Справа № 136/105/22
УХВАЛА

іменем України

06 червня 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі

головуючого судді Шпортун С.В.

присяжних Бриль Г.Л., Вдовиченко А.В.,

за участі секретаря судового засідання Белінської С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Турбівська селищної рада Вінницького району Вінницької області про визнання громадянина недієздатним та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

У судове засідання не з`явилась заявник ОСОБА_1 , будучи повідомленою про день та час розгляду справи належним чином, про причини неявки не повідомила.

Представник заінтересованої особи в судове засідання також не з`явився, відомості про належне повідомлення додано до справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи встановив, що заявник звернулась до суду із даною заявою 25.01.2022, за якою 26.01.2022 ухвалою суду було відкрито провадження у справі.

13.04.2022 у справі призначено судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Вінницької обласної психоневрологічної лікарні імені академіка Ющенка, а провадження зупинено на час проведення експертизи.

17.10.2022 до канцелярії суду надійшло повідомлення експерта від 12.10.2022 №08.1-116/2-598 про неможливість проведення експертизи, у зв`язку із незабезпеченням явки громадянина стосовно якого вирішується питання про визнання його недієздатною для проведення експертизи, у зв`язку із чим 27.10.2022 ухвалою суду поновлено провадження у справі.

23.12.2022 ухвалою суду клопотання заявника задоволено, матеріали цивільної справи №136/105/22 направлено до експертної установи для проведення судово-психіатричної експертизи згідно з ухвалою суду від 13.04.2022, а на час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

03.03.2023 до канцелярії суду повернуто повторно матеріали цивільної справи із повідомленням експерта від 02.03.2023 № 46/2-151 про неможливість проведення експертизи, у зв`язку із незабезпеченням явки громадянина стосовно якого вирішується питання про визнання його недієздатною для проведення експертизи, у зв`язку із чим ухвалою суду від 06.03.2023 поновлено провадження у справі.

У судові засідання призначені судом 31.03.2023, 01.05.2023, 06.06.2023 заявник, будучи повідомленою про день та час призначених судових засідань не з`являлась, про поважність причин неявки не повідомляє, причини неможливості забезпечення особи питання про недієздатність якої нею порушено до експертної установи не наведено, разом з цим до матеріалів справи долучено заяву від 12.04.2022 про розгляд справи у її відсутність.

Відповідно до положень статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частина 2 цієї норми встановлює, що суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.

Відповідно до положень статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

За загальним правилом, встановленим статтею 12 ЦК України, особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд.

За приписами ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з положеннями статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

За приписом статті 41 цього Кодексу у зв`язку із визнанням фізичної особи недієздатною вона не вправі вчиняти правочини, тобто дії, які спрямовані на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а одним із наслідків визнання фізичної особи недієздатною є встановлення над нею опіки.

Цивільний закон також передбачає можливість обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (частина 1 статті 36 ЦК України).

Визначення понять психічного розладу та тяжкого психічного розладу дає Закон України «Про психіатричну допомогу», відповідно до якого психічними розладами є розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті, а під тяжким психічним розладом розуміють порушення психічної діяльності функціонального характер розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

Отже за змістом наведених положень цивільного закону недієздатність особи - це втрата можливості користуватися своїми громадянськими правами внаслідок глибоких порушень психіки.

Суд може визнати фізичну особу недієздатною при наявності даних про те, що певний стан її психіки, який проявляється у хронічному, стійкому тяжкому психічному розладі, позбавляє таку особу здатності усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Дані про психічний розлад фізичної особи та вплив цього розладу на здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними повинні бути достатніми і переконливими, в інакшому випадку будуть порушені права та законні інтереси такої особи.

Відповідно до положень частини 1 статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу.

Стаття 103 цього Кодексу визначає, що призначення експертизи судом є обов`язковим, якщо у справі необхідно встановити, зокрема, психічний стан особи.

Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Аналізуючи наведені норми матеріального та процесуального закону в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у справі про визнання особи недієздатною висновок судово-психіатричної експертизи є обов`язковим доказом, відсутність якого позбавляє суд можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення.

У рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

За приписами п.9 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

З аналізу вказаної норми слідує, що за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача (заявника), який не забезпечив без поважних причин суду докази, необхідні для вирішення спору, суд залишає позов без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду судом справи без прийняття рішення суду по суті заявленого спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Отож залишення позову без розгляду за вказаних вище підстав не порушує суть права доступу до суду, оскільки заявник не втрачає можливості на повторне звернення до суду після усунення недоліків, про які йдеться у цій ухвалі.

З огляду на наведене, неможливість суду прийняти рішення за відсутності висновку експерта про стан здоров`я особи питання про недієздатність якої порушено заявником, суд вважає, що наявні усі правові підстави для залишення даної заяви без розгляду.

Керуючись ст. 10, 257, 259, 260, 261 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Турбівська селищної рада Вінницького району Вінницької області про визнання громадянина недієздатним та призначення опікуна - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутись до суду повторно. У разі залишення заяви без розгляду заявник має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій заявника.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Вінницького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Світлана ШПОРТУН

Присяжні Галина БРИЛЬ

Андрій ВДОВИЧЕНКО