ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 755/1547/23
провадження № 2/753/3921/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 червня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Херенкової К.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2 ) про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.

Свої вимоги мотивував тим, що 08.05.2021 о 07 год. 40 хв., в Київські області, Фастівський район, на автодорозі Київ-Одеса 19 км. + 500 м. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Audi A3», д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п. 2.3. Б, 12.1 ПДР України.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2021 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Audi A3», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203530325.

Позивач повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду та подав заяву про страхове відшкодування, а також інші документи необхідні для здійснення виплати страхового відшкодування на його користь. 05.07.2021 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 73 214,06 грн.

Проте розмір страхового відшкодування сплаченого на користь позивача не покриває фактичного розміру шкоди на відновлення пошкодженого транспортного засобу «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 .

Так, відповідно до звіту № 238-2021 від 30.06.2021 про оцінку колісного транспортного засобу на замовлення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» вартість матеріального збитку власнику автомобіля «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 складає 80 588,87 грн., а вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 123 446,46 грн. Позивач також поніс витрати пов`язані з проведенням огляду пошкодженого транспортного засобу та складанням звіту № 0430-VV від 16.08.2021 відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 становить 64 605,80 грн., а вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 104 547,58 грн.

Окрім того, позивач поніс витрати пов`язані за проведенням оглядом пошкодженого транспортного засобу та складанням Звіту №0430 VV від 16.08.2021, у розмірі 1 500,00 грн.

Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з його пошкодженням перевищує вартість завданого матеріального збитку, який був сплачений з боку страхової компанії, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та сумою страхового відшкодування.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП в розмірі 32 833,52 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 16 000,00 грн., судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10.02.2023 матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва-за місцем реєстрації відповідача, яка проживає в м. Києві за адресою: АДРЕСА_1 .

У березні 2023 року матеріали вищезазначеної цивільної справи надійшли на адресу Дарницького районного суду м. Києва та у встановленому ЦПК України порядку передані у провадження судді Сирбул О.Ф. 29.03.2023.

Ухвалою суду від 30.03.2023 було відкрито провадження у вказаній справі з проведенням розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, у відповідності до ст. 274 ЦПК України.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце і час судового розгляду повідомлялася судом у встановленому законом порядку за адресою реєстрації місця проживання, з будь-якими заявами чи клопотаннями до суду не зверталася, відзив на позовну заяву до суду не подала.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою учасників процесу фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Судом встановлено, що 08.05.2021 о 07 год. 40 хв., в Київські області, Фастівський район, на автодорозі Київ-Одеса 19 км. + 500 м. водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Audi A3», д.н.з. НОМЕР_1 , не була уважною, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху внаслідок чого допустила зіткнення з транспортним засобом «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.п. 2.3. Б, 12.1 ПДР України.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.10.2021 ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 15-16).

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Audi A3», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 203530325.

Позивач повідомив страховика про дорожньо-транспортну пригоду та подав заяву про страхове відшкодування, а також інші документи необхідні для здійснення виплати страхового відшкодування на його користь.

05.07.2021 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» перерахувало на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 73 214,06 грн.

Проте розмір страхового відшкодування сплаченого на користь позивача не покриває фактичного розміру шкоди на відновлення пошкодженого транспортного засобу «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 .

Так, відповідно до звіту № 238-2021 від 30.06.2021 про оцінку колісного транспортного засобу на замовлення ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» вартість матеріального збитку власнику автомобіля «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 складає 80 588,87 грн., а вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 123 446,46 грн.

Позивач також поніс витрати пов`язані з проведенням огляду пошкодженого транспортного засобу та складанням звіту № 0430-VV від 16.08.2021 відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 становить 64 605,80 грн., а вартість відновлюваного ремонту автомобіля складає 104 547,58 грн. (а.с. 61-107).

Окрім того, позивач поніс витрати пов`язані за проведенням оглядом пошкодженого транспортного засобу та складанням Звіту №0430 VV від 16.08.2021, у розмірі 1 500,00 грн., що підтверджується квитанцією 0.0..1 від 11.08.2021 року (а.с. 22).

У відповідності з ч. 4 та ч. 6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_2 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

У результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 ., який належить ОСОБА_1 .

За ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, відшкодування шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) вказала, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, згідно з яким право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, навіть, якщо його цивільно-правова відповідальність застрахована.

Оскільки вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Hundai Tucson» д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з його пошкодженням перевищує вартість завданого матеріального збитку, який був сплачений з боку страхової компанії, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між вартістю відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу та сумою страхового відшкодування.

Отже, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума 32 833,52 грн. (104 547,58-73 214,06)+1 500,00=32 833,52, де 104 547,58 - вартість відновлювального ремонту згідно Звіту №0430 VV від 16.08.2021; 73 214,06 - сума страхового відшкодування сплачена ПрАТ «СК «Арсенал Страхування»; 1 500,00 - витрати пов`язані з проведенням огляду пошкодженого ТЗ та складанням Звіту№0430 VV від 16.08.2021).

За викладених обставин суд вважає, що заявлені вимоги позивача щодо відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 32 833,52 грн. знайшли свого підтвердження, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, отже з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 073,60 грн. (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатамирозгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду

Статтею 30 ч. 3 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Судом встановлено, що 11.05.2021 між Адвокатським бюро «Лідії Поліщук» в особі керуючої бюро Поліщук Л.І. та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правової допомоги № 01Б-1/204 та Додаткову угоду № 1 (а.с. 23-26).

Відповідно до акту вииконаних робіт № 22.09 до Договору про надання правової допомоги № 01Б-1/204 загальна вартість робіт склала 16 000,00 грн.

Відповідно до копії платіжного доручення № 2PL249593 від 21.09.2022 ОСОБА_1 сплатив АБ «Лідії Поліщук» грошові кошти за надану правничу допомогу у сумі 16 000 грн. (а.с. 33).

Зважаючи на викладене, враховуючи характер виконаної представником позивача роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 16 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП в розмірі 32 833,52 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на правову допомогу в розмірі 16 000,00 грн., судовий збір у розмірі 1 073,60 грн., а всього 17 073,60 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: