформаційної довідки 73697367 від 24.08.2023 (а.с. 11).

Як вбачається із виписки з по господарської книги № 6, за дворогосподарством закріплений особовий рахунок (номер об`єкту погосподарського обліку) 02-0501-1, власником якого являється громадянка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначений житловий будинок знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці площею 0,25 га, та побудований орієнтовно в 1977 році (а.с. 12).

Згідно довідки, виданої 22.09.2023 директором КП «Міжгірське БТІ», станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 13).

Позивач прийняв спадщину до майна померлої ОСОБА_2 , шляхом подання заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю. М.

Постановою від 15.11.2023 приватним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за майном померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки на дане спадкове майно відсутні правовстановлюючі документи, та відсутня інформація в Державному реєстрі речових прав про зареєстроване право власності щодо зазначеного вище нерухомого майна. Також нотаріусом встановлено, що у визначений законом строк, діти померлої ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с. 14).

Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Частиною першою статті 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності виявляється у праві: володіння, користування, розпорядження. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (статті 317 ЦК України).

Частиною першою та другою статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як встановлено статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 41 Конституції України гарантує кожному захист прав власника на володіння, користування та розпорядження своєю власністю, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Цивільні права можуть виникати з рішення суду, як зазначено у частині 5 статті 11 ЦК України, лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства.

Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (частина 2 статті 328 ЦК України).

Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Матеріалами справи підтверджено, що за життя бабуся позивача по материнській лінії набула право власності на спадковий будинок, а відсутність правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно не позбавляє позивача як спадкоємця права на спадщину.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини, а також те, що прийняттям спадщини позивачем права інших осіб не порушуються, суд вважає необхідним задовольнити вимоги заявлені в позовній заяві.

Відповідно до вимог статей 141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Таким чином, позивачу з державного бюджету підлягають поверненню 2969,28 грн., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого ним при поданні позовної заяви (5938,56 х 0,5 = 2969,28).

Керуючись статтями 2, 3, 10-13, 19, 76-81, 141, 142, 200, 206, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під реєстраційним АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті бабусі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Міжгірському районі Закарпатської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при подачі даного позову на підставі платіжної інструкції № 0.0..1 від 21.11.2023, що становить 2969,28 грн. (дві тисячі дев?ятсот шістдесят дев?ять гривень 28 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Міжгірський районний суд Закарпатської області з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 11 грудня 2023 року.

Суддя Пухальський С. В.