Р І Ш Е Н Н Я№ 127/18610/22

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Біла О.О.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Менчука М.В.,

представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвоката Пинзара І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Куранова О.О., про визнання недійсними договорів позики №б/н від 29.08.2019 р., договору іпотеки №2122 від 29.08.2019 р., договору іпотеки №2124 від 29.08.2019 р., скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та скасування записів про державну реєстрацію обтяження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , третя особа - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Куранова О.О., про визнання недійсними договорів позики №б/н від 29.08.2019 р., договору іпотеки №2122 від 29.08.2019 р., договору іпотеки №2124 від 29.08.2019 р., скасування записів про державну реєстрацію іпотеки та скасування записів про державну реєстрацію обтяження, який мотивовано тим, що 15.01.2019 р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , укладено нотаріально-посвідчений договір позики, за яким ОСОБА_1 позичив ОСОБА_3 кошти в сумі 500000,00 грн, що еквівалентно станом на дату укладення договору 17844,40 дол. США, строком до 01.08.2019 р. Між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 15.01.2019 р. укладено нотаріально-посвідчений договір позики, за яким ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 кошти в сумі 500000,00 грн, що еквівалентно станом на дату укладення договору 17844,40 дол. США, строком до 01.11.2019 р.

У зв`язку з неповерненням боргу та утворенням заборгованості по сплаті відсотків в квітні 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовами про стягнення боргу з ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . До суду з позовами про визнання договорів позики недійсними звернулись відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які мотивовані тим, що жодних договорів позики з ОСОБА_1 вони не укладали.

Рішенням Хмільницького районного суду Вінницької області від 29.12.2020 р. (справа №149/699/20) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 15.01.2019 р. в сумі 500000,00 грн, 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у сумі 6000,00 грн та 5050,00 грн судових витрат. В задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання договору позики недійсним відмовлено. Рішення набрало законної сили 28.01.2021 р.

Рішенням Хмільницького районного суду Вінницької області від 07.05.2021 р. (справа №149/696/20) стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу в розмірі 500000,00 грн, проценти за прострочення боргу в сумі 9800,00 грн, 5098,00 грн судового збору і 2250,24 грн витрат на проведення експертизи. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору недійсним відмовлено. Постановою Вінницького апеляційного суду від 14.09.2021 р. (справа №149/696/20) рішення суду від 07.05.2021 р. змінено в частині стягнення судових витрат, відмовлено в стягненні витрат за проведення почеркознавчого дослідження в сумі 2250,24 грн. Згідно постанови Верховного Суду від 14.04.2022 р. (справа №149/696/20) рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.05.2021 р. змінено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 3% річних за прострочення боргу в сумі 9780,82 грн замість 9800,00 грн, судові витрати 5098,00 грн замість 5096,69 грн.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 рішення судів щодо повернення ОСОБА_1 боргу не виконують. За заявою ОСОБА_1 Хмільницьким РВП ГУНП у Вінницькій області до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.02.2022 р. внесені відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України та розпочато досудове розслідування (кримінальне провадження за №0000039). Приватним виконавцем Гунько В.В. відкрито виконавчі провадження щодо примусового виконання рішень судів про стягнення боргу з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідачі, знаючи про наявність в них боргу по 500000,00 грн у кожного перед ОСОБА_1 , та, маючи намір незаконно заволодіти отриманими коштами, не виконуючи взятих на себе зобов`язань ще в момент укладення зазначених договорів позики, з метою уникнення можливості стягнення суми боргу за рахунок власного майна, діючи недобросовісно, свідомо уклали фіктивні в простій письмовій формі договори позики грошових коштів в сумі по 500000,00 грн із своїми тещами, виконання яких забезпечили шляхом укладення нотаріально-посвідчених іпотечних договорів (договір іпотеки №2122 від 29.08.2019 р., договір іпотеки №2124 від 29.08.2019 р.), предметами яких є нерухоме майно (квартири), яке належить ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві власності.

