Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.06.2023 Справа №607/212/23
Провадження №2-др/607/13/23
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді Кунець Н.Р.
за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Череватого Петра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Череватий Петро Миколайович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.02.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Череватий П.М. до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи 03.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 03.01.2023 року і до завершення навчання, але не довше як до досягнення нею 23 річного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах сплати платежу за один місяць. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 грн 80 коп. віднесено за рахунок держави.

10.02.2023 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Череватий П.М. подав суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат, яким стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 6000 грн судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги адвокатом Адвокатського об`єднання «ВІФІКС» Череватим П.М.

В обґрунтування вказаної заяви представник позивача зазначив, що у позовній заяві зазначено, що позивач, у зв`язку із розглядом справи очікує понести витрати пов`язанні з оплатою послуг адвоката у фіксованому розмірі 6000 грн. Окрім того, у судовому засіданні 06.02.2023 ним було зроблено усну заяву, що докази на підтвердження витрат на правову допомогу будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Так, правнича допомога позивачу надавалася згідно договору від 26.12.2022, який був укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «ВІФІКС». Крім того, 26.12.2022 між сторонами було укладено Додаткову угоду, відповідно до якої розмір гонорару Адвокатського об`єднання буде становити фіксовану суму - 6000 грн та не залежить від обсягу наданих послуг (виконаних робіт). Вказує, що він як адвокат та керуючий партнер Адвокатського об`єднання «ВІФІКС» виконав наступну роботу (надав наступні послуги): провів дві зустрічі та усні консультації із позивачем; детально проаналізував та вивчив зміст усіх наданих позивачем документів; підготував та надіслав до суду позовну заяву; перевіряв на сайті Судової влади України інформацію про рух цивільної справи та усно повідомляв її позивачу; ознайомився із відзивом на позовну заяву та додатками до нього; приймав участь у судовому засіданні з розгляду даної справи, що підтверджується журналом судових засідань; підготував та подав до суду дану заяву про ухвалення додаткового рішення. Зазначив, що на час подання даної заяви, позивачем ще не здійснено фактичної оплати послуг наданих їй Адвокатським об`єднанням «ВІФІКС», проте 09.02.2023, на підтвердження факту надання правничої допомоги, сторонами було підписано відповідний акт, згідно договору про надання правничої допомоги від 26.12.2022. При цьому проси врахувати висновки Верховного суду у складі Касаційного господарського суду викладені у постанові від 03.10.2019 у справі 922/445/19. На підставі викладеного просив заяву задовольнити.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.02.2023, заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Череватого П.М. про ухвалення додаткового рішення прийнято до розгляду та призначено до судового розгляду.

27.02.2023 відповідач ОСОБА_2 подав до Тернопільського апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.02.2023 ухвалене у даній цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

30.03.2023 цивільна справа №607/212/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на вимогу була направлена до Тернопільського апеляційного суду.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 10.05.2023, апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.02.2023 без змін.

18.05.2023 дана цивільна справа №607/212/23 повернута до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Череватий П.М. в судове засідання не з`явилися, проте у заяві про ухвалення додаткового рішення, адвокат Череватий П.М. просив проводити розгляд заяви за відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляд справи був неодноразово повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується рекоментованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 70, 131) та довідкою-телефонограмою складеною секретарем судового засідання ( а.с. 62,67,69,128) Про причини неявки відповідач суду не повідомив, заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення чи заяв про відкладення розгляду справи не подавав.

Дослідивши зміст поданої представником позивача заяви та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Положеннями ч. 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом встановлено, що у поданій позовній заяві позивач ОСОБА_1 , окрім іншого, просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 в її користь судові витрати та вказала, що у зв`язку із розглядом справи очікує понести витрати пов`язані з оплатою послуг адвоката у фіксованому розмірі 6000 грн.

У судовому засіданні 06.02.2023 до виходу суду до нарадчої кімнати (оскільки розгляд справи відбувався за правилами спрощеного провадження, яке не передбачає проведення судових дебатів) представник позивача адвокат Череватий П.М. заявив, що докази понесених витрат на правову допомогу буде подано суду протягом п`яти днів з дня вирішення справи по суті.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.02.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходів) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи 03.01.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 03.01.2023 року і до завершення навчання, але не довше як до досягнення нею 23 річного віку. Відповідно до ст. 430 ЦПК України допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини у межах сплати платежу за один місяць. Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992 грн 80 коп. віднесено за рахунок держави.

