У Х В А Л А

Іменем України

07 червня 2023 року Деснянський районний суд міста Києва

у складі головуючого судді Саламон О.Б.

за участю секретаря судових засідань Рябенка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), стягувач: ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва зі скаргою на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), стягувач: ОСОБА_1 , в якій просить:

- визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в незнятті арешту від 17 жовтня 2016 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винести постанову про скасування арешту коштів, накладеного постановою від 17.10.2016 в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Скарга обґрунтована тим, що у провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Приватбанк» про повернення банківських вкладів. На підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва у справі № 2-2322/2015 було видано виконавчий лист від 19.11.2015 про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 202 607,61 дол. США. 23.03.2016 за вказаним виконавчим документом постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2. 17.10.2016 постановою про арешт коштів боржника було накладено арешт на всі відкриті рахунки ПАТ КБ «Приватбанк», а також на кошти на рахунках в інших банках. 17.10.2016 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на все майно ПАТ КБ «ПриватБанк». 24.11.2016 постановою про передачу матеріалів виконавчого провадження виконавче провадження № НОМЕР_2 було передано до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.22.12.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельським Є.С. при примусовому виконання виконавчого листа № 2-2322/2015 від 19.11.2015 було виведено виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання. 22.12.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельським Є.С було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Відповідно до постанови було припинено чинність арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 17.10.2016 (ВП № НОМЕР_2) та постановою про опис та арешт майна боржника від 03.11.2016 та постановою про арешт майна боржника від 05.12.2016. Однак арешт коштів боржника, накладений постановою від 17.10.2016 не скасовувався.Згодом стягувач ОСОБА_1 звернулася із заявою про відкриття виконавчого провадження до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в результаті якого 02.06.2017 було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3. 23.06.2017 виконавче провадження № НОМЕР_3 було закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду. 23.06.2021 АТ КБ «Приватбанк» з відповіді АБ «Південний» № 232-001-27680БТ-2021 дізнався, що на рахунках АТ КБ «Приватбанк», відкритих в АБ «Південний», діють арешти коштів, зокрема арешт коштів, накладений постановою про арешт від 17.10.2016 в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2, яке перебувало на виконанні в Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). АТ КБ «Приватбанк» звернувся із заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про зняття арешту коштів, накладеного постановою від 17.10.2016 в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2. Однак станом на 30.08.2021 будь-якої відповіді отримано не було. Згідно з постановою від 22.12.2016 виконавче провадження завершене на підставі п. 11 ч. 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру). Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на день винесення постанови) у разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.п. 1, 3, 11 ч.1 цієї статті арешт з майна знімається. Тому, скаржник зазначає, що арешт на кошти повинен був бути знятий. Крім того, оскільки рішення суду було фактично виконане підстави для дії арешту коштів відсутні, а вказаний арешт перешкоджає АТ КБ «Приватбанк» розпоряджатись своїми рахунками.

Ухвалою судді Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І від 20 грудня 2021 року постановлено ухвалу про закриття провадження у справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва залишено без змін.

Постановою Верховного суду від 12 квітня 2023 року ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 07 грудня 2022 року скасовано, справу передано до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Автоматичним розподілом судової справи між суддями, скаргу передано для розгляду судді Саламон О.Б.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м.Києва Саламон О.Б від 20 квітня 2023 року скаргу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду.

У судове засідання представник скаржника не з`явився, при цьому надав до суду клопотання про розгляд скарги без його участі, вимоги скарги підтримує, просить задовольнити.

Особа, дії якої оскаржуються, в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

У зв`язку з неявкою учасників справи, розгляд скарги здійснюється за їх відсутності на підставі наявних матеріалів справи, при цьому фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 березня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 щодо виконання виконавчого листа № 2-2322/2015 від 19 листопада 2015 року, виданого Деснянським районним судом міста Києва, про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 202 607,61 доларів США.

Державним виконавцем здійснювалися дії у зведеному виконавчому провадженні з виконання наказу № 904/9386/14, виданого 08 квітня 2015 року Господарським судом Дніпропетровської області та виконавчого листа № 2-2322/2015, виданого 19 листопада 2015 року Деснянським районним судом м. Києва

17 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про арешт коштів боржника ВП № № НОМЕР_2 при примусовому виконанні:

- наказу № 904/9386/14, виданого 08.04.2015 Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ТОВ «БРІВЕР» грошових коштів у розмірі 137 000 доларів США, що еквівалентно 2 465 967,53 грн. (по курсу НБУ станом на 05.02.2015) грошові кошти у розмірі 490 549,81 грн., пені в сумі 4795 доларів США, що еквівалентно 86308,86 гри., пені в сумі 17169,00 грн., 63635,90 грн. судового збору, а всього 3 123631,10 грн., дата приєднання до зведеного виконавчого провадження 17 жовтня 2016 року;

- виконавчого листа № 2-2322/2015, виданого 19.11.2015 Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 202 607,61 доларів США, накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках, що належать боржнику ПАТ КБ «Приватбанк» у межах суми 282 060,21 доларів США та 104 330,05 грн., дата приєднання до зведеного виконавчого провадження 17 жовтня 2016 року.

