Справа № 473/1673/23
РІШЕННЯ

іменем України

"12" червня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Ціліциної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Миколаївська універсальна товарно-сировинна біржа, про визнання договору купівлі - продажу дійсним,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі - продажу дійсним, в якому вказував, що 08 липня 1999 року між його бабусею - ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого ОСОБА_4 придбала у відповідачки житловий будинок АДРЕСА_1 .

В цей же день договір було зареєстровано на Вознесенській філії Миколаївської універсальної товарно-сировинної біржі за реєстр. №129.

Разом з тим, покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього.

Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме, продавець передала покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Після її смерті спадщину прийняли (проте не оформили) син спадкодавиці (батько позивача) ОСОБА_5 та онук спадкодавиці ОСОБА_3 .

При цьому ОСОБА_5 звернувся до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Однак нотаріус відмовила йому у посвідченні спадкових прав на частку будинку у зв`язку з тим, що спірний договір (правовстановлюючий документ на спадкове майно) не було посвідчено нотаріально, а тому є недійсним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

Після його смерті спадщину прийняв ОСОБА_1 , який позбавлений можливості оформити свої спадкові права щодо будинку.

Враховуючи ухилення сторін договору від його нотаріального посвідчення на час укладення правочину та неможливість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи (право власності на майно зареєстроване за покупцем, яка померла, точне місце проживання продавця невідоме), а тому ОСОБА_1 просив суд визнати такий договір дійсним.

Ухвалою суду від 11 травня 2023 року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представниця ОСОБА_6 не з`явилися, проте остання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, судом відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом розміщення повідомлення про виклик на офіційному веб сайті судової влади України, причину неявки суду не повідомила.

Представник третьої особи без самостійних вимог - Миколаївської універсальної товарно-сировинної біржі в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив.

Суд вважав можливим провести розгляд справи без участі сторін, представників позивача та третьої особи, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для її вирішення.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що 08 липня 1999 року ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , уклавши та зареєструвавши в цей же день письмовий договір купівлі-продажу на Вознесенській філії Миколаївської універсальної товарно-сировинної біржі, про що в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис за №129.

Разом з тим, покупець зареєструвала право власності щодо придбаного майна в КП «Вознесенське міжміське бюро технічної інвентаризації».

Нотаріально договір сторони не посвідчували, ухилившись від цього.

Однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме, продавець передала покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену сторонами договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Після її смерті спадщину прийняли (проте не оформили) син спадкодавиці (батько позивача) ОСОБА_5 та онук спадкодавиці ОСОБА_3 .

При цьому ОСОБА_5 звернувся до Другої Вознесенської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини. Однак нотаріус відмовила йому у посвідченні спадкових прав на частку будинку у зв`язку з тим, що спірний договір (правовстановлюючий документ на спадкове майно) не було посвідчено нотаріально, а тому є недійсним.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

Після його смерті спадщину прийняв ОСОБА_1 , який позбавлений можливості оформити спадщину.

В той же час посвідчення договору купівлі-продажу на час розгляду справи неможливе (право власності на майно зареєстроване за покупцем, яка померла, точне місце проживання продавця невідоме).

Ст. 9 Житлового Кодексу України вказує, що громадяни України мають право на придбання будинків і квартир на біржових торгах.

При укладенні договору сторони угоди узгодили всі її істотні умови і виконали свої зобов`язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 227 ЦК України 1963 року (чинна на час укладення угоди).

З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов`язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною.

Проте, згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.

В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

В п. 4 постанови від 28 квітня 1978 року №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» (зі змінами) Пленум Верховного Суду України зазначив, що з підстав недодержання нотаріальної форми визнаються недійсними тільки угоди, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню, зокрема, договори довічного утримання; застави, купівлі-продажу (в тому числі при придбанні на біржових торгах) міни або дарування жилого будинку (квартири) чи його (її) частини; дарування іншого майна на суму понад 500 крб. і валютних цінностей на суму понад 50 крб.

Якщо така угода виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення, суд на підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною.

Враховуючи встановлені обставини, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Миколаївська універсальна товарно-сировинна біржа, про визнання договору купівлі - продажу дійсним - задовольнити повністю.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений та зареєстрований 08 липня 1999 року на Вознесенській філії Миколаївської універсальної товарно-сировинної біржі, про що в журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю внесено запис за №129, за яким ОСОБА_4 купила у ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: Вуїв О.В.