Справа № 690/271/23
Провадження № 2-н/690/41/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

06 червня 2023 року м. Ватутіне

Суддя Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши заяву Ватутінського комунального підприємства теплових мереж Ватутінської міської ради Черкаської області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення,

ВСТАНОВИВ:

Ватутінське комунальне підприємство теплових мереж Ватутінської міської ради Черкаської області звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення станом на 23.05.2023 року в сумі 37 228 грн. 33 коп.

Вивчивши зміст вказаної заяви та додані до неї документи, вважаю, що наявні підстави для постановлення ухвали про відмову у видачі судового наказу.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо, крім іншого, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно вимог п.п. 4, 5 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України в заяві, крім іншого, повинно бути зазначено вимоги: заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються ; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу, крім іншого, додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Зі змісту заяви та доданих до неї документів станом на 23.05.2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення в сумі 37 228 грн. 33 коп., яка виникла за період з жовтня 2017 року по травень 2023 року. Також вказано, що строк позовної давності переривався в травні 2020 року, в липні 2022 року, в березні 2023 року, шляхом сплати ОСОБА_1 500 грн., 200 грн та 1 000 грн., відповідно, на підтвердження чого надано виписку та витяг з особового рахунку № НОМЕР_1 , а також розрахунок заборгованості.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Водночас факт переривання строку позовної давності не є безспірною обставиною та підлягає доказуванню, в розумінні ст. 81 ЦПК України. При цьому, надані заявником докази на обґрунтування переривання строку позовної давності в травні 2020 року, в липні 2022 року, в березні 2023 року шляхом добровільної сплати ОСОБА_1 500 грн., 200 грн. та 1 000 грн., відповідно, в рахунок погашення заборгованості викликають об`єктивні сумніви щодо їх достовірності, оскільки можуть мати штучний характер, так як вони створені самим заявником та не підтверджуються первісними платіжними документами.

Крім того, відповідно до змісту висновку Верховного Суду України, зробленого в постанові від 22.03.2017 року в справі № 761/12553/15-ц (провадження № 6-43 цс 17), суди повинні досліджувати призначення платежів, квитанції на сплату житлово-комунальних послуг та історію таких оплат і в разі вчинення боржником оплати чергового платежу, встановити чи не свідчить така дія про визнання лише певної частини боргу, що не може бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 11.09.2019 року в справі № 456/2222/16-ц (провадження № 61-15488 св 18).

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

З огляду на вказане, вважаю, що наявні достатні підстави для відмови у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення в сумі 37 228 грн. 33 коп., яка виникла станом на 23.05.2023 року, оскільки не вважаю, що така вимога є безспірною та може бути вирішена в наказному провадженні, з викладених вище підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України в разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161-167, 261, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Ватутінського комунального підприємства теплових мереж Ватутінської міської ради Черкаської області про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по оплаті послуг з централізованого опалення.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття ухвали суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали суду.

Суддя Линдюк В.С.