УХВАЛА

05 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 147/692/23

провадження № 61-16363ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Ступак О. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного центру зайнятості про стягнення матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до в якому просила стягнути з Вінницького обласного центру зайнятості на її користь: матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 33 429,44 грн; матеріальну допомогу для оздоровлення в розмірі 33 429,44 грн; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з розрахунку 1 134,44 грн за кожен день прострочення по день ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що з 11 січня 1993 року до 20 березня 2023 року вона працювала у Вінницькій обласній службі зайнятості, з 04 травня 2018 року до 20 березня 2023 року працювала на посаді директора Тростянецької районної філії Вінницького обласного центру зайнятості.

02 січня 2023 року на ім`я директора Вінницького обласного центру зайнятості ОСОБА_2 нею було подано звернення про розгляд заяв про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення. Надання вищезгаданих допомог передбачено пунктом 3.1.6 та пунктом 3.1.7 Колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Вінницького обласного центру зайнятості на 2021-2023 роки, прийнятого на загальних зборах трудового колективу Вінницького обласного центру зайнятості 01 червня 2021 року. За наслідками розгляду цього звернення листом від 18 січня 2023 року № 08-20/253-23 Вінницький обласний центр зайнятості відмовив у виплаті надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення з посиланням на ту обставину, що кошти на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення в Тимчасовому кошторисі видатків Вінницького обласного центру зайнятості на І квартал 2023 року не передбачені.

Також, директорам районних, міськрайонних та міській філії Вінницького обласного центру зайнятості було надіслано лист від 19 січня 2023 року № 08-20/265-23 про те, що кошти на виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги для оздоровлення в Тимчасовому кошторисі видатків Вінницького обласного центру зайнятості на І квартал 2023 року не передбачені.

31 січня 2023 року Постановою Кабінету Міністрів України № 85 затверджено бюджет Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття на 2023 рік, який затверджує витрати на утримання та забезпечення діяльності Державної служби зайнятості. Зважаючи на це, позивач 06 лютого 2023 року подала заяву (звернення) на ім`я директора Вінницького обласного центру зайнятості ОСОБА_2 про повторний розгляд її заяв від 02 січня 2023 року про надання матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення.

У відповідь на заяву Вінницький обласний центр зайнятості листом від 22 лютого 2023 року № 5.1/08-20/804-23 повідомив, що Державним центром зайнятості 15 лютого 2023 року затверджено кошторис видатків Вінницького обласного центру зайнятості на 2023 рік, але фонд заробітної плати, затверджений в кошторисі, розрахований тільки на 2 штатні одиниці, які передбачено штатним розписом у новоствореній структурі Гайсинської філії для Тростянецького сектору (з 11 працівників після ліквідації Тростянецької районної філії Вінницького обласного центру зайнятості передбачено лише 2 посади працівників Тростянецького сектору Гайсинської філії).

20 березня 2023 року наказом Вінницького обласного центру зайнятості № 315-к позивача було звільнено з посади директора Тростянецької районної філії Вінницького обласного центру зайнятості за пунктом 1 статті 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників. Згідно з повідомленням про нараховані та виплачені позивачу суми при звільненні від 20 березня 2023 року № 07-50/127-23 матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та допомога для оздоровлення відсутня.

Позивачка вважала, що невиплата передбаченої колективним договором матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та допомоги на оздоровлення порушує її права та потребує судового захисту для відновлення порушеного права. Оскільки на момент звернення до суду Вінницький обласний центр