_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/376/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Остапчук О.Є. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 в особі адвоката Сафронюк П.В., звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди внаслідок ДТП та моральної шкоди у сумі 142723 грн. Позов вмотивовано тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 31.12.2019р. в м.Одесі пошкоджено автомобіль позивача і невідшкодована частина шкоди становить 142723 грн. Крім цього просить стягнути моральну шкоду у сумі 10000 грн., яка виразилася у вигляді втрат немайнового характеру і неможливістю користуватися автомобілем протягом тривалого часу.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, надав суду відзив, у якому зазначив, що вартість ремонту автомобіля позивача значно завищена, не погоджується з висновком експерта №6653, наданим стороною позивача, просив призначити експертизу судом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 31.12.2019р. о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом «Nissan Patrol GR», н/з НОМЕР_1 , в м. Одеса по вул. кут Анни Ахматової при виїзді на перехрестя з вул. Ялинкова, не надав перевагу в русі автомобілю «Audi A4», н/з НОМЕР_2 , який рухався з правого боку по вул. Ялинкова та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 16.12 Правил дорожнього руху.

За вказане порушення правил дорожнього руху передбаченого ст.124 КУпАП відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності постановою Київського районного суду м.Одеси 13.02.2020р. з накладенням штрафу.

Згідно ст.82ч.4,6 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно висновку експерта №6653 від 26.01.2020р. вартість матеріального збитку власнику а/м Ауді А4 НОМЕР_2 внаслідок ДТП 31.12.2019р. становить 127502,93 грн. Вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу 268996,58 грн.

Судом за клопотанням представника відповідача призначена транспортно-товарознавча експертиза, згідно висновку від 19.10.2023р. №СЕ-19/116-23/18097-АВ якої вартість відновлювального ремонту та матеріального збитку власнику а/м Ауді А4 НОМЕР_2 внаслідок ДТП 31.12.2019р. складають 122986,67 грн.

Цивільна відповідальність відповідача була застрахована Страховою компанією «Гардіан». Зазначена страхова компанія сплатила позивачу страхове відшкодування у розмірі 100000 грн.

У відповідності до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.ст. 77, 78, 79 ЦПК України докази повинні бути належними, допустими та достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не може брати до розгляду та ухвалювати рішення на підставі доказів, що не стосуються предмета доказування.

Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.72 Постанови Великої Палати Верхового Суду від 4.07.2018р. у справі №755/18006/15, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У Постанові Верховного Суду від 01.07.2020р. у справі №420/998/18 зазначено, що спеціальними нормами Закону №1961-IV передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи і страховик не відповідає за втрату товарного вигляду автомобіля, вказані витрати можна відшкодувати за рахунок винуватці ДТП. Системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики дає можливість дійти висновків, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди.

Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Оскільки страхова компанія відшкодувала позивачу 100000 грн., то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю матеріального збитку (відновлювального ремонту) та сплаченою страховою компанією сумою тобто сума 22986,67 грн. (122986,67 100000).

Отже, суд приходить до висновку, що позов порушене право позивача підлягає захисту, а позов в частині відшкодування матеріальної шкоди частковому задоволенню.

Суд не приймає до уваги висновок експерта №6653 від 26.01.2020р., оскільки при виготовлення висновку експерт не попереджався про кримінальну відповідальність за ст.284,385 КК України.

Крім цього сторона позивача просить відшкодувати моральну шкоду 10000 грн.

Відповідно до ст. 1167ч.1 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Моральна шкода відшкодовується незалежно від матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. А згідно з ч. 3 цієї статті розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також із врахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Стороною позивача не надано доказів на підтвердження вимог про те, що діями відповідача, йому було завдано моральну шкоду, яка спричинила моральні страждання, що виникли в зв`язку з ушкодженням автомобіля внаслідок ДТП, у зв`язку з чим суд вважає вимоги в цій частині необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4-13,76-89,258-273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) у якості відшкодування матеріальної шкоди 22986,67 грн.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бескровний Я. В.