Ухвала

25 травня 2023 року

м. Київ

справа № 463/2891/21

провадження № 61-7373св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» про визнання умов договору недійсними, зобов`язання до вчинення дій, за касаційною скаргою акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 серпня 2021 року в складі судді Головатого Р. Я. та постанову Львівського апеляційного суду від 28 червня 2022 року в складі колегії суддів Левика Я. А., Савуляка Р. В., Шандри М. М.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» (далі - АТ «Банк інвестицій та заощаджень») про визнання умов договору недійсними, зобов`язання до вчинення дій.

Рішенням Личаківського районного суду Львівської області від 03 серпня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано недійсними з моменту укладення пункт 1.9 розділу 1 договору про надання споживчого кредиту № PL/12/2656 від 17 лютого 2020 року, колонку 7.2 Додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту № PL/12/2656 від 17 лютого 2020 року та пункт 3.2 розділу 3 Умов надання споживчих кредитів, в частині встановлення обов`язку ОСОБА_1 сплачувати щомісячну комісію у розмірі 2,95% в місяць від суми нарахованого кредиту.

Зобов`язано АТ «Банк інвестицій та заощаджень» здійснити перерахунок платежів, здійснених ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту № PL/12/2656 від 17 лютого 2020 року, з часу його укладення, зарахувавши уже сплачені кошти, що були спрямовані на оплату щомісячної комісії за обслуговування споживчого кредиту, в рахунок погашення основного боргу (тіла кредиту) по договору про надання споживчого кредиту № PL/12/2656 від 17 лютого 2020 року. Розподілено судові витрати.

Постановою Львівського апеляційного суду від 28 червня 2022 року апеляційну скаргу АТ «Банк інвестицій та заощаджень» - залишено без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова від 03 серпня 2021 року - без змін.

У серпні 2022 року представник АТ «Банк інвестицій та заощаджень» - адвокат Єфремова І. В. звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 червня 2022 року.

У касаційній скарзі вона просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 червня 2022 року, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ «Банк інвестицій та заощаджень» на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 серпня 2021 року та постанову Львівського апеляційного суду від 28 червня 2022 року; витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

Указана справа надійшла до Верховного Суду.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У частині другій статті 389 ЦПК України зазначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

У касаційній скарзі міститься клопотання про повідомлення учасників справи про дату та час розгляду справи з метою участі в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК Українив суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК Українирозгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК Українипередбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.

Колегія суддів не вбачає необхідності виклику учасників справи для надання пояснень в даній справі, а відтак, заявлене клопотання щодо розгляду справи за участю сторін справи задоволенню не підлягає.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» про визнання умов договору недійсними, зобов`язання до вчинення дій, за касаційною скаргою акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03 серпня 2021 року в складі судді Головатого Р. Я. та постанову Львівського апеляційного суду від 28 червня 2022 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відмовити у задоволенні клопотання акціонерного товариства «Банк інвестицій та заощаджень» про розгляд справи за участю її учасників.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук