Справа № 752/5280/22
Провадження № 2/752/2207/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 вересня 2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

з участі секретаря судового засідання Давиденко С.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

у травні 2022 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просила позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановити опіку над ними, стягнути з відповідача аліментів в розмірі 6000 грн щомісячно.

В обґрунтування позовної заяви, послалася на те, що є рідною бабусею малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Зазначає, що 23.05.2009 року між її донькою, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу у них народилися двоє дітей. ІНФОРМАЦІЯ_3 донька ОСОБА_5 померла. Під час хвороби доньки та після її смерті позивачка опікується долею, здоров`ям та всебічним розвитком онуків, забезпечує їхні потреби.

Позивач працює та отримує стабільний дохід.

Оскільки відповідач не піклується про дітей, не цікавиться їх успіхами, станом здоров`я, навчанням, не приймає участі у їх вихованні та утриманні, що свідчить про ухиляння від виконання своїх обов`язків, як батька, позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав і встановити її опікуном малолітніх онуків.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 26 серпня 2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження (а.с. 27).

Відповідач подав до суду заяву згідно з якою заперечує проти позбавлення його батьківських прав стосовно дітей. Зазначив, що здоровий, пройшов реабілітацію у Церкві Ісуса Христа «Виклик». Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 28 грудня 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , де зараз фактично проживає ОСОБА_2 , умови проживання задовільні.

Вказане житло, продукти харчування та матеріальне забезпечення відповідача надано Церквою. Також Церква бере на себе зобов`язання повністю утримувати дітей та їх батька, забезпечувати продуктами харчування та шкільним приладдям.

Згідно з характеристиками поліцейського офіцера громади відповідач характеризується позитивно. Службою у справах дітей виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району становлено, що є можливість проживання дітей з батьком. Наголошує, що має намір та можливість забрати дітей та виховувати їх самостійно.

Третя особа Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація в судове засідання не з`явилась. Надіслала до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав від 08.02.2023 та лист Голосіївського районного в місті Києві центу соціальних служб від 13.02.2023.

У підготовчому засіданні сторони відсутні. Позивачка подала заяву про закриття підготовчого провадження без її участі.

Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, в судові засідання не з`явився, поважності причин неявки суду не повідомив. З будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 7 березня 2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні, з підстав та мотивів викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з мотивів викладених у відзиву.

Третя особа Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) надіслала до суду висновок про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном над малолітніми ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 01.08.2023 року.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коропського районного управління юстиції Чернігівської області 29.06.2011 року (а.с. 18).

У вказаному свідоцтві про народження матір?ю зазначена ОСОБА_5 , батьком - ОСОБА_2 .

Малолітній ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтвержується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 11).

У вказаному свідоцтві про народження матір?ю зазначена ОСОБА_5 , батьком - ОСОБА_2 .

Як вбачається, батьки малолітніх дітей перебували в зареєстрованому шлюбі.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) мати дітей ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Висновком Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 08.02.2023 № 100-1277 підтверджено той факт, що малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають з бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 . Бабуся співпрацює з фахівцями з соціальної роботи, виконює їх рекомендації, а також разом з онуками відвідують консультації психолога Центру. Між бабусею та дітьми існують доброзичливі відносини (а.с. 48).

Службою проведено обстеження житлово-побутових умов проживання та з`ясовано, що в умови для проживання, розвитку, навчання та виховання малолітніх дітей забезпечені та створені бабусею належним чином.

Відповідно до інформації адміністрації ліцею № 227 імені М.М. Громова м. Києва малолітня ОСОБА_3 , 2011 р.н., навчається в цьому закладі в четвертому класі. Бабуся дівчинки ОСОБА_1 займається вихованням дитини, відвідує батьківські зустрічі, цікавиться шкільними справами онучки. Навчальний заклад дитина відвідує систематично. Батько дівчинки ОСОБА_2 з класним керівником не спілкується, батьківські зустрічі не відвідує (а.с. 14, 16).

