Справа № 606/2268/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Іванченко А.М.,

з участю секретаря Порчик Р.І,.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Теребовля у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Теребовлянської міської ради, про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог позивач вказує, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_2 належав її батьку ОСОБА_2 , який за життя склав заповіт, яким все належне йому майно заповів позивачу. Після його смерті вона звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, так як відсутній правовстановлюючий документ на будинок. Тому позивач вимушена звернутись до суду.

Позивач у судове засідання не з`явилась, у позовній заяві зазначила про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи без участі представника Теребовлянської міської ради, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи до суду не з`явився, повідомлявся у встановленому законом порядку.

На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.8)

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 уклали шлюб 09.11.2008 року, прізвище дружини змінено на ОСОБА_6 (а.с.9).

Згідно заповіту, посвідченого секретарем Кровінської сільської раді 10.03.2015 року ОСОБА_2 заповів все належне йому майно дочці ОСОБА_1 (а.с. 13)

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.14)

Із довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради № 09-04/09/290 від 07.11.2023 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , разом з ним проживали: дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_5 , внучки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.15).

Із довідки виданої Теребовлянською міською радою № 09-04/09/299 від 09.11.2023 року вбачається, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 не відносився до колгоспного двору.(а.с.16)

Також, із довідки Теребовлянського БТІ № 199 від 03.08.2023 року вбачається, що будинок адресою: АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 (а.с.17)

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 405/02-14 від 13.10.2023 року ОСОБА_1 біло відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа. Також зазначено, що у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори зберігається спадкова справа № 121/2021 від 06.04.2021 року після смерті ОСОБА_2 за заявою ОСОБА_1 та відмова дружини померлого ОСОБА_4 , інщі спадкоємці не звертались. (а.с. 23).

Згідно з копією з погосподарської книги, вбачається, що членами господарства були ОСОБА_2 , дружина ОСОБА_4 , доньки ОСОБА_9 та ОСОБА_3 .

Також суду було надано копію робочого проекту газопостачання житлового будинку, копію квитанції з Теребовлянського РЕМ, копію договору на користування місцевим телефонним зв`язком , копію квитанції з ПАТ «Укртелеком», що доводить факт власності ОСОБА_2 житловим будинком за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідну до ст. 16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ч. 1 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи постановою державного нотаріуса Теребовлянської державної нотаріальної контори було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з тим, що відсутні документи на право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, позивачем доведено суду про неможливість в інший ніж судовий спосіб оформити право власності на спадкове майно, тому, суд дійшов висновку про визнання за позивачем, в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 4 6, 7, 8, 10, 12, 19, 42, 76, 141, 258, 265 ЦПК України, ст. ст. 328, 344, 382, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1225, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, суд УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя А.М.Іванченко