У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 760/2846/21

провадження № 61-5512ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання та видачу його дубліката у справі за позовом акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі правонаступників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

В с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ПАТ АТ «Укргазбанк» звернувся до суду із заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого документу про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та складається з двох жилих кімнат загальною площею 50,60 кв.м, жилою площею 30,70 кв.м, та належить на праві спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Вимоги заяви обґрунтовував тим, що рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 24 листопада 2010 року позов АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість по сплаті кредиту та відсотки за договором кредитної лінії № 162/2008 від 10 липня 2008 в сумі 84 774,36 доларів США, що є еквівалентом 672 913,44 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» пеню за договором кредитної лінії № 162/2008 від 10 липня 2008 року в розмірі 40 559,84 грн. Стягнуто з

ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф за договором іпотеки № 162/2008 від 10 липня 2008 року в розмірі 34 300,00 грн. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та складається з двох жилих кімнат загальною площею 50,60 кв.м, жилою площею 30,70 кв.м, та належить на праві спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в рівних частках 1 700,00 грн державного мита та 210,00 грн на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

11 березня 2011 року ухвалою Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 24 листопада 2010 року повернуто.

На підставі даного рішення 26 січня 2012 року представником банку було отримано два виконавчі листи.

03 лютого 2021 року банк звернувся до суду із заявою про поновлення строків пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату виконавчого документу про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та складеться з двох жилих кімнат загальною площею 50,60 кв.м, жилою площею 30,70 кв.м, та належить на праві спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що оригінал виконавчого листа було втрачено при пересилці з ВДВС до стягувача, а отже і пропуск строку його пред`явлення до виконання було пропущено з поважних та незалежних від стягувача обставин.

З огляду на вищенаведене банк просив видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для його пред`явлення до виконання.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 червня 2021 року заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа № 2-3312/10, виданого на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 листопада 2010 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та складається з двох жилих кімнат загальною площею 50,60 кв.м, жилою площею 30,70 кв.м, та належить на праві спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Поновлено строк для пред`явлення до виконання дублікату виконавчого листа №2-3312/10, виданого на підставі рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 24 листопада 2010 року звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та складається з двох жилих кімнат загальною площею 50,60 кв.м, жилою площею 30,70 кв.м, та належить на праві спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до довідки, виданої державною виконавчою службою 19 січня 2021 року, виконавчий лист № 2-3312/10 було втрачено при пересилці, а тому наявні підстави для задоволення заяви про поновлення строку на пред`явлення до виконання виконавчого листа та видачу його дублікату.

Постановою Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2021 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ПАТ АБ «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання та видачу його дубліката у справі № 2-3312/10.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що підстави для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання відсутні. Вказано, що коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви. Таким чином, питання про видачу дубліката виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання. Зазначено, що після пред`явлення банком 25 липня 2016 року до виконання виконавчого листа № 2-3312/10 та послідуючого повернення цього листа 10 лютого 2017 року стягувач до лютого 2020 року, тобто зі спливом строку пред`явлення до виконання, не цікавився наслідками здійснення виконавчого провадження чи місцезнаходження виконавчого листа і не вживав для цього ніяких заходів. Відсутні докази того, що стягувач вживав будь-які дії, як учасник виконавчого провадження щодо захисту своїх прав у виконавчому провадженні. Стягувач не цікавився та належно не здійснював своїх прав, як учасник виконавчого провадження, що у свою чергу стало причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання і свідчить про відсутність поважних причин його пропуску.

10 квітня 2023 року ПАТ АБ «Укргазбанк» (далі - заявник) надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 16 червня 2021 року.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не врахував висновків Верховного Суду у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 15 вересня 2020 року у справі № 753/18590/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 344/18277/18 у подібних правовідносинах, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення. Про повернення виконавчого листа банк дізнався лише 23 жовтня 2020 року із довідки Солом`янського РВ ДВС у м. Києві внаслідок чого строк для його повторного пред`явлення був пропущений з поважних причин. Вказує, що на стягувача, як на учасника виконавчого провадження не покладено обов'язку контролювати стан примусового виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. Зазначає, що судом апеляційної інстанції не досліджено обставин втрати виконавчого листа.

Дослідивши касаційну скаргу заявника, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, з огляду на наступне.

Щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року в частині перегляду ухвали суду першої інстанції з вирішення заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

За змістом наведених правових норм постанова апеляційного суду прийнята за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції про відмову у поновленні пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає касаційному оскарженню (пункт 24 частини першої статті 353 ЦПК України).

Отже, оскаржуване судове рішення в частині вирішення заяви ПАТ АТ «Укргазбанк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Подібний правовий висновок сформульований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ АТ «Укргазбанк» на постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року в частині вирішення заяви про поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року в частині вирішення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Згідно з підпунктом 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Підставами касаційного ухвали про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Проаналізувавши зміст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення у вказаній частині.

Встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва

від 24 листопада 2010 року, яке набрало законної сили 11 березня 2011 року, задоволено позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитом та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за договором кредитної лінії № 162/2008 від 10 липня 2008 року в сумі

84 774,36 доларів США, що є еквівалентом 672 913,44 грн, пеню в розмірі

40 559,84 грн та штраф в розмірі 34 300,00 грн.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , та складеться з двох жилих кімнат загальною площею 50,60 кв.м., жилою площею 30,70 кв.м., та належить на праві спільної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» в рівних частках 1 700,00 грн державного мита та 210,00 грн на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи.

На підставі вказаного рішення Солом`янським районним судом м. Києва

17 січня 2012 року видано виконавчий лист № 2-3312/10 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який пред`явлено стягувачем до виконання

25 липня 2016 року до відділу ДВС Солом`янського РУЮ в м. Києві, де було відкрите виконавче провадження № 51749751.

