печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Київ, Суддя Печерського районного суду м. Києва Остапчук Т.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акционерного общества Коммерческого банка «Приватбанк» о взыскании денежных средств,-

В С Т А Н О В И В :

13.10.2023 до Печерського районного суду м. Києва в електронній формі надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акционерного общества Коммерческого банка «Приватбанк» о взыскании денежных средств. Судом встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів. Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Як вбачається із ст. 190 ЦПК України, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Під час дослідження матеріалів позовної заяви встановлено, що позивачем не виконано вимог статті 177 ЦПК України. Також вважаю за необхідне зазначити наступне. Конституцією України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова (ст. 10 Конституції України). Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», зокрема ст. 14 визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. Статтею 12 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» також визначено, що судочинство і діловодство в судах України проводяться державною мовою. Згідно з статтею 9 ЦПК України, цивільне судочинство в судах провадиться державною мовою. Суди забезпечують рівність прав учасників судового процесу за мовною ознакою. Суди використовують державну мову в процесі судочинства та гарантують право учасникам судового процесу на використання ними в судовому процесі рідної мови або мови, якою вони володіють. Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом. В порушення вищезазначених норм, позовна заява викладена російською мовою, з посиланням «об использовании родной речи в процессуальных документах истца» на підставі Рішення Конституційного Суду України №8-рп/2008 від 22.4.2008 року в справі № 1-18/2008. З урахуванням зазначеного, необхідно відмовити, з посиланням на наступне. При офіційному тлумаченні положень ст. 10 Конституції України, Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 1999 року у справі №10-рп/99 зазначив, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації того), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята ст. 10 Конституції України). Відповідно до ч. 1, 4, 7, 8 ст.1 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови, як державної», єдиною державною (офіційною) мовою в Україні є українська мова. Статус української мови як єдиної державної мови в Україні визначається виключно Конституцією України. Статус української мови як єдиної державної мови передбачає обов`язковість її використання на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування, а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначені цим Законом. Українська мова як єдина державна мова виконує функції мови міжетнічного спілкування, є гарантією захисту прав людини для кожного українського громадянина незалежно від його етнічного походження, а також є фактором єдності і національної безпеки України. Частиною 1 статті 14 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» визначено, що у судах України судочинство провадиться, а діловодство здійснюється державною мовою. За ч.1 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» було визначено, що судочинство в Україні цивільних, господарських, адміністративних і кримінальних справах здійснюється державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам частини 3 статті 8 цього Закону, за згодою сторін суди можуть здійснювати провадження цією регіональною мовою (мовами). Сторони , які беруть участь у справі, подають до суду письмові процесуальні документи і докази, викладені державною мовою. У межах території, на якій поширена регіональна мова (мови), що відповідає умовам ч.3 ст.8 цього Закону, допускається подача до суду письмових процесуальних документів і доказів, викладених цією регіональною мовою (мовами), з перекладом, на державну мову без додаткових витрат для сторін процесу. Рішенням Конституційного Суду України від 28 лютого 2018 року №2р-2018 Закону України «Про засади державної мовної політики» від 03 липня 2012 року №5029-VI, зі змінами, визнаний неконституційним, втратив чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України зазначеного рішення. Верховний Суд також неодноразово наголошував на тому, що подані судові документи повинні бути викладенні державною мовою. Правова позиція викладена у ухвалі Верховного суду України від 31 березня 2020 року у справі №636/398/19, провадження №61-5685ск20; від 19 березня 2020 року у справі № 629/5741/19, провадження №61-5019ск20; від 02 березня 2020 року у справі №623/4072/19, провадження №61-2581ск20; від 27 лютого 2020 року у справі №638/6372/19, провадження №61-2956ск20. Відповідно до частини четвертої статті 9 ЦПК України учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, користуючись при цьому послугами перекладача, в порядку, встановленому цим Кодексом. З огляду на зазначене, позовна заява та додані до неї в якості доказів документи, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини, повинні бути викладені державною (українською) мовою та позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Підсумовуючи все вищевикладене, відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Керуючись ст. ст. 177, 185, 187, 353 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акционерного общества Коммерческого банка «Приватбанк» о взыскании денежных средств - 5 днів з дня вручення копії ухвали. Роз`яснити позивачеві, що в разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде залишена без розгляду. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Т.В.Остапчук