Єдиний унікальний номер: 378/491/23
Провадження № 2-др/378/6/23
"08" грудня 2023 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.
за участю секретаря: Москаленко А. В.,
представника відповідача -
ОСОБА_1 : ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області заяву про винесення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу та клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , про стягнення боргу, -
Рішенням Ставищенського районного суду від 31 жовтня 2023 року позов ОСОБА_3 задоволено частково, а саме: стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 1055000 гривень 00 копійок та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6676 гривень 45 копійок.

До суду від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу в сумі 50000 грн..

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до суду клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в якому просить відмовити у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.

У судове засідання позивач та його представник не прибули, останній просить справу розглядати без їх участі.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до суду подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та просить відмовити в задоволенні заяви представника позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 50000 грн. з тих підстав, що даний розмір витрат не є співмірним виконаній роботі по наданню послуг на професійну правничу допомогу, оскільки справа розглядалась на протязі невеликого періоду, вона не відноситься до категорії складних справ, відтак сума є завищеною та необгрунтованою. В судовому засіданні ОСОБА_2 своє клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу підтримав з викладених в ньому підстав та просить його задовольнити.

Суд, розглянувши заяву про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, заслухавши доводи представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи №378/491/23, провадження №2-др/378/6/23, дійшов наступних висновків.

У відповідності до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

В обгрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 50000 грн. представником позивача надано до суду Договір №28/08-194/4 від 28.08.2019р. (т. 2 а.с. 45-48), додаток №1 до вказаного договору (т. 2 а. с. 49-50), акт приймання-передачі наданих послуг (т. 2 а. с. 51-52), ордер №1416990 (т. 1 а. с. 9).

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.06.2021 року (справа №159/5837/19, провадження №61-10459св20) вказав, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Враховуючи критерії співмірності, обгрунтованості, реальності, розумності та справедливості, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , а саме про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20000 грн..

Керуючись ст. ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

В задоволенні решти вимог, - відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду.

Суддя Р. В. Гуртовенко