У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2023 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Рибалки Ю.В., за участю секретаря судового засідання Басараба К.Ю., представника позивача Габро Р.О., відповідача ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Департаменту патрульної поліції НП України до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди,

В С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду м. Києва звернувся Департамент патрульної поліції, в інтересах якого діє ОСОБА_2 , з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Департаменту патрульної поліції (IBAN: UA2092745 в Держказначейській службі України, м. Київ, МФО 820172, ) завдану ним майнову шкоду в сумі 57 300 (п`ятдесят сім тисяч триста) грн. 52 коп.;

- стягнути з відповідача на користь Департаменту патрульної поліції судові витрати.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 17.01.2018 року о 22:30 год. в м. Києві, вул. Великий Вал, 38/28, відповідач, керуючи службовим автомобілем марки «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 порушив п.п. 3.1, 16.5 Правил дорожнього руху України, а саме: проїжджаючи регульоване перехрестя на заборонений сигнал світлофора (червоного кольору), із увімкненими спеціальними сигналами, а саме проблисковими маячками синього кольору, не впевнився про інших учасників дорожнього руху та скоїв зіткнення з автобілем «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Автомобіль марки «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 належить Департаменту патрульної поліції.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 09.03.2018 у справі №758/1208/18 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 гривень.

Проведеним на замовлення заступника начальника - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції у м. Києві ДПП старшого леейтенанта поліції Євдокимова Д.А. автотоварозначим експертним дослідженням (висновок № 19/13-1/140-ЕД/18 від 26.11.2018) встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 у результаті дорожньо-транспортної пригоди яка сталася 17.01.2018, станом на момент проведення експертного дослідження складає 57300,52 грн.

Відтак, представник позивача просив стягнути з ОСОБА_1 майнову шкоду внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в сумі 57300,52 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20.01.2021 цивільну справу за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди прийнято до розгляду та відкрито у ній спрощене позовне провадження.

Відповідачем подано заяву, в якому зазначає, що вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби. Відтак, відповідач просить закрити провадження у справі.

У судовому засіданні представник позивача заперечив проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі, просив проводити розгляд справи в порядку цивільного судочинства.

Відповідач в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, оскільки вона підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

17.01.2018 року о 22:30 год. в м. Києві, вул. Великий Вал, 38/28, відповідач, керуючи службовим автомобілем марки «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 порушив п.п. 3.1, 16.5 Правил дорожнього руху України, а саме: проїжджаючи регульоване перехрестя на заборонений сигнал світлофора (червоного кольору), із увімкненими спеціальними сигналами, а саме проблисковими маячками синього кольору, не впевнився про інших учасників дорожнього руху та скоїв зіткнення з автобілем «Daewoo» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Автомобіль марки «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 належить Департаменту патрульної поліції.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 09.03.2018 у справі №758/1208/18 визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 гривень.

Проведеним на замовлення заступника начальника - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції у м. Києві ДПП старшого леейтенанта поліції Євдокимова Д.А. автотоварозначим експертним дослідженням (висновок № 19/13-1/140-ЕД/18 від 26.11.2018) встановлено, що вартість матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 у результаті дорожньо-транспортної пригоди яка сталася 17.01.2018, станом на момент проведення експертного дослідження складає 57300,52 грн.

ОСОБА_1 на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди проходив службу в Національній поліції України.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону України «Про Національну поліцію»).

У пункті 1 Розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 вересня 2017 року № 757, зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04 червня 2003 року № 848 «Про впорядкування використання легкових автомобілів бюджетними установами та організаціями» всі транспортні засоби органів поліції використовуються виключно в службових цілях, для забезпечення оперативної і господарської діяльності в межах установлених лімітів та передбачених у їх кошторисах асигнувань.

Патрульна служба відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення належної охорони громадського порядку, громадської безпеки та контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки. У разі необхідності здійснює регулювання дорожнього руху (підпункт 1 пункту 1 Розділу ІІІ Положення про патрульну службу Міністерства внутрішніх справ, затвердженого наказомМіністерства внутрішніх справ України 02 липня 2015 року № 796).

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом. Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Таким чином, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, завдав шкоду державі в особі Департаменту патрульної поліції Національної поліції України шляхом пошкодження майна (транспортного засобу) в період здійснення ним повноважень, пов`язаних з виконанням його службових обов`язків.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду (пункти 1, 2, 8 частини першої статті 4 КАС України).

За правилами пункту 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Згідно з пунктом 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК Україна майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У випадку вирішення спору щодо зобов`язання особи, яка перебуває на посаді державної/публічної служби, відшкодувати шкоду або збитки, завдані внаслідок виконання нею службових/посадових обов`язків, перед судом постає питання не лише встановлення обсягу завданої шкоди/збитків, а й оцінки правомірності дій такої особи.

Водночас у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.

Подібні спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби.

Вказані правові висновки висловлені Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 (провадження № 11-892апп18), від 22 січня 2020 року у справі № 813/1045/18 (провадження № 11-574апп19), а також - Верховним Судом в постановах від 30 вересня 2020 року у справі № 204/2763/18 (провадження № 61-6497св19), від 15 жовтня 2020 року у справі № 320/8119/17 (провадження № 61-2135св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 756/12568/18 (провадження № 61-3646св20).

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що спір з приводу відшкодування органу державної влади шкоди, завданої шляхом пошкодження службового автомобіля під час виконання службових обов`язків (несення публічної служби), є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку, передбаченому КАС України.

Зазначене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним, зокрема в постановах від 25 листопада 2020 року у справі №202/124/19 (провадження №61-7056св20), від 09 грудня 2020 року у справі №204/824/18 (провадження №61-3383св19), від 14 грудня 2020 року у справі №750/13126/19 (провадження №61-10483св20), від 25 січня 2021 року у справі №727/7203/18 (провадження №61-7722св19), від 18 серпня 2021 року у справі №205/4241/18 (провадження № 61-308св20), в яких спірні правовідносини були аналогічними (Департамент патрульної поліції пред`явив позови до працівників патрульної служби (поліції) про відшкодування завданої ними шкоди, спричиненої пошкодженням службового транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди) і Верховний Суд вказав на необхідність вирішення таких справ у порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі слід закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.1 ч.1 ст.255, ст.ст.256,259 ЦПК України, ст.ст. 2, 4, 19 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом Департаменту патрульної поліції до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що розгляд вказаної справи віднесено до юрисдикції Київського окружного адміністративного суду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Ю.В.Рибалка