Просить визнати недійсними договори позики №б/н від 29.08.2019 р., договір іпотеки №2122 від 29.08.2019 р., договір іпотеки №2124 від 29.08.2019 р., скасувати записи про державну реєстрацію: іпотеки №33010134 від 29.08.2019; обтяження №33005741 від 29.08.2019; іпотеки №33011101 від 29.08.2019; обтяження №33006234 від 29.08.2019. (а.с. 1-6 т. 1)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Менчук М.В. позов підтримав за викладених у позовній заяві обстави, просить його задоволити. Додатково пояснив, що з метою ухилення від сплати боргу за рішеннями суду за рахунок свого майна, діючи недобросовісно, відповідач ОСОБА_3 29.08.2019 р. свідомо уклав в простій письмовій формі фіктивний договір позики в розмірі 500000,00 грн з тещею - ОСОБА_5 , забезпечивши його іпотекою - квартирою по АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 29.08.2019 р. уклав фіктивний договір позики в розмірі 500000,00 грн з тещею - ОСОБА_4 , забезпечивши його іпотекою - квартирою по АДРЕСА_2 . Виконати рішення суду про стягнення боргу на користь позивача з ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не можливо, оскільки майно боржників - квартири, під іпотекою, і звернути стягнення на них не можливо. У відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_2 є частки корпоративних прав в юридичних особах, проте встановити їх розмір приватному виконавцю не вдалось, бо на його запити юридичні особи інформації не надають. Вважає, що правочини щодо позики і іпотеки з тещами відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_2 мають ознаки фраудаторних правочинів, тобто, вчинені боржниками на шкоду кредитору. Надав відповідь на відзив. (а.с. 197-200 т. 1)

Представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - адвокат Пинзар І.В. позов не визнав, просить відмовити в його задоволенні. Пояснив, що стороною позивача не доведено, що договори позики були фіктивними. У боржників крім квартир, що під іпотекою, є інше майно, в тому числі і корпоративні права. Приватним виконавцем не встановлено належним чином майновий стан боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на житло (квартири, в яких мешкають боржники з сім"ями), стягнення може здійснюватись в останню чергу. Позивачем не доведено факту порушення його прав правочинами, що оспорюються. В квартирах, що є предметами іпотеки проживають неповнолітні діти боржників. У разі передачі на реалізацію квартир має бути згода органу опіки і піклування на відчуження нерухомого майна, де проживають неповнолітні діти. Надав відзив, додаткові пояснення. (а.с. 148-154 т. 1, 10-14 т. 2)

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явилась, належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи. (а.с. 35-36 т. 2)

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи. (а.с. 37 т. 2)

Третя особа - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Куранова О.О. в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про день та час розгляду справи. (а.с. 33 зворот т. 2)

Суд, з"ясувавши думку учасників справи, що з"явились, вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і третьої особи - приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Куранової О.О.

Вислухавши пояснення учасників справи, що з"явились, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 15.01.2019 р. між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Кметюк С.А., зареєстровано в реєстрі за №90, згідно якого позивач позичив відповідачу 500000,00 грн, що еквівалентно станом на 15.01.2019 р. 17844,40 дол. США, строком до 01.11.2019 р. (а.с. 10 т. 1)

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.12.2020 р. (справа №149/699/20) стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 15.01.2019 р. в сумі 500000,00 грн, 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у сумі 6000,00 грн та судові витрати в сумі 5050,00 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним відмовлено. (а.с. 11-12 т. 1)

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.05.2021 р. (справа №149/696/20) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним, встановлено, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_3 15.01.2019 р. укладено договір позики, за яким ОСОБА_3 позичив у ОСОБА_1 500000,00 грн, що еквівалентно станом на 15.01.2019 р. 17844,40 дол. США, строком до 01.08.2019 р. Зазначеним рішенням стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 15.01.2019 р. в сумі 500000,00 грн, проценти за прострочення боргу в розмірі 9800,00 грн, судові витрати в сумі 5098,00 грн та витрати за проведення почеркознавчого дослідження в сумі 2250,24 грн. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання договору позики недійсним відмовлено. (а.с. 13-14 т. 1)

На а.с. 15-17 т. 1 - копія постанови Вінницького апеляційного суду від 14.09.2021 р. (справа №149/696/20), якою змінено рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.05.2021 р. в частині стягнення судових витрат, виключено з його резолютивної частини вказівку щодо стягнення з ОСОБА_3 витрат за проведення почеркознавчого дослідження в сумі 2250,24 грн.

На а.с. 18-22 т. 1 - копія постанови Верховного Суду від 14.04.2022 р. (справа №149/696/20), якою змінено рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.05.2021 р. в частині стягнення 3% річних за прострочення боргу та судових витрат, стягнуто 9780,82 грн - 3% річних та 5096,69 грн судових витрат.

Судом встановлено, що 29.08.2019 р. (за місяць до закінчення строку повернення боргу перед ОСОБА_1 (01.11.2019 р.) за договором позики від 15.01.2019 р.) ОСОБА_2 уклав договір позики з своєю тещею ОСОБА_4 , згідно якого ОСОБА_4 позичила ОСОБА_2 кошти в сумі 500000,00 грн, строком до 29.08.2022 р. Договір нотаріально не посвідчений. (а.с. 226 т. 1)

В забезпечення виконання зобов`язань за цим договором позики від 29.08.2019 р. ОСОБА_2 передав ОСОБА_4 (іпотекодержатель) в іпотеку квартиру по АДРЕСА_1 . Договір посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., зареєстровано в реєстрі за №2122, в реєстрі заборон №10. Згідно п. 10.3. договору іпотеки від 29.08.2019 р. у разі невиконання позичальником умов основного зобов`язання іпотекодержатель може звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити за рахунок вартості майна свої вимоги в повному обсязі. (а.с. 222-225 т. 1)

З інформаційної довідки №307029112 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.08.2022 р. вбачається, що квартира по АДРЕСА_1 зареєстрована на праві приватної власності за відповідачем ОСОБА_2 . Зазначена квартира під обтяженням: дата реєстрації 29.08.2019, іпотека №33010134 від 29.08.2019 (іпотечний договір від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., зареєстрований в реєстрі за №2122), обтяження №33005741 від 29.08.2019. (а.с. 26-27 т. 1)

Відповідач ОСОБА_4 є тещею відповідача ОСОБА_2 , зазначене підтверджується: копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №0 від 10.08.2022 р., повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №9 від 12.08.2022 р. (а.с. 28 т. 1, 29 т. 1)

29.08.2019 р. (після закінчення строку повернення боргу - 01.08.2019 р. - за договором позики від 15.01.2019 р.) ОСОБА_3 уклав договір позики з ОСОБА_5 в особі ОСОБА_2 , згідно якого ОСОБА_5 позичила ОСОБА_3 кошти в сумі 500000,00 грн, строком до 29.08.2022 р. Договір нотаріально не посвідчений. Від імені ОСОБА_5 договір укладав ОСОБА_2 , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Вінницькому міського нотаріального округу Дунаєвською С.М. 28.08.2019 р., зареєстровано за №777. (а.с. 221)

В забезпечення виконання зобов`язань за цим договором позики від 29.08.2019 р. ОСОБА_3 передав ОСОБА_5 (іпотекодержатель) в іпотеку квартиру по АДРЕСА_2 (колишня адреса: АДРЕСА_2 ). Договір посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., зареєстровано в реєстрі за №2124, в реєстрі заборон №11. Від імені ОСОБА_5 договір іпотеки укладав ОСОБА_2 , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Вінницькому міського нотаріального округу Дунаєвською С.М. 28.08.2019 р., зареєстровано за №777. Згідно п. 10.3. договору іпотеки від 29.08.2019 р. у разі невиконання позичальником умов основного зобов`язання іпотекодержатель може звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити за рахунок вартості майна свої вимоги в повному обсязі. (а.с. 227-230 т. 1)

