ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/2980/17 Номер провадження 22-ц/814/4088/23Головуючий у 1-й інстанції Сініцин Е.М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів Панченка О.О., Пікуля В.П.,

за участю секретаря Сальної Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 15 червня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Заява мотивована тим, що рішенням Октябрського районного суду від 24.07.2017 року в цивільній справі N?554/2980/17 з нього на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час винесення судом рішення дитина проживала разом з матір?ю, але з червня 2021 року син проживає разом з ним. Навесні 2022 року він разом з дружиною та їх сином переїхали на тимчасове проживання до міста Дніпра, в березні 2023 року він разом з дружиною і сином переїхали проживати на іншу адресу в місті Дніпро.

Вказує, що син фактично проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні. Мати активної участі в утриманні сина не приймає. Він вимушений самостійно утримувати дитину та й ще сплачувати аліменти ОСОБА_2 , яка привласнила гроші дитини.

Просить визнати виконавчий лист Октябрського районного суду м. Полтави, виданий 04.08.2017 року у цивільній справі № 554/2980/17- ц - таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 15 червня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що наявність спору про визначення місця проживання дитини позбавляє суд встановити обставину у справі для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

З вказаним судовим рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати, ухвалити нове, яким заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в заявника відсутній повністю матеріально - правовий обов?язок сплачувати на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, оскільки малолітній син проживає з ним та знаходиться на його утриманні.

ОСОБА_2 не довела, що отримані нею аліменти використовуються за цільовим призначенням в інтересах дитини.

Суд першої інстанції не врахував висновків щодо застосування та тлумачення приписів ст. 181 СК України, викладені в постанові Верховного Суду від 12 травня 2023 року у справі № 686/12480/22.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить судове рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вказує, що на даний час існує спір щодо визначення місця проживання дитини, тому вважає, що відсутні підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 15.08.2017 року Краматорським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 липня 2017 року до повноліття дитини.

Відповідно до постанови державного виконавця від 05.04.2018 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, здійснюється відрахування аліментів із доходів ОСОБА_1 по основному місцю роботи.

ОСОБА_1 вважає, що ним повністю виконано обов`язок зі слати аліментів, так як син проживає на даний час з ним.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що рішення, за яким з заявника стягуються аліменти не скасовано та не змінено, його обов`язок по сплаті аліментів судом визначено до повноліття дитини, тому твердження заявника про повне виконання ним судового рішення є помилковим. Крім того, на даний час існує спір між сторонами про визначення місця проживання дитини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 статті 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Таким чином, передумовою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є одна з таких обставин: помилковість видачі виконавчого листа; боржником чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого обов`язок припинився; обов`язок боржника припинився з інших причин (передання відступного, зарахування, прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі, інші підстави припинення зобов`язання, передбачені главою 50 Цивільного кодексу України).

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту - фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи заявника про відсутність підстав для подальшого стягнення з нього аліментів, колегія суддів вважає неспроможними, так як вірно встановлено судом першої інстанції, на час звернення ОСОБА_1 з даною заявою, судове рішення за яким з нього стягуються аліменти до досягнення дитиною повноліття, є чинним, рішення про припинення стягнення аліментів у зв`язку з тим, що дитина проживає з батьком, матеріали справи не містять. Тобто відсутні процесуальні підстави для визнання виконавчого документу, таким що не підлягає виконанню.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Полтава перебуває цивільна справа № 202/2883/22 за позовом заявника до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини та позовом ОСОБА_2 про визначення місця проживання з нею, а тому звернення до суду ОСОБА_1 з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд вважає передчасним.

Колегія суддів не може погодиться з доводами апеляційної скарги, що ОСОБА_2 не довела що отримані нею аліменти нею витрачено на утримання сина, оскільки ці доводи не є підставою визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, отже не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених вище підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення районного суду залишенню без змін.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати, пов?язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції компенсації не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 15 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05.12.2023 року.

Головуючий Т.В. Одринська

Судді О.О. Панченко

В.П. Пікуль