Справа № 195/485/23
Провадження № 2/333/174/23
18 жовтня 2023 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кулик В.Б.,
03.04.2023 року МТСБУ в особі представника за довіреністю Бутенко М.О. звернулося до Томаківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Ухвалою Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 року цивільну справу № 195/485/23 направлено за підсудністю до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.
03.05.2022 року цивільна справа надійшла до Комунарського районного суду м. Запоріжжя.
Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Кулик В.Б. від 23.05.2023 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Відзив на позов до суду не надходив.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином. Заяв, клопотань до суду не надала. Причина неявки відповідача суду не відома.
За даних обставин суд приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомлялася судом про розгляд справи, а відтак вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності учасників на підставі наявних письмових доказів (постановляє заочне рішення).
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось
Дослідивши та оцінивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено у судовому засіданні, 30.10.2019 року о 17 год. 15 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2114, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху ліворуч (повороті ліворуч) не переконавшись в безпеці, скоїла зіткнення з автомобілем «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, постраждалих немає.
Постановою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18.09.2020 року ОСОБА_1 за даним фактом було визнано винуватою у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України. Постанова набула законної сили 29.09.2020 року (а.с. 5-8).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Згідно з копією звіту № 447 про оцінку автомобіля «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_3 , станом на 30.10.2019 року (з калькуляцією про встановлення вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, актом огляду транспортного засобу та фототаблицями), вартість відновлювального ремонту автомобіля ««Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням фізичного зносу його складників пошкодженого при дорожньо-транспортній пригоді визначається рівною 51 481 грн. 70 коп. з урахуванням ПДВ на замінні складові (а.с. 15-20).
Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб «Volkswagen», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , мав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО 0968686, термін дії з 22.05.2019 року по 21.05.2020 року, при цьому відповідач на дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав (а.с. 13-14).
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.
Зазначена шкода особисто винуватцем дорожньо-транспортної пригоди відповідачем у справі, не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АО 0968686.
Нормами ст. 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
У зв`язку з настанням події, передбаченої п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач 09.10.2020 року здійснив потерпілому виплату страхового відшкодування з урахуванням норм п.п. «а» п. 41.1 ст. 41 Закону в редакції, яка діяла на момент дорожньо-транспортної пригоди, та межах страхової суми, що була чинною на день настання події в сумі 44 949 грн. 88 коп. (за шкоду, заподіяну в результаті пошкодження транспортного засобу), що підтверджується копією відповідного платіжного доручення № 2543026 від 09.10.2020 року (а.с. 36).
Фактичні витрати МТСБУ на відшкодування витрати пов`язаних з регламентною виплатою по страховому випадку складають в сумі 47 169 грн. 88 коп.
МТСБУ виконало покладений на нього обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не забезпечив цивільно-правову відповідальність.
В добровільному порядку витрати відповідачем не компенсовані МТСБУ.
Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
В силу ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у п. 13.1 ст. 13 цього Закону.
Відповідно до підпункту «а» пункту 41.1 ст. 41 Закону Укрпїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону № 1961-IV.
Регрес це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу.
Таким чином, регрес це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням.
До даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом.
Відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача.
Згідно із ст. 38 цього ж Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Приймаючи до уваги ст. 1191 ЦК України, п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача витрат пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу, тому позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними у зв`язку з чим, підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 2 684,00 грн., відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 76-83, 141, 258, 259, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 11, 22, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України в особі представника за довіреністю Бутенко Марії Олегівни до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на поданні заяви про його поновлення якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 18 жовтня 2023 року.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя В.Б. Кулик