З інформаційної довідки №307457708 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16.08.2022 р. вбачається, що квартира по АДРЕСА_2 зареєстрована на праві приватної власності за відповідачем ОСОБА_6 . Зазначена квартира під обтяженням: дата реєстрації 29.08.2019, іпотека №33011101 від 29.08.2019 (іпотечний договір від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_3 і ОСОБА_5 в особі ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., зареєстрований в реєстрі за №2124); обтяження №33006234 від 29.08.2019. (а.с. 31-32 т. 1)

ОСОБА_5 є тещею ОСОБА_3 , зазначене підтверджується: копіями повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №0 від 15.08.2022 р., повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №0 від 15.08.2022 р., повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу №7 від 15.08.2022 р., повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №5 від 15.08.2022 р. (а.с. 33 т. 1, 34 т. 1, 35-36 т. 1, 37 т. 1)

На а.с. 232-234 т. 1 - Форма ОК - 5, відповідно до якої розмір пенсії ОСОБА_5 за 2019 р. становить 69110,33 грн.

Згідно копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_1 про вчинення відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 кримінального правопорушення за ст. 190 ч. 3 КК України відкрито кримінальне провадження №0000039. (а.с. 23 т. 1)

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Гуньком В.В. з виконання виконавчого листа №149/699/20, виданого Хмільницьким міськрайонним судом Вінницької області 24.02.2021 р., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за договором позики від 15.09.2021 р. в сумі 500000,00 грн, об`єднано виконавчі провадження №69608472, №69610105, №69611051 у зведене виконавче провадження №69612393. (а.с. 25 т. 1)

12.08.2022 р. відкриті виконавчі провадження №69636699, №69637205, №69637893 про стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості за договором позики від 15.01.2019 р. в сумі 500000,00 грн, 3% річних за прострочення боргу в розмірі 9780,00 грн та судових витрат в сумі 5096,69 грн, які об"єднано у зведене виконавче провадження №69638195. (а.с. 155-156 т. 1, 159-160 т. 1, 163-164 т. 1, 167-168 т. 1)

Постановами приватного виконавця у виконавчих провадженнях №69932177, №69608472 від 21.09.2022 р., 27.09.2022 р. накладено арешт на майно боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с. 169-170 т. 1, 171-172 т. 1)

Письмові докази відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України і враховуються судом відповідно до ст. 89 ч. 3 ЦПК України.

Згідно ст. 202 ч. 1 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 628 ч. 1 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 638 ч. 1 абз. 1 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Правочин вважається таким, що вчинено в письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами (ст. 207 ч. 2 абз. 1 ЦК України).

Згідно ст. 215 ч. 1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ч. 1, 2, 3, 6 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Загальними засадами цивільного законодавства згідно ст. 3 ч. 1 п. 6 ЦК Україна є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 13 ч. 3 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Відповідно ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами.

В постанові Верховного Суду від 03.07.2019 р. (справа №369/11268/16-ц) зазначено, що у фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. Основними ознаками фіктивного правочину є: введення в оману (до або в момент укладення угоди) третьої особи щодо фактичних обставин правочину або дійсних намірів учасників; свідомий намір невиконання зобов`язань договору; приховування справжніх намірів учасників правочину. Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду погодилась з висновками Верховного Суду у постанові від 28.02.2019 р. (справа №646/3972/16-ц) про те, що позивач вправі звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (п. 6 ст. 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (ч. 3 ст. 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підставу визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена ст. 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена ст. 228 ЦК України.

Постановою Верховного Суду від 10.05.2023 р. (справа №755/17944/18) встановлено, що реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Боржник, який відчужує майно після пред`явлення до нього позову про стягнення заборгованості, або виникнення у нього обов`язку зі сплати боргу, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора, оскільки уклав договір, який порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом.

Згідно постанови Верховного Суду від 27.01.2022 р. (справа №904/5693/20 (904/4523/21) будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності і набуває ознак фраудаторного правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам.

Цивільні й господарські відносини, у межах яких передбачається виконання обов`язку боржника в майбутньому без забезпечення такого боргу, ґрунтуються в основному на довірі учасників відносин до свого контрагента, а також на впевненості в можливості захистити свої майнові права в спосіб, передбачений законом, зокрема через суд.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі №3-95/2020(193/20) від 28.04.2021 р. оцінюючи домірність припису ч. 3 ст. 13 ЦК України, Конституційний Суд України констатує, що заборону недопущення дій, що їх може вчинити учасник цивільних відносин з наміром завдати шкоди іншій особі, сформульовано в ньому на розвиток припису ч. 1 ст. 68 Конституції України, згідно з яким кожен зобов`язаний не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Договори позики між відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 укладались в один день - 15.01.2019 р., відповідачі оспорювали зазначені договори, рішенням судів відмовлено у визнанні недійсними договорів позики від 15.01.2019 р., заборгованість відповідачами перед позивачем добровільно не погашена, до закінчення строку виконання зобов`язань за договорами позики від 15.01.2019 р. відповідачі уклали в один день 29.08.2019 р. договори позики на такі ж суми, як і їхні борги перед позивачем ОСОБА_1 (по 500000,00 грн), зі своїми тещами, виконання договорів позики з тещами забезпечили своїм ліквідним майном - квартирами, на яке можна буде звернути стягнення, суд вважає, що зазначені договори позики від 29.08.2019 р. та договори іпотеки від 29.08.2019 р. укладені на шкоду кредитора ОСОБА_1 і мають ознаки фраудаторних правочинів, зазначені договори порушують права позивача. Поведінка відповідачів свідчить про ухилення від виконання рішень Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29.12.2020 р. (справа №149/699/20) і Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 07.05.2021 р. (справа №124/696/20), якими стягнуто з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 борг на користь ОСОБА_1 в сумі по 500000,00 грн з кожного.

Враховуючи викладене, позов необхідно задоволити, визнати недійсними договір позики б/н від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 ; договір позики б/н від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в особі ОСОБА_2 ; іпотечний договір від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., зареєстрований в реєстрі за №2122; іпотечний договір від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в особі ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., зареєстрований в реєстрі за №2124. Скасувати записи про державну реєстрацію: іпотеки №33010134 від 29.08.2019 р.; обтяження №33005741 від 29.08.2019 р.; іпотеки №33011101 від 29.08.2019 р.; обтяження №33006234 від 29.08.2019 р.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідачів на користь позивача по 992,40 грн і по 124,05 грн судового збору з кожного.

Керуючись ст.ст. 3, 13, 202, 203, 207, 215, 234, 628, 638, 626 ЦК України,

ст.ст. 5, 13, 77-79, 82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати недійсними:

- договір позики б/н від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_4 ;

- договір позики б/н від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в особі ОСОБА_2 ;

- іпотечний договір від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., зареєстрований в реєстрі за №2122;

- іпотечний договір від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в особі ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., зареєстрований в реєстрі за №2124;

Скасувати записи про державну реєстрацію:

- іпотеки №33010134 від 29.08.2019 (іпотечний договір від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., зареєстрований в реєстрі за №2122);

- обтяження №33005741 від 29.08.2019 (зареєстровано в реєстрі за №2123, іпотечний договір від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., зареєстрований в реєстрі за №2122);

- іпотеки №33011101 від 29.08.2019 (іпотечний договір від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в особі ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., зареєстрований в реєстрі за №2124);

- обтяження №33006234 від 29.08.2019 (зареєстровано в реєстрі за №2125, іпотечний договір від 29.08.2019 р., укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в особі ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курановою О.О., зареєстрований в реєстрі за №2124).

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 по 992,40 грн і по 124,05 грн судового збору з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_4 ;

відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_5 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , АДРЕСА_6 ;

відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , АДРЕСА_7 ;

третя особа - приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Куранова О.О., м. Вінниця, вул. Пирогова, 8/4.

Повне рішення виготовлено 12.06.2023 р.

Суддя О.О.Венгрин