Відповідно до інформації спеціалізованої школи І-ІІІ ступеня з поглибленим вивченням іноземних мов № 220 м. Києва, малолітній ОСОБА_4 , 2015 р.н., навчається у даному навчальному закладі у першому класі. Вихованням та утриманням дитини займається бабуся ОСОБА_1 . Вона співпрацює з адміністрацією закладу, класним керівником, відвідує батьківські збори, контролює навчання онука. Батько за час навчання дитини жодного разу не відвідав навчальний заклад, навчанням сина не цікавився, не приділяє належної уваги вихованню дитини (а.с. 15,17).

Відповідно до інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Голосіївського району м. Києва малолітня ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку і потребує постійного спеціального лікування. Малолітній ОСОБА_4 на «Д» обліку не перебуває. Бабуся вчасно звертається з дітьми за медичною допомогою та сумлінно виконує всі призначення лікаря. Батько з дітьми за медичною допомогою до медичного закладу не звертався.

Згідно з листом Центру соціальних служб про проведену роботу психолога від 13.02.2023 № 100/09/10-219 малолітня ОСОБА_3 має тісний зв`язок з братиком та бабусею. Тривожиться через можливу зміну місця проживання. Ставлення дитини до батька характеризується стриманими емоціями.

Малолітній ОСОБА_4 має емоційний зв`язок з бабусею. Сприймає її як головну людину у своєму житті. Стосунки з батьком носять ситуативний характер в залежності від того як батько вибудовує спілкування з дитиною.

З пояснень батька ОСОБА_2 вбачається, що він бажає приймати участь у вихованні та утриманні своїх дітей та має намір самостійно їх виховувати і забрати дітей за місцем свого проживання у с. Ганнівка, Кременчуцького р-ну Полтавської обл. Повідомив, що у червні 2022 року успішно пройшов адаптацію в ЦІС «»Виклик», наразі проживає та працює в центрі соціально-психологічної реабілітації нарко та алкозалежних чоловіків. Зазначив, що ЦІС надала ОСОБА_2 особисту площу для проживання та бере на себе зобов`язання повністю утримувати дітей та батька, забезпечувати продуктами харчування та шкільним приладдям. Надав довідки та характеристики, які позиціонують його з позитивної сторони. (а.с. 36-45).

Бабуся ОСОБА_1 , пенсіонерка, отримує пенсію за віком та працює на посаді інженера в Інституті мікробіології і вірусології ім. Д.К. Заболотного НАН України, має постійний, самостійний дохід (а.с. 18,19).

Отже, судом встановлено, що позивач самостійно несе витрати по утриманню дітей, самостійно забезпечує першочергові витрати по задоволенню потреб онуків, займається їх вихованням і розвитком.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Стаття 9 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція про права дитини), ратифікованої Україною згідно з постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з статею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона/він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

У цьому випадку особа, яка подала позов про позбавлення батьківських прав із підстав передбачених п.2 ч. 1 ст. 164 СК України, повинна довести, що батьки (один з батьків) ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини. У свою чергу батьки (один з батьків) мають довести, що вони належним чином виконують свої батьківські обов`язки.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Разом з тим суду не надано доказів, які б свідчили про те, що батько дітей виконує свої обов`язки щодо них, або які б свідчили про поважність причин невиконання ним своїх обов`язків щодо їх виховання та утримання після проходження реабілітації. Відповідач проживає у тимчасовому житлі, що знаходиться на території ЦІС «Виклик». Не надав суду документів, які б підтверджували його працевлаштування, займану посаду та його доходи.

Згідно з висновком Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100-1277 від 08.02.2023 року, враховуючи рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 01.02.2023 № 3), Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація - орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітіх ОСОБА_3 , 2011 р.н. та ОСОБА_4 , 2015 р.н.

Таким чином, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Щодо вирішення питання про встановлення опіки і призначення опікуном малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , судом встановлено наступне.

Як вже зазначалось, після смерті ОСОБА_5 , позивач взяв дітей під свою опіку, діти проживають разом з ним. Позивач піклується про дітей, повністю займається їх вихованням та утриманням.

Опіка і піклування є особливою формою державної турботи про малолітніх (до 14 років) та неповнолітніх дітей (з 14 до 18 років), що встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування (ст. 243 СК України).

Згідно ст.ст. 55, 58 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, та піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до висновку про доцільність призначення ОСОБА_1 опікуном від 01.08.2023 № 100-8971 ОСОБА_1 на території України станом на 01.02.2023 року до кримінальної відповідальності не притягувалася, незнаятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (відповідно до витягу ВР № 000617383 Департаменту інформатизації МВС України). Згідно з медичним висновком від 02.03.2023 року, виданим амбулаторією загальної сімейно медицини № 1 Голосіївського району за станом здоров`я може бути опікуном. Психічних порушень та ознак наркологічних захворювань у неї не виявлено. ОСОБА_1 працевлаштована, сукупний дохід за останні 6 місяців 2023 року складає 78 тис. грн.

Спеціалістами Служби обстежено житлово-побутові умови проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , про що складено відповідний акт. За результатами обстеження встановлено, що у квартирі чисто та охайно, житло обладнане необхідною побутовою технікою та меблями для ведення домашнього господарства. У дітей своя окрема кімната, обладнано простір для виконання домашніх завдань та відпочинку. В квартирі є все необхідне для проживання, виховання та повноцінного розвитку дітей. Стан квартири відповідає санітарним та гігієнічним вимогам.

ОСОБА_1 ознайомлена з вимогами діючого законодавства щодо встановлення опіки/піклування над дитиною, розуміє ступінь відповідальності перед дітьми та суспільством за їх належне виховання, навчання та розвиток. У бесіді з дітьми з`ясовано, що вони люблять рідну бабусю і бажають проживати разом з нею. У родині спостерігається гармонійна атмосфера та спілкування.

Враховуючи викладене, згідно з рішенням Комісії з питань захисту прав дитини від 05.07.2023 (протокол №13), Голосіївська районна в місті Києві державна адміністрація - орган опіки та піклування, вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 опікуном над її малолітніми онуками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 щодо призначення її опікуном над малолітніми онуками.

Щодо стягнення аліментів, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини 3 статті 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно прийматиме рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 с. 182 Сімейного кодексу України).

При визначенні розміру аліментів на утримання дитини слід враховувати, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси всіх осіб та має брати до уваги інтереси не тільки позивача, але й відповідача.

Суд приймає до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку.

Відповідачем суду не надано будь-яких доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів.

При визначені розміру аліментів судом враховуються обставини, що передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України та норми статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік", яким встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років - 2 618,00 грн.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем у підтвердження вимог позову не надано будь яких належних та допустимих доказів, що необхідний та достатній розмір аліментів для гармонійного розвитку онуків становить саме 6000,00 грн.

Оцінивши надані у справі докази, з огляду на те, що відповідач зобов`язаний утримувати дитей до досягнення повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя, враховуючи встановлений прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в Україні, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2 618 грн та малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 2 618 грн, щомісячно починаючи з 20.05.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Згідно частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Беручи до уваги вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Питання судових витрат слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 43, 141,150, 164,166,180, 182, 189,244 Сімейного кодексу України, ст. 60 Цивільного кодексу України, ст.ст. 141,258-260,280-283 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства» суд, -

в и р і ш и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім?ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав відносно малолітніх дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити опіку над малолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначити їх опікуном - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянку України, РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКПП невідомо, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) аліменти на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 618 грн та дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2618 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 20.05.2022 року і до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів щорічно підлягає індексації відповідно до закону на підставі ч. 2 ст. 184 СК України.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНКПП невідомо, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.Г. Плахотнюк