Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/674/23
Провадження № 2/711/735/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого - судді Скляренко В.М.

при секретарі - Копаєвій Є.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву про самовідвід по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Черкаська філія державного підприємства «Сетам» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, -

в с т а н о в и в:

В провадженні судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко В.М. знаходиться цивільна справа №711/674/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Черкаська філія державного підприємства «Сетам» про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.

Ухвалою суду від 30.11.2023р. до участі у справі залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, в тому числі ОСОБА_3 .

Разом з тим, відповідно до Наказу керівника апарату Придніпровського районного суду м. Черкаси Дзюман Л.В. №11-о від 13 березня 2018 року, помічник судді Кисельов Андрій Вікторович закріплений за суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси Скляренко Валентиною Миколаївною постійно, на час виконання суддею повноважень судді з 13 березня 2018 року.

Як передбачено п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя вважає, що підлягає самовідводу, враховуючи норми п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України (суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді).

Учасники справи не повідомлялись про судове засідання, відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України.

Дослідивши матеріали позову суддя приходить до наступних висновків:

Закон України «Про судоустрій та статус суддів» гарантує кожному захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Конституцією України передбачено закріплення однієї з найважливіших гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи - це право на судовий захист.

Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Конституції України).

Разом з тим, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року є правовою основою функціонування та діяльності міжнародного судового органу - Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ). Україною Конвенцію ратифіковано 17.07.1997р. відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції».

Зі змісту ст. 1 Конвенції вбачається, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I Конвенції.

Так, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Виходячи з конструкції ч. 1 ст. 6 Конвенції, у ній закріплено такі елементи права на судовий захист: 1) право на розгляд справи; 2) справедливість судового розгляду; 3) публічність розгляду справи та проголошення рішення; 4) розумний строк розгляду справи; 5) розгляд справи судом, встановленим законом; 6) незалежність і безсторонність суду.

Європейський суд з прав людини досить вимогливо підходить і до встановлення того, чи був суд, який розглядав справу, незалежним та чи забезпечена його безсторонність. Практика Європейського суду з прав людини, в першу чергу, виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється, як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади.

Принцип безсторонності передбачає відсутність у судді особистої заінтересованості у справі та спроможності виконати роль безстороннього арбітра, який вирішує справу незалежно, підпорядковуючись виключно закону.

В рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини визнав порушенням ст. 6 Конвенції незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (див. рішення у справі «Фельдман проти України», заяви №76556/01 та 38779/04, рішення від 8 квітня 2010 року, п. 97).

Право на справедливий судовий розгляд є процесуальним правом кожної людини, чиї права порушені, не визнані чи оспорюються. Суть цього права полягає в тому, що, по-перше, воно є правом для захисту інших прав, а по-друге, це право має власну самодостатню цінність як складовий елемент принципу верховенства права. Принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії», заява №33958/96, п. 44, рішення у справі «Газета «Україна-Центр» проти України», заява №16695/04, рішення від 15 липня 2010року, п. 31).

У п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та соціальної Ради ООН №2006/23 від 27 липня 2006 року, зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Враховуючи, що до участі в справі №2/674/23 в якості третьої особи залучений ОСОБА_3 , який є помічником судді Скляренко В.М., у стороннього спостерігача можуть виникнути об`єктивні сумніви в неупередженості судді при розгляді даної справи.

За таких підстав, суддю Скляренко В.М. слід відвести від розгляду цивільної справи за №711/674/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: Черкаська філія державного підприємства «Сетам», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту, оскільки вищевикладені обставини унеможливлюють вирішення суддею Скляренко В.М. цивільного спору у даній справі з таким складом учасників, щоб вони не викликали сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді.

Справу слід передати до канцелярії суду для повторного визначення судді.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. Питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу (ч.ч. 1, 2, 8, 9 ст. 40 ЦПК).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 33, 36, 39, 40, 41, Прикінцевими та Перехідними положеннями ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відвести суддю Скляренко Валентину Миколаївну від розгляду справи №711/674/23 (провадження №2/711/735/23) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Другого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), треті особи: Черкаська філія державного підприємства «Сетам», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , про визнання права власності на майно та зняття з нього арешту.

Справу передати до канцелярії Придніпровського районного суду м. Черкаси для повторного авторозподілу справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.М Скляренко