При цьому, рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

10.02.2023 адвокат Череватий П.М. на електронну пошту Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області направив заяву підписану кваліфікованим електронним підписом про ухвалення додаткового рішення, про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 витрат понесених на оплату правничої допомоги у розмірі 6000 грн.

До матеріалів справи представником позивача адвокатом Череватим П.М. долучено: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1044741 від 03.01.2023; договір про надання правничої допомоги від 26.12.2022; додаткову угоду від 26.12.2022 до договору про надання правничої допомоги від 26.12.2022; акт про надання правничої допомоги від 09.02.2023 до договору про надання правничої допомоги від 26.12.2022.

Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи . До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Встановлено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) визначено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Виходячи зі змісту положень частини третьої статті 27 Закону до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Положеннями 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, який полягає у визначенні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договір або утримуватися від його укладання, а також визначати його зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості.

Повноваження адвоката Череватого П.М. підтверджені договором про надання правничої допомоги від 26.12.2022 та ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1044741 від 03.01.2023.

Як вбачається з договору про надання правничої допомоги від 26.12.2022, укладеного між ОСОБА_1 (далі - Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «ВІФІКС» в особі керуючого партнера адвоката Череватого П.М., Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання, відповідно до вимог чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання надати необхідну правничу допомогу Клієнту з підготовки та подання до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від імені Клієнта позовної заяви до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а також представництва і інтересів Клієнта під час судового розгляду вказаної позовної заяви.

Відповідно до умов пп. 4.1, 4.2 вказаного договору, розмір гонорару за надання правничої допомоги, порядок та строки його сплати встановлюється відповідно до Додаткової угоди укладеної між Сторонами, що є невід`ємним додатком до цього Договору або за домовленістю Сторін. Підставою для сплати розміру гонорару визначеного в п. 4.1 Договору є підписана Сторонами Додаткова угода.

За змістом Додаткової угоди від 26.12.2022, сторони дійшли згоди, що розмір гонорару Адвокатського об`єднання за надання правничої допомоги буде становити фіксовану суму - 6000 гривень та не залежить від обсягу наданих послуг (виконаних робіт).

Відповідно до акту про надання правничої допомоги від 09.02.2023 до договору про надання правничої допомоги від 26.12.2022, підписаного Адвокатським об`єднанням «ВІФІКС» та ОСОБА_1 , загальна вартість наданої правничої допомоги складає 6000 гривень.

При визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс-19).

Крім того, при вирішенні даного питання суд враховує правовий висновок, наведений у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 159/5837/19 (провадження № 61-10459св20), а саме, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Таким чином, наявність договірних відносин між адвокатом Череватим П.М. та позивачем ОСОБА_1 підтверджується ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВО №1044741 від 03.01.2023, договором про надання правничої допомоги від 26.12.2022; додатковою угодою від 26.12.2022 до договору про надання правничої допомоги від 26.12.2022; актом про надання правничої допомоги від 09.02.2023 до договору про надання правничої допомоги від 26.12.2022.

Як вбачається із поданого опису поштових відправлень, заява про ухвалення додаткового рішення була надіслана на поштову адресу відповідача ОСОБА_2 , про що свідчить долучена квитанція №1009645 від 10.02.2023, проте останній в судове засідання не з`явився та мотивованого клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги не подавав (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позивачем доведено понесення ним витрат за надання правничої допомоги у розмірі 6 000 грн під час розгляду у суді даної справи, які підлягають стягненню з відповідача в повному розмірі, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному розмірі, що дає підстави для компенсації понесених позивачем під час розгляду справи витрат на правничу допомогу за рахунок відповідача.

Згідно з положеннями статті 81 ЦПК України, позивач довела надання їй адвокатом зазначених послуг у відповідній сумі, а тому суд дійшов висновку, що за відсутності клопотання іншої сторони про зменшення таких витрат, у суду не має правових підстав за власною ініціативою зменшувати заявлені відповідачем до відшкодування витрати на правову допомогу, які належно підтверджені.

Вказана позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

Враховуючи наведене, заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Череватого П.М. про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрату цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Череватий П.М. до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволено підлягає до задоволення, шляхом стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 гривень.

На підставі наведеногота керуючись ст. ст. 133, 134, 141, 270, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Череватого Петра Миколайовича про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Череватий Петро Миколайович до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Повний текст додаткового рішення суду складено 08.06.2023.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддяН. Р. Кунець