З доданого до заяви стягувача листа Солом`янського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) від 23 жовтня 2020 року вбачається, що постановою державного виконавця Солом`янського РВ ДВС у м. Києві від 10 лютого 2017 року вказаний виконавчий лист повернуто стягувачу поштою. Повторно виконавчий лист на виконання до Солом`янського РВ ДВС у м. Києві не надходив. Виконавче провадження знищене, з огляду на термін його зберігання - 3 роки.

Відмовляючи у видачі дубліката виконавчого провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що банком пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, а питання про видачу дубліката виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

З таким висновком погоджується й Верховний Суд з огляду на таке.

Пунктом 17.4 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до частини першої статті 443 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Отже, умовою для видачі дубліката виконавчого документу є звернення стягувача із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання та у разі доведеності втрати його оригіналу.

Водночас, звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, ПАТ АБ «Укргазбанк» не надало доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, заявник послався на те, що він не отримав копії постанови від 10 лютого 2017 року про повернення виконавчого документу стягувачу та йому не було відомо про втрату виконавчого документу. Про постанову від 10 лютого 2017 року він дізнався лише 23 жовтня 2020 року після звернення до Солом`янського РВ ДВС у м. Києві із відповідним запитом.

Встановлено, що на час відкриття виконавчого провадження діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV, відповідно до статті 22 якого рішення суду може бути пред`явлено до виконання протягом року.

На час повернення виконавчого документа стягувачу та звернення заявника до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа діяв Закон 1404-VIII, відповідно до частини першої статті 12 якого виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відповідно до пунктів 5, 7 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом. Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 11 Закону № 1404-VIII строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це період часу, в межах якого стягувач має право пред`явити виконавчий документ до примусового виконання.

Суд апеляційної інстанції встановив, що виконавчий лист стягувачу повернуто постановою державного виконавця від 10 лютого 2017 року, а із заявою про видачу дубліката виконавчого листа банк до суду звернувся

03 лютого 2021 року, тобто після спливу трирічного строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Отже, оскільки строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд обґрунтовано відмовив у задоволенні цієї заяви.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ПАТ АБ «Укргазбанк» не довів, що в період з лютого 2017 року до 2020 року він був позбавлений можливості звернутися до органу державної виконавчої служби із запитом про хід виконавчого провадження. Стягувач не цікавився та належно не здійснював своїх прав, як учасник виконавчого провадження, що у свою чергу стало причиною пропуску строку пред`явлення виконавчого документу до виконання і свідчить про відсутність поважних причин його пропуску.

Суд апеляційної інстанції, посилаючись на Закон України «Про виконавче провадження», вказав, що стягувач не використав свого права, як сторони виконавчого провадження, в тому числі на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця тощо, що у свою чергу свідчить про недобросовісне користування стягувачем своїми правами та свідчить про недобросовісне відношення первісного кредитора до забезпечення своїх прав, як стягувача та виконання обов`язків, як сторони у справі.

У постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 2-836/11 (провадження

№ 14-308цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відповідно Київський апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа у цивільній справі № 2-3312/10, оскільки умовою видачі дубліката виконавчого листа є подання заяви про це у межах строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання або поновлення судом цього строку.

Так, у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06 викладено висновок про те, що сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено, а тому суд першої інстанції дійшов передчасного та помилкового висновку про відмову у задоволенні заяви у зв`язку із недоведеністю заявником втрати виконавчого листа.

У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/18590/17 викладено висновок про те, що Верховний Суд зауважує, що однією з підстав видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення.

У постанові Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 344/18277/18 викладено висновок про те, що Верховний Суд виходить з того, що для видачі дубліката виконавчого листа необхідно встановити факт його втрати, а порядок передачі виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого, навіть за умови не відповідності його вимогам Закону, не може бути підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого документа та позбавляти права стягувача на виконання судового рішення, який розраховує на легітимність добросовісних дій ВДВС. Втрата виконавчого листа встановлена начальником ВДВС в межах повноважень, визначених Законом, що не спростовано учасниками справи. Верховний Суд зауважує, що видача дубліката втраченого виконавчого листа є необхідною для завершення судового провадження. Примусове виконання судового рішення гарантує і завершує здійснення прав сторін у справі. Суд на стадії виконання судового рішення виконує забезпечувальну функцію, реалізація якої відбувається через попереднє санкціонування судом найбільш важливих процесуальних виконавчих дій, вчинення яких потребує встановлення додаткових гарантій законності та дотримання відповідних прав їх учасників, які забезпечуються судом, зокрема видача дубліката виконавчого листа.

Посилання заявника на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 15 вересня 2020 року у справі № 753/18590/17, від 16 вересня 2020 року у справі № 344/18277/18 відхиляється касаційним судом, оскільки правовідносини у вказаній справі не є подібними із правовідносинами у справі № 760/2846/21 та стосуються вирішення питань видачі дубліката виконавчого документа за інших фактичних обставин, в тому числі за умови, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа не сплинув.

Верховний Суд наголошує, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об'єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 373/1281/16-ц зазначено, що «під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин.

З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної справи.

Наведені у касаційній скарзі доводи зводяться до незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо встановлених обставин справи (втрати виконавчого листа), власного тлумачення норм права, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами.

Отже, відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України є підстави для визнання касаційної скарги ПАТ АБ «Укргазбанк» необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження, оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укргазбанк» на постанову Київського апеляційного суду від 14 березня 2023 року у справі за заявою публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання та видачу його дубліката у справі за позовом акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в особі правонаступників ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук