Справа № 570/10/23
провадження № 2/570/437/2023
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

09 червня 2023 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Кушнір Н.В.

з участю секретаря судового засідання Полюхович М.В.

розглянувши клопотання представника позивача про призначення судової медико-генетичної експертизи при проведенні підготовчого засідання в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул.С.Петлюри, 10) по цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,

в с т а н о в и в:

покликаючись на відсутність інтимних стосунків з відповідачем з січня 2020 року, розірвання їх шлюбу рішенням суду від 26 жовтня 2020 року та внесення без його відома відомостей про його як батька в актовий запис про народження відповідачем дитини, позивач у поданій до суду 03 січня 2023 року позовній заяві просить виключити з актового запису №30 від 12 квітня 2021 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відомості про батьківство ОСОБА_1 .

У поданій до суду заяві позивач позов підтримує.

У поданій до суду заяві відповідач позов визнає.

У поданих до суду заявах сторони просять провести підготовче засідання у їх відсутність. Зважаючи на те, що всіх учасників справи відповідно до ст.128-130 ЦПК України належним чином повідомлено про дату, час і місце розгляду справи, їх явку не визнано обов`язковою, враховуючи відсутність необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу клопотання, суд, беручи до уваги встановлені строки розгляду цивільних справ, їх думку, дійшов висновку про можливість розглянути клопотання у їх відсутність та у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Позивач просить призначити експертизу щодо можливості встановлення батьківства.

Представник позивача адвокат Вітошко Ю.Г. у поданому 26 травня 2023 року клопотанні наполягає на призначенні молекулярно-генетичної експертизи.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Ч.1 ст.2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Відповідно до п.4 ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, обов`язку сторони довести обставини, які мають значення для справи та на які вона посилається, право подавати докази, кореспондує обов`язок суду сприяти реалізації цих прав і обов`язків. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, висновками експертів (ч.1, п.2 ч.2 ст.76 ЦПК України).

Порядок призначення експертизи судом регулюється § 6 глави 5 розділу І ЦПК України.

Згідно із ч.1 ст.102 ЦПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Ч.2 ст.102 ЦПК України встановлено, що предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Відповідно до ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. Згідно із ч.1 ст.104 ЦПК України експертиза призначається ухвалою суду, де зазначаються: підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Згідно з ч.4, 5 ст.103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких на їхню думку потребує висновок експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Аналізуючи наведені положення закону, можна дійти висновку, що визначення питань для проведення експертизи є правом суду, при цьому учасники справи мають право запропонувати суду свої питання.

Крім того, згідно з п.2.1. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №53/5 від 08.10.1998 року, експерт має право відповідно до процесуального законодавства заявляти клопотання про надання додаткових матеріалів і зразків та вчинення інших дій, пов`язаних із проведенням експертизи; у разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення невідкладно заявляти клопотання органу (особі), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), щодо уточнення поставлених експертові питань. Експерт може відмовитися від проведення експертизи, якщо наданих йому матеріалів недостатньо для виконання покладених на нього обов`язків, а витребувані додаткові матеріали не надані, або якщо поставлені питання виходять за межі його спеціальних знань. Повідомлення про відмову повинно бути вмотивованим. Тобто в разі виникнення необхідності для дослідження додаткових документів для проведення призначеної експертизи, необхідності уточнення поставлених питань або ж виходу цих питань за межі спеціальних знань експерт має право на вчинення відповідних дій. За результатами проведення дослідження експерт надає відповіді на поставленні питання виходячи з обставин та наявних матеріалів.

У постанові Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" зазначено, що висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності. Призначення експертизи не порушує права відповідача, а є лише способом доведення позивачем своїх вимог. Висновок експертизи оцінюється з урахуванням положень процесуального права, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Поготів, відповідно до ч.1, 2 ст.113 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам). Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Згідно з ст.104 ЦПК України ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

У разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. За неповідомлення суду про неможливість подати докази, а також за неподання доказів, у тому числі і з причин, визнаних судом неповажними, винні особи несуть відповідальність, встановлену законом. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду. Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У відповідності з вимогами п.5 ч.1 ст.252 ЦПК України суд може, зокрема, з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунено. ВС констатував, що зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом суду, зумовленим неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Оскільки ухвалою суду у справі призначено судову експертизу, для проведення якої експертизи матеріали справи направляються до експерта, і у цей період неможливо здійснювати відповідні процесуальні дії, суд, скориставшись правом, наданим йому процесуальним законом, вважає за необхідне зупинити провадження у справі на час проведення експертизи. З огляду на викладене, зазначені дії суду не можуть вважатися порушенням норм процесуального права.

Отже, призначивши по справі експертизу суд користується своїм правом, що узгоджується з нормами цивільно-процесуального права, та зупиняє провадження у справі на час її проведення, оскільки без висновку експертизи недоцільно продовжувати її розгляд.

Згідно з ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі Фрідлендер проти Франції).

З огляду на викладене, керуючись ст.103 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

призначити судову молекулярно-генетичну експертизу по цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.

На вирішення експертизи поставити питання:

1) Чи є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 біологічним батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .?

Проведення експертизи доручити спеціалістам Волинського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (43025, м.Луцьк, вул.Винниченка 43), попередивши їх про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст.384, 385 КК України, повідомивши їх про обов`язок повідомити суд протягом п`яти днів з дня отримання ухвали із зазначенням причин про неможливість подати даний доказ взагалі або у встановлений законом строк.

При необхідності в розпорядження експертів на їх вимогу надати цивільну справу.

Надати експерту дозвіл на повне або часткове знищення об`єктів дослідження, відібраних експертом під час проведення молекулярно-генетичної експертизи.

Оплату за проведення експертизи покласти на ОСОБА_1 .

Сторонам разом з дитиною з`явитися до експертної установи у визначений експертом час з метою відбору необхідних зразків для проведення експертизи. При собі мати: паспорт, свідоцтво про народження дитини, ідентифікаційний податковий номер, ОСОБА_1 додатково мати при собі грошові кошти для оплати проведення експертизи. Роз`яснити сторонам положення ст.109 ЦПК України про наслідки ухилення від участі в експертизі.

Зупинити провадження по цивільній справі за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кушнір Н.В.