Справа № 761/7953/23
Провадження № 2/761/6239/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Романишена І.П., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до редактора-засновника інтернет видання "Українська правда" ОСОБА_2 про захист честі, гідності і ділової репутації та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла вищезазначена позовна заява.

Ухвалою від 06.04.2022р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України.

Від представника позивача надійшло клопотання про залучення в даній справі співвідповідача ТОВ "УП МЕДІА".

Вивчивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення клопотання та необхідності залучення в даній справі співвідповідачем ТОВ "УП МЕДІА" за наступних підстав.

25.04.2023р. до суду надійшла інформація стосовно власника веб-сайту (доменного імені) ІНФОРМАЦІЯ_1 станом на дату публікації статті від ІНФОРМАЦІЯ_4 на веб-сайті Української правди під авторством ОСОБА_3 під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3.

Так, зі змісту листа від 20.04.2023р. за вих. №249 вбачається, що ТОВ "УП МЕДІА" () є власником доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_1 , на якому було розміщено спірну інформацію стосовно позивача.

Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).

Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку (стаття 51 ЦПК України).

Суд вирішуючи заявлене клопотання представника позивача, враховує те, що визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи по суті.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 червня 2022 року у справі № 742/1440/21 (провадження № 61-3481св22) зазначено, що «у пункті 6.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 (провадження № 12-110гс19) викладено висновок про те, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до положень процесуального законодавства в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Згідно з усталеною практикою у сфері реєстрації і користування доменними іменами у мережі Інтернет, власником веб-сайту може бути інша особа, ніж реєстрант доменного імені, яким адресується такий веб-сайт. У таких випадках, власник веб-сайту визначається у договорі, укладеному з реєстрантом доменного імені. Інформація щодо власника веб-сайту може бути отримана у хостинг-провайдера веб-сайту.

При цьому, встановити місце проживання (місцезнаходження) автора відповідного інформаційного матеріалу під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3, позивач позбавлений можливості.

Згідно частини 4 статті 51 ЦПК України про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

З урахуванням викладеного, враховуючи положення ст.51 ЦПК України, суд задовольняє клопотання представника позивача.

Відповідно до п.4 ч. 3 ст.175 ЦПК України, якщо позов подано до кількох відповідачів, у позовній заяві викладається зміст позовних вимог щодо кожного з них.

З урахуванням вказаного, позивачу необхідно направити до суду позовну заяву в новій редакції для суду та відповідачів, з дотриманням вимог ст.175 ЦПК України.

Також, представник позивача подав до суду клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, оскільки вбачає, що цивільну справу через складність недоцільно розглядати у порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 1 ст. 277 ЦПК України визначено, що питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, зокрема у порядку: позовного провадження (загального або спрощеного).

Пунктом 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Суд враховує, що перелік справ, які в обов`язковому порядку підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження наведено у ч. 4 ст. 274 ЦПК України: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2)щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Отже, справи предметом розгляду, яких є захист честі, гідності і ділової репутації, можуть розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження.

На переконання суду, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають здійснення судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

При цьому, суд наголошує, що практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Україною на підставі Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" від 17 липня 1997 року №475/97-ВР (далі - Конвенція) свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Ахеn v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСІІЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Крім цього, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 листопада 2006 року (скарга 73053/01 CASE OF JUSSILA v. FINLAND, суд вказав на те, що: "Європейський Суд не сумнівається в тому, що письмове провадження у справі часто може виявитись більш ефективним, ніж усний розгляд, для перевірки та забезпечення того, що платник податків надав точний звіт про свій майновий стан, підкріплений всіма необхідними документами. Суд не вважає переконливим довід заявника, що в ході розгляду цієї справи виникли міркування щодо достовірності, які потребували надання пояснень в усній формі.... та приймає довід держави-відповідача, що будь - які питання факту та питання права в цій справі могли бути належним чином розглянуті та вирішені на підставі матеріалів, наданих у письмовому вигляді. ... Оскільки заявнику була надана повна можливість наводити свої доводи у письмовому вигляді та надавати коментарі щодо відомостей, які надходили від податкових органів, Суд дійшов висновку, що вимоги справедливого судочинства були дотримані...".

Враховуючи вказану позицію Європейського суду з прав людини щодо застування пункту 1 статті 6 Конвенції, характер спірних правовідносин, предмет доказування в даній категорії цивільних справ, суд наразі не вбачає підстави для задоволення клопотання позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, а тому відмовляє у задоволенні даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 51, 277, 353 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, - залишити без задоволення.

Клопотання представника позивача про залучення співвідповідача, - задовольнити.

Залучити до участі у справі в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «УП МЕДІА» (, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.36Д).

Зобов`язати позивача, невідкладно направити до суду позовну заяву в новій редакції для суду та відповідачів, з дотриманням вимог ст.175 ЦПК України.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали та позовної заяви у новій редакції для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України).

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ І.П. РОМАНИШЕНА