Єдиний унікальний номер: 378/948/23
Провадження № 2/378/278/23
УХВАЛА

07.12.2023 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Гуртовенко Р. В. , вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Ставищенської селищної ради Білоцерківського Київської області та Білоцерківське районне управління поліції ГУНП в Київській області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернулася ОСОБА_1 , просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо її малолітньої дитини ОСОБА_3 та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 в розмірі частини від її заробітку але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, вважаю, що вона не відповідає за змістом загальним вимогам, встановленим ст. 175 ЦПК України.

Як встановлено ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як зазначено у ч. 6 ст. 187 ЦПК України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Так, на виконання вимог зазначеної статті, судом було здійснено запит до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача - ОСОБА_2 .

Як вбачається з відповіді №350958 від 06.12.2023 року, наданої з Єдиного державного демографічного реєстру, встановити місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - не вбачається можливим, адже за вказаними параметрами зазначену особу не знайдено.

В розумінні ст. 27 ЦПК України позовні заяви пред`являються до суду, саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, перебування відповідача.

Відповідно до матеріалів позовної заяви, позивач не зазначає ні фактичну, ні останню відому адресу реєстрації відповідача, а також дані щодо її числа, місяця та року народження.

Отже, вбачається, що в даному випадку матеріали справи не місять жодних доказів, що місце проживання або перебування відповідача, за яким можливо пред`явити даний позов про позбавлення батьківських прав, згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України - є зареєстроване у встановленому законом порядку на території Ставищенської ОТГ Білоцерківського району Київської області.

В той же час, у своєму позові сторона позивача, посилаючись на ст. 28 ЦПК України, просить розглядати дану позовну заяву за зареєстрованим місцем проживання позивача.

Як вбачається з матеріалів позову, в даному випадку, окрім вимог про позбавлення батьківських прав відповідача, позивач також заявляє вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

Однак, суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Частиною 1 ст. 28 ЦПК України передбачено, що позови про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Проте в даному випадку, слід зазначити, що вимога позивача про стягнення аліментів на утримання дитини - є похідною від заявленої вимоги щодо позбавлення батьківських прав, яка не може бути розглянута окремо.

Оскільки за даними правовідносинами, питання про стягнення аліментів на утримання дитини, відносно якої позивачем заявлено вимогу щодо позбавлення батьківських прав стосовно відповідача - вирішується під час розгляду вимог щодо позбавлення батьківських прав, то вбачається, що дану позовну заяву слід пред`являти до відповідного суду, згідно загальних правил територіальної підсудності, за місцем реєстрації відповідача, відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України.

У відповідності до матеріалів позову, встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача - не вбачається можливим, а його останнє відоме місце реєстрації не зазначено, що не дає підстав вважати дану справу підсудною Ставищенському районному суду.

Частиною 9 ст. 28 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Проте суд зазначає, що з поданих матеріалів позовної заяви, також не вбачається можливим встановити, що майно відповідача або його місце роботи, знаходяться на території Ставищенської ОТГ Білоцерківського району Київської області.

Вказані недоліки позбавляють можливості суд визначити підсудність вказаної справи, саме за Ставищенським районним судом, в порядку ч. 1 ст. 27 та ч. 9 ст. 28 ЦПК України та відкрити провадження у справі.

Крім того, оскільки з наданої відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру не можливо пересвідчитись, щодо останнього відомого місця реєстрації відповідача, то в даному випадку суд позбавлений можливості направити дану справу за підсудністю до належного суду, в порядку визначеному законом.

В той же час, суд зазначає, що відповідно до ст. 378 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).

Тобто, в розумінні зазначеної статті, ухвалення судового рішення, з порушенням правил підсудності є безумовною підставою для його скасування.

Таким чином, з метою недопущення розгляду даної позовної заяви з порушенням правил підсудності, позивачу необхідно подати до суду докази, які підтверджують, що останнє відоме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання чи перебування відповідача, його майна або місце роботи - знаходяться на території Ставищенської ОТГ Білоцерківського району Київської області, що надасть можливість визначити територіальну підсудність даної позовної заяви, згідно ч. 1 ст. 27 або ч. 9 ст. 28 ЦПК України, оскільки пред`явлення зазначеного позову, відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України, за місцем реєстрації позивача - в даному випадку, не передбачено положеннями цивільно-процесуального закону.

Згідно із ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Отже, відповідно до положень ст. 19 Сімейного Кодексу України, питання щодо позбавлення батьківських прав певної особи повинно обов`язково розглядатися в досудовому порядку органом опіки та піклування з оформленням та видачею про це письмового висновку, однак, в додатках до позовної заяви відсутній висновок про доцільність позбавлення відповідачки батьківських прав.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, позивачем не здійснено заходів обов`язкового досудового урегулювання спору шляхом звернення до служби у справах дітей за місцем проживання дитини для отримання Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, який складається Службою за місцем проживання дитини на підставі зібраних матеріалів згідно Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дітей від 24 вересня 2008 року №866, - що є обов`язковою умовою/процедурою також і відповідно до частини 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України

Позивачем не зазначено, чи взагалі розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Висновок органу опіки та піклування є ключовим доказом по даній категорії справ, якою б не була підстава позбавлення батьківських прав. Даний висновок робиться на підставі засідань комісії органу опіки та піклування про питання доцільності позбавлення батьківських прав. Для підготовки даного висновку комісія спілкується з відповідачем та вивчає наявність підстав для позбавлення батьківських прав.

Ненадання висновку одночасно з позовом позбавляє суд можливості провести розгляд справи у встановленому законом порядку.

Таким чином, на даній стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

У цьому контексті суд звертає увагу на позицію ВСС України, викладену в ухвалі від 01.11.2017р. у справі №211/559/16-ц, відповідно до якої позбавлення батьківських прав є передчасним без відповідного висновку органу опіки та піклування.

Окрім того, відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п. 5.26 Національного стандарту ДСТУ 4163:2020 «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів», відповідно до якого відмітка про засвідчення копії документа складається з таких елементів: слів «Згідно з оригіналом» (без лапок), найменування посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її власного імені та прізвища, дати засвідчення копії.

Проте, копії доказів, що додані позивачем до позовної заяви, не засвідчені у встановленому законом порядку, оскільки не містять власного імені і прізвища особи, яка виконала таке засвідчення.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення її без руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення заяви без руху зазначаються недоліки заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне заяву залишити без руху, надавши строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Ставищенської селищної ради Білоцерківського Київської області та Білоцерківське районне управління поліції ГУНП в Київській області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки поданої позовної заяви в п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Р. В. Гуртовенко