17 жовтня 2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № НОМЕР_2 при примусовому виконанні та накладено арешт на все майно боржника АТ КБ «ПриватБанк» у межах суми 282 060,21 доларів США та 104 330,05 грн.

24 листопада 2016 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про передачу матеріалів виконавчого провадження, згідно з якою виконавче провадження № НОМЕР_2 було передано до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, оскільки згідно з даними ЄДРВП на виконанні у цьому відділі перебуває зведене виконавче провадження № НОМЕР_4.

22 грудня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельським Є. С. винесено постанову про виведення виконавчого провадження із зведеного виконавчого провадження, згідно з якою виведено виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2322/2015 від 19 листопада 2015 року, виданого Деснянським районним судом міста Києва із зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_5, яке веде Відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

22 грудня 2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Осельським Є. С було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Відповідно до цієї постанови було припинено чинність арешту, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 17 жовтня 2016 року (ВП № НОМЕР_2) та постановою про опис та арешт майна боржника від 03 листопада 2016 року та постановою про арешт майна боржника від 05 грудня 2016 року.

Стягувач ОСОБА_1 звернулася з заявою про відкриття виконавчого провадження до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у м. Київ, в результаті якого 02 червня 2017 року було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3.

23 червня 2017 року виконавче провадження № НОМЕР_3 було закінчено у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

Однак, арешт коштів боржника, накладений постановою від 17.10.2016, не скасовувався.

28 липня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось з заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про зняття арешту коштів, накладеного постановою від 17 жовтня 2016 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2021 року в справі № 904/9386/14 скаргу АТ КБ «ПриватБанк» б/н від 16 листопада 2021 року на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) у справі №904/9386/14 задоволено. Визнано неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в невиконанні вимог заяви. Зобов`язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) направити на адресу АБ Південний постанову від 22 грудня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві та скасування арешту.

Оскільки станом на 30 серпня 2021 рокук скаржник відповіді від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не отримав, тому звернувся до суду із цією скаргою.

Відповідно до приписів ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу

Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 448 ЦПК України).

Статтею 449 ЦПК України зазначено, що скаргу може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

За таких обставин порушення продовжує тривати, оскільки АТ КБ "ПриватБанк" не отримав відповідь на свою заяву, а арешт не було скасовано. Триваюче правопорушення розуміється як проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка допустила бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження бездіяльності та, відповідно, порушення закону. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку: усунення стану, за якого об`єктивно існує певний обов`язок у суб`єкта, що вчиняє правопорушення; виконанням обов`язку відповідним суб`єктом. Таким чином, бездіяльність виконавця, посадових осіб органів ДВС є триваючим правопорушенням, у зв`язку з чим початок перебігу строку на її оскарження автоматично відкладається.

Вказане твердження узгоджується з висновком Касаційного цивільного суду Верховного Суду викладеному в постанові від 25 березня 2020 року в справі №175/3995/17 -ц.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження", заходами примусового виконання рішень, зокрема, є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено зняття накладеного на майно божника арешту у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно п.2 ч.4 Закону України «Про виконавче провадження» підставою зняття арешту з майна (коштів) боржника є надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника.

Виходячи зі змісту п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця.

Аналогічної позиції притримується Верховний Суд, зокрема, у постанові від 28.10.2020 року (справа № 204/2494/20), в якій зазначено, що повернення державним виконавцем своєю постановою виконавчого документу стягувачу не змінює характеру правовідносин та вимоги боржника про скасування арешту майна не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як його майно арештовано державним виконавцем і він є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог ст. ст. 42, 48, 175, 447 ЦПК України.

Боржник у виконавчому провадженні не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розд. VII ЦПК України (постанова Верховного Суду від 24.05.2021 року у справі № 712/12136/18).

Як вбачається із матеріалів справи арешт коштів боржника, накладений постановою від 17 жовтня 2016 року не скасовувався.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Проаналізувавши вказані норми, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 247,260,261, 447, 449, 450-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), стягувач: ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровські області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в незнятті арешту від 17 жовтня 2016 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровські області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) винести постанову про скасування арешту коштів накладеного постановою від 17.10.2016 року в межах виконавчого провадження № НОМЕР_2.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 12.06.2023.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва О.Б. Саламон