Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9140/23
Провадження № 2-з/711/82/23
У Х В А Л А

08.12.2023 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., при секретарі судового засідання Щокань В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

08.12.2023 ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Нестерка Ігоря Олександровича, звернулася у Придніпровський районний суд м. Черкаси із заявою про забезпечення позову у порядку п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України. Просить зупинити стягнення у виконавчому провадженні № 64746060 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. № 10754, виданого 25.01.2021, про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальності «Фінансова компанія» «ПРОФІТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 30492 грн. 00 коп.

При зверненні до суду із даною заявою ОСОБА_1 сплатила судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 07.12.2023.

Між тим, 08.12.2023 представником заявника, адвокатом Нестерком І.О., подано заяву про повернення заяви про забезпечення позову та вирішення питання щодо повернення сплаченого судового збору.

Як визначено ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Порядок повернення позовної заяви регулюється ст. 185 ЦПК України, і встановлює порядок повернення позову, а не заяви про забезпечення позову.

Проте, в юриспруденції розроблено способи заповнення прогалин в процесі застосування закону, які отримали назву аналогії.

При вирішенні справи по аналогії закону чи аналогії права обов`язковим є дотримання таких умов:

- аналогія допустима лише у випадку повної чи часткової відсутності правових норм;

- суспільні відносини, до яких застосовується аналогія, повинні знаходитися у сфері правового регулювання;

- повинна бути схожість між обставинами справи і наявною нормою за суттєвими юридичними ознаками;

- пошук норми, що регулює аналогічний випадок, повинен здійснюватися спочатку в актах тієї ж галузі права, у випадку відсутності - в іншій галузі права і у законодавстві в цілому;

- ухвалене у процесі використання аналогії правове рішення не повинно суперечити нормам закону, його меті;

- обов`язково повинно бути мотивоване пояснення причин застосування рішення по аналогії до конкретного випадку.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Зважаючи на викладене вище, судом враховано і дотримано всі необхідні умови, виконання яких дає можливість застосувати аналогію у випадку, про який йдеться, а саме, ст. 185 ЦПК України, і не містить обмежень у її застосуванні.

Тож, відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, заява повертається позивачу у випадку, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Враховуючи викладені обставини, суддя приходить до висновку, що дана заява про забезпечення позову підлягає поверненню, відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, оскільки, заявник фактично звернувся із заявою про її відкликання.

Щодо повернення сплаченого судового збору слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону № 3674-VІ.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Зазначений порядок затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182. Відповідно до п. 5 зазначеного порядку, у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства, Казначейства (у разі сплати судового збору в іноземній валюті) подається копія судового рішення, засвідчена належним чином. Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Як зазначено у пункті 42 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтею Закону «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому, поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Згаданим законом не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

До того ж, як передбачено п. 44 зазначеної вище постанови, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Таким чином, суд вважає, що необхідно повернути заявнику за рахунок коштів Державного бюджету України сплачений при подачі заяви про забезпечення позову судовий збір, у розмірі 536 грн. 80 коп., відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 07.12.2023, оскільки заява повернута на підставі п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про судовий збір», ст.ст. 4, 10, 13, 133, 153, 185, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, - повернути заявнику.

Роз`яснити особам, які звертаються до суду, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок коштів Державного бюджету України, сплачений при подачі заяви про забезпечення позову судовий збір, у розмірі 536 грн. 80 коп., відповідно до платіжної інструкції № 0.0..1 від 07.12.2023.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повне судове рішення складено 08.12.2023.

Суддя: С. М. Позарецька