Провадження № 22-ц/802/603/23 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Матвійчук Л. В.,

секретар судового засідання Ганжа М. І.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) Опевалової С. С.,

представника відповідача: Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України Фельпеля І. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , треті особи на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Волинська митниця Державної митної служби України, Ковельська військова районна адміністрація, про витребування майна з чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 , поданою від його імені представником ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 10 лютого 2022 року в зоні митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці на в`їзді в Україну з Республіки Польща прибув легковий автомобіль марки «Audi Q7» номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_3 , який до митного контролю разом з митною декларацією типу ЕЕ № UA100110/2022/121508 подав довіреність від нього від 28.01.2022, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу номер НОМЕР_4 , витяг з Регітри № 19675028 від 09.02.2022, договір купівлі-продажу від 09.02.2022 без номера.

Згідно з цими товарно-супровідними документами ОСОБА_3 на підставі доручення від нього переміщував йому цей автомобіль «Audi Q7»; продавцем вищевказаного транспортного засобу є фірма UAB «Devidus», покупцем ОСОБА_4 , а вартість його становить 10 500 євро.

Під час повного митного огляду транспортного засобу в салоні автомобіля у портфелі пасажира ОСОБА_5 виявлено договір купівлі-продажу від 09.02.2022 без номера, відповідно до якого продавцем цього автомобіля виступає фірма UAB «Devidus», покупцем ОСОБА_3 , а його вартість становить 22 000 євро.

Дії ОСОБА_3 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, як спрямовані на переміщення через митний кордон з приховуванням від митного контролю автомобіля марки «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , за ознаками подання митному органу як підстави його переміщення документів, що містили неправдиві відомості про отримувача (покупця) і фактурної вартості товару, необхідної для визначення його митної вартості.

Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 26 травня 2022 року у справі № 163/504/22, яка залишена без змін постановою Волинського апеляційного суду від 20 липня 2022 року провадження у справі за протоколом про порушення митних правил № 0291/20500/22 щодо ОСОБА_3 за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Тимчасово вилучений за цим протоколом в межах провадження про адміністративне правопорушення про порушення митних правил автомобіль марки «Audi Q7», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та інші товарно-супровідні документи, які містяться в матеріалах справи постановлено повернути власнику/володільцю для проведення митного оформлення.

На підставі цих судових рішень він звернуся до Волинської митниці із вимогою повернути автомобіль «Audi Q7» ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , однак отримав відмову, яка мотивована тим, що автомобіль був примусового відчужений на потреби Збройних Сил України.

Відмова Волинської митниці у поверненні транспортного засобу свідчить про незаконне заволодіння його особистим майном шляхом його безпідставної передачі ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), яким у свою чергу його безпідставно взято на баланс.

Також вважає, що автомобіль був відчужений безпідставно, оскільки йому відомо від знайомих, що ним користується особисто начальник 6 прикордонного закону ОСОБА_6 , а також його близький родич у відносно мирному м. Луцьку у своїх приватних справах і ні на які потреби ЗСУ його автомобіль не направлено. Це не вантажний автомобіль, він не є таким, що може їздити по бездоріжжю, а також ним неможливо доставляти на фронт ні боєприпаси, ні провіант.

Крім того, його не було належним чином повідомлено про факт вилучення автомобіля.

Дії відповідачів як щодо передачі його майна, так і щодо постановлення його на баланс є незаконними.

Відповідачі набули право на належний йому на праві власності автомобіль без достатньої правової підстави, у зв`язку із чим на підставі ст. 1212 ЦК України він вправі вимагати від них повернення цього автомобіля.

Ураховуючи наведене, просив витребувати з чужого незаконного володіння та повернути належний йому на праві власності автомобіль «Audi Q7», 2015 року виготовлення, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 з ключем, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та іншими товарно-супровідними документами, які були на тимчасовому зберіганні. Відшкодувати понесені ним судові витрати.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2023 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 від імені позивача ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову.

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі ІНФОРМАЦІЯ_3 (кожен зокрема), посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Треті особи відзив на апеляційну скаргу не подавали.

У судовому засіданні позивач та його представник апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просять її задовольнити.

