Провадження № 2/727/77/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді: Гавалешка П.С.,

при секретарі судового засідання: Рудій І.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП» про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ПрАТ « УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» (надалі - СК «Княжа»), просить стягнути з СК «Княжа» - 53015,21 грн. - страхового відшкодування, з ОСОБА_3 -124531,35 грн. шкоди, завданої внаслідок ДТП, 3000,00 грн. витрат за проведення експертного дослідження, витрати на отримання професійної правничої допомоги в розмірі 15000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що 06 червня 2022 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Форд» д.н.з НОМЕР_1 , не дотримавшись правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Skoda» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобіль останньої зазнав механічних ушкоджень. Вина відповідача підтверджується, постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 23.06.2022 року.

Цивільна відповідальність ОСОБА_3 застрахована згідно полісу №205974139 в ПрАТ «УСК Княжна Вієна Іншуранс груп» ліміт страхової відповідальності становить 130 000 грн. СК «Княжа» виплачено частину страхового відшкодування - 48 672, 63 грн., таким чином із страхової компанії позивач просить стягнути 53015,21 грн. не виплаченого страхового відшкодування. Частину шкоди, в сумі 124531,35 грн. просить стягнути з ОСОБА_2 як із особи, що заподіяла шкоду в порядку ст. 1187, 1194 ЦК України.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, попередньо подавши заяву якій просили розгляд справи проводити без їхньої участі, позовні вимоги підтримали повністю з мотивів та міркувань наведених в позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях. Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим в судове засідання не з`явився, будь - яких заяв, клопотань, пояснень не надав.

Представник відповідача ПрАТ « УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити без участі представника відповідача, попередньо подавши відзив на позовну заяву, в якому позову не визнав. Відповідач вказує, що цивільно - правова відповідальність ОСОБА_4 згідно полісу №ЕP/205974139 дійсно застрахована в СК «Княжа».

09.06.2022 року представником «УКСУ Княжа Вієна Іншуранс груп» було здійснено огляд пошкодженого транспортного засобу «Skoda Octavia» д.н.з НОМЕР_3 .

На підставі зазначеного огляду та згідно ремонтної калькуляції № 22-0575584 від 20.06.2022 року здійсненої в системі ПП «Система AUDATEX» було виплачено з урахування франшизи суму страхового відшкодування по страховому випадку, який мав місце 06.06.2022 року в розмірі 46072,62 грн. При цьому даний розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування було узгоджено з позивачем в заяві щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 21.06.2022 року за підписом позивача ОСОБА_1 . Таким чином відповідач позовні вимоги до СК «Княжа» вважає безпідставними, оскільки страхова компанія в повному обсязі та на підставі законодавства виконана свої зобов`язання перед ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі, встановив наступні обставини.

06 червня 2022 року ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Форд» д.н.з НОМЕР_1 , не дотримавшись правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Skoda» д.н.з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобіль останньої зазнав механічних ушкоджень. Вина відповідача підтверджується, постановою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 23.06.2022 року, згідно якої ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. (а.с. 11).

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «УСК « Княжа Вієна Іншуранс Груп» згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/205974139 від 20.09.2021 року(а.с. 62).

Згідно з розрахунку суми страхового відшкодування потерпілій ОСОБА_1 належить до виплати на підставі ремонтної калькуляції №22-0575584 від 20.06.2022 року сума страхового відшкодування - 48 672,23 грн. з урахуванням франшизи 2600 грн, загальна сума виплати 46 072,63 грн.

Відповідно до заяви щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 21.06.2022 року між «Прат СК Княжа Вієна Іншуранс груп» та ОСОБА_1 досягнуто згоду про розмір страхового відшкодування з урахуванням розміру франшизи 2600 гривень, складає 46072 гривень 63 копійок (а.с.65-66).

Позивач ОСОБА_1 , 22.06.2022 року звернулась до судового експерта Юзва С.Г. для проведення оцінки завданої шкоди в результаті ДТП. За результатами проведеної експертизи складено висновок експертного авто товарознавчого дослідження № 62/22 від 07.07.2022 року, відповідно до якого, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_4 станом на момент виконання дослідження без урахування коефіцієнта фізичного зносу складає 223619,19 грн., вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу складає 101687,84 грн.(а.с 17-39).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Законом України «Про страхування», ЦК України та іншими законодавчими актами.

За правилами ст.15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Загальні підстави відшкодування шкоди визначені ст.1166 ЦК України. Згідно з частинами першою, другою якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно із частиною другою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

В силу ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як роз`яснено у пунктах 16, 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Статтею 25 ЗУ «Про страхування» передбачено, що здійснення страхових виплат проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою особою, у формі, що визначається страховиком.

В силу ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно зі ст.6 вказаного Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на це, подає страховику відповідну заяву. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу (ст.35 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до абз.2 п.36.2 ст.36 зазначеного Закону у разі визнання страховиком вимог заявника обґрунтованими він приймає рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, являється підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий має право вимоги до боржника, яким у цих правовідносинах виступає страховик.

Потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За правилами абз.1 п.36.4. ст.36 вказаного Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

З врахуванням того, що власник пошкодженого автомобіля «Skoda Octavia », д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 подавши заяву про виплату страхового відшкодування та в подальшому, власноручно підписавши заяву-узгодження про розмір страхового відшкодування від 21.06.2022 року в сумі 46 072,63 грн ( а.с.65) й надавши у вказаній заяві, реквізити рахунку для перечислення грошових коштів фактично погодилася із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час Страховиком і не наполягала на проведенні оцінки чи експертизи пошкодженого автомобіля, а також приймаючи до уваги, що ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп» у встановлені законом строки 09.06.2022 року, провела огляд пошкодженого транспортного засобу позивача, склала розрахунок завданої шкоди та здійснила виплату страхового відшкодування, тому, в діях відповідача, а саме ПрАТ «УСК Княжа Вієнна Іншуранс груп» відсутні ознаки порушення вимог ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку із чим, позивачу ОСОБА_1 , як користувачу пошкодженого автомобіля слід відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Потерпілим в розумінні вищевказаного Закону є особа, якому завдано матеріальні збитки винуватцем ДТП, в особі власника пошкодженого ТЗ або належного користувача. Про те, отримання відшкодування особою і вчинення ним дій, які свідчать про повне виконання Страховиком деліктного зобов`язання, свідчать про добровільне врегулювання обов`язку та розміру відшкодування за спрощеною процедурою без експертного дослідження, що унеможливлює в майбутньому вимагати додаткового відшкодування особою, у якої в момент настання страхового випадку правомірно перебував у користування пошкоджений транспортний засіб.

Аналогічні висновки викладені в постановах ВС від 21.03.2018 року, справа №569/13697/15-ц та від 17.11.2021 року, справа №523/19127/15-ц.

Згідно із частинами першою та другою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з вимогами статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи висновки викладені в постановах ВС№686/17155/15-ц від 03.10.2018 року, ВС підтримав правовий висновок викладений у Постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі №6-691цс15 де було зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

Враховуючи вищенаведене з ОСОБА_5 слід стягнути вартість відновлювального ремонту автомобіля Skoda Octavia д..н.з НОМЕР_2 без урахування коефіцієнта фізичного зносу (223619,19-99087,84 ( сума з урахування франшизи 2600 грн) в розмірі 124531, 35 грн., що відповідатиме принципу повного відшкодування шкоди, який передбачено ст. 1166, 1188, 1194 ЦК України.

Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи належать в тому числі і витрати на професійну правову допомогу, а також, що пов`язані з проведенням експертизи.

Таким чином матеріалами справи повністю доведено понесення позивачем витрат на проведення експертизи в розмірі 3000 грн., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

На підтвердження факту витрат на оплату послуг адвоката, позивачем долучено до матеріалів справи: ордер на надання правничої (правової допомоги) від 10.02.2023 року, та квитанції від 07.06.2022 року до прибуткового касового ордера №б/н.

Витрати на правову допомогу мають бути належним чином підтверджені та доведені. Як вбачається з квитанції від 07.06.2022 року до прибуткового касового ордера №б/н ОСОБА_1 оплачено 15000 грн. за надання правничої допомоги, однак акту виконаних робіт, розрахунку вказаних робіт складеного за надання правничої допомоги по цивільній справі №727/11697/22, матеріали справи не містять, а тому вимоги про стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в розмірі 15000 грн. до задоволення не підлягають.

Керуючись ст. 4, 10, 12, 76, 81, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ПАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄНА ІНШУРАНС ГРУП», про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки в результаті дорожньо-транспортної пригоди, задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 124 531 (сто двадцять чотири тисячі п`ятсот тридцять одну) гривню 35 (тридцять п`ять) копійок в рахунок відшкодування майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_5 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ) - 3000 (три тисячі) гривень витрат за проведення експертного авто товарознавчого дослідження.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду або через Шевченківський районний суд м.Чернівців.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя П.С. Гавалешко