Справа № 450/5836/23 Провадження № 2-о/450/191/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2023 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Добош Н.Б.

при секретарі Хамуляк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про предмет заяви : видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 строком на 6 (шість місяців) яким визначити такі тимчасові обмеження його прав: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ,-

стислий виклад позиції заявника та заінтересованої особи :

підстава заяви (позиція заявника): заявниця ОСОБА_3 зареєстрована та фактично проживає з народження за адресою: АДРЕСА_1 . Даний будинок належить на праві власності батьку заявниці ОСОБА_4 . За вказаною адресою, окрім заявниці та її батька проживають чоловік заявниці ОСОБА_2 та донька ОСОБА_5 . Протягом усіх цих років ОСОБА_2 вчиняє сімейні сварки, домашнє насильство, зловживає алкогольними напоями. Заявниця неодноразово викликала поліцію та подавала письмові заяви з приводу неправомірних дій чоловіка ОСОБА_6 . На даний час в Пустомитівському районному суді Львівської області розглядається цивільна справа про розірвання шлюбу між заявницею та ОСОБА_6

24.09.2023р. заявниця здійснила телефонне повідомлення на лінію 102 та повідомила, що за місцем проживання ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство, було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 899622 за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Постановою від 18.10.2023р. Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. 25.10.2023р. повторно заявниця звернулась на лінію 102 з повідомленням про вчинення відносно неї чоловіком ОСОБА_2 домашнього насильства. За даним фактом було складено Терміновий заборонний припис серії АА 204880 від 25.10.2023р. строком на 3 доби з 25.10.2023р. по 28.10.2023р. Однак вимог даного припису ОСОБА_2 не дотримувався та продовжував перебувати за місцем спільного проживання із заявницею та вчиняти відносно неї протиправні дії. Того ж дня за даним фактом було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 899631 за ч.2 ст.173-2 КупАП.

ОСОБА_2 продовжує вчиняти протиправні дії відносно заявниці, а тому вимушена звернутись до суду про винесення обмежувального припису відносно нього. ОСОБА_2 має інше місце проивання у якому він зареєстрований та має можливість там проживати, оскільки за цією адресою проживає тільки його мати ОСОБА_7 . На підставі викладеного просить видати обмежувальний припис.

Заявник та її представник в судове засідання не з`явились, представник заявника подала заяву про розгляд справи без участі заявника та її представника.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши матеріали заяви, а також долучених письмових доказів, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 17.03.2008 р. вбачається, що власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 .

З Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 06.06.1977 року.

Згідно довідки про результати проведення перевірки за повідомленням служби «102» від 24.09.2023р. вказано, що 24.09.2023р. надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_3 про те, що по місцю проживання ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство. При виїзді на місце події на гр. ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП. Складено оцінку ризиків вчинення домашнього насильства, де результат середній.

Постановою від 18.10.2023р. Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. В постанові зазначено, що 24.09.2023р. близько 13год 00 хв. ОСОБА_2 висловлював погрози в сторону дружини ОСОБА_3 , що проживає разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки про результати проведення перевірки за повідомленням служби «102» від 25.10.2023р. вказано, що 25.10.2023р. надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_3 про те, що по місцю проживання ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство. При виїзді на місце події на гр. ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.173-2 КУпАП. Складено оцінку ризиків вчинення домашнього насильства, де результат середній.

25.10.2023 року видано терміновий заборонний припис серія АА №204880 стосовно ОСОБА_2 , у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства, а саме 25.10.2023 року о 15 год. 00 хв., за адресою м АДРЕСА_1 ОСОБА_2 вчинив домашнє насильсво відносно своєї дружини ОСОБА_8 , а саме висловлювавсчя нецензурною лайкою та погрожував фізичною розравою.

Вказаний терміновий заборонний припис виданий стосовно постраждалої особи ОСОБА_3 .

Згідно п. п. 3, 6, 7, 8, 14. ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 (провадження № 61-11564св19) зроблено висновок, що враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству",, обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, заявник з приводу протиправних дій заінтересованої особи відносно неї неодноразово зверталася до поліції та до кривдника ОСОБА_2 виносився терміновий заборонний припис.

Частиною 2 ст. 3 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Відповідно до п.2 ст.24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, тобто до особи, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству).

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися в інтересах постраждалих осіб у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає доведеним факт, що заінтересована особа ОСОБА_2 вчиняє домашнє психологічне насильство відносно заявника дружини ОСОБА_3 , є вірогідність продовження чи повторного вчинення насильства, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту з метою уникнення у майбутньому домашнього насильства у будь-якому прояві до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис, можливість часткового задоволення заяви та необхідність видачі обмежувального припису, шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язку, зокрема, заборонити перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 строком на 1 місяць.

При цьому, суд вважає, що саме такий строк дії обмежувального припису як один місяць є пропорційним та необхідним, у тому числі для запобігання подальшого розвитку конфлікту, захисту заявника.

За статтею 3 Європейської Конвенції, Україна має зобов`язання захистити громадян від нелюдського і принизливого поводження і ставлення шляхом вжиття заходів для забезпечення того, щоб особи не піддавалися такому поводженню, включаючи нелюдське і принизливе поводження зі сторони інших осіб (не представників держави). Такі заходи повинні передбачати ефективний захист і включати кроки по попередження нелюдського та принизливого ставлення про яке влада знала чи повинна була знати.

У рішенні Європейського Суду по справі Опуз проти Туреччини (Ориz V. Тиrkеу, по. 33401/02, 09.06.2009) суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини. У своєму рішенні Суд підкреслив, що насильство в сім`ї не є приватною чи сімейною справою, але є проблемою, яка зачіпає суспільні інтереси, що в свою чергу вимагає ефективних дій з боку держави. Суд також вказав, що недостатньо мати закони щодо протидії домашньому насильству, більш важливим є наявність ефективних механізмів їх реалізації.

Враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявника щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника ч. 2 ст. 26 зазначеного Закону, суд дійшов висновку про те, що наведені заявником у заяві заходи будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист від кривдника.

Крім того, на виконання вимог частини 2 статті 350-8 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявників, а також виконавчий орган сільської ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 259 -261, 268, 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

заяву ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису задоволити частково.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 на строк 1 (один) місяць, заборонивши йому:

перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви,- відмовити.

Про видачу обмежувального припису повідомити відділ поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області иа виконавчий орган сільської ради за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Заявник: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа : ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 04.12.2023 року.

СуддяН. Б. Добош