Представники відповідачів апеляційну скаргу заперечили та просять залишити її без задоволення.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтями 4, 5 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння.

Судом встановлено, що 10 лютого 2022 року в зону митного контролю митного поста «Ягодин» Волинської митниці на в`їзді в Україну з Республіки Польща прибув легковий автомобіль марки «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України ОСОБА_3 , який до митного контролю разом з митною декларацією типу ЕЕ № UA100110/2022/121508 подав довіреність від ОСОБА_1 від 28.01.2022, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу номер НОМЕР_4 , витяг з Регітри № 19675028 від 09.02.2022, договір купівлі-продажу від 09.02.2022 без номера, у якому продавцем транспортного засобу є фірма UAB «Devidus», покупцем ОСОБА_4 , а вартість автомобіля становить 10 500 євро.

Під час повного митного огляду транспортного засобу в салоні автомобіля в портфелі пасажира ОСОБА_5 було виявлено інший договір купівлі-продажу від 09.02.2022 без номера, відповідно до якого продавцем автомобіля «Audi Q7», номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 виступає фірма UAB «Devidus», покупцем ОСОБА_3 , а його вартість становить 22 000 євро.

Інспектором Волинської митниці було складено протокол про те, що ОСОБА_3 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю (т.1 а.с.17-20).

Із оприлюднених у Єдиному державному реєстрі судових рішень постанови Любомльського районного суду Волинської області від 26 травня 2022 року у справі № 163/504/22, залишеної без змін постановою Волинського апеляційного суду від 20 липня 2022 року, встановлено, що провадження щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 483 МК України закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Тимчасово вилучений в межах провадження про адміністративне правопорушення про порушення митних правил автомобіль марки «Audi Q7», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та інші товарно-супровідні документи, які містяться в матеріалах справи постановлено повернути власнику/володільцю для проведення митного оформлення.

На підставі цих судових рішень позивач 09.08.2022 звернувся до Волинської митниці із вимогою повернути йому автомобіль «Audi Q7», ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , однак отримав відмову, яка мотивована тим, що автомобіль було примусово відчужено на потреби Збройних Сил України (т.1 а.с.21, 22-23).

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 28 лютого 2022 року №239-аг у відповідності до п. 1 ст. 4 Закону України «Про передачу примусово відчуженого або вилученого майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» примусово вилучено транспортний засіб марки «Audi Q7», 2015 р.в., кузов № НОМЕР_3 , який належить громадянину України ОСОБА_3 та перебуває на зберіганні у Волинській митниці (т.1 а.с.34).

Зазначений наказ ніким не оспорений і не скасований.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння позивач звернувся, вважаючи себе власником цього майна.

Право власності на транспортний засіб підтверджується єдиним документом свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Жодних належних, допустимих і достовірних доказів щодо цієї обставини позивач не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду.

Переміщуючи через митний пост «Ягодин» Волинської митниці спірний автомобіль, його володільцем був ОСОБА_3 , відносно якого і було порушено адміністративне провадження, яке розглядалося судом, у якому вирішувалося також питання щодо тимчасово вилученого у межах цього провадження автомобіля.

У наказі начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 28 лютого 2022 року №239-аг зазначено про вилучення спірного автомобіля, який належить ОСОБА_3 та перебуває на зберіганні у Волинській митниці і цей наказ є чинним.

Також судом встановлено, що на даний час спірний автомобіль перебуває у розпорядженні Окремої комендатури охорони і забезпечення, , яка є окремою юридичною особою (а.с.192-197).

Правовою підставою для вилучення автомобіля стали вимоги ч. 5 ст. 41 Конституції України, Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», ст. 23 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», які дозволяють примусове відчуження об`єктів права приватної власності з мотивів суспільної необхідності в умовах воєнного стану, п. 3 указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 (з подальшими указами про продовження дії воєнного стану).

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що правова підстава для вилучення спірного автомобіля не відпала, вона чітко передбачена чинним законодавством та допустима в умовах воєнного стану, реалізована актом індивідуальної дії, який є чинним, ніким неоспорений та не скасований.

Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в позові.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , подану від його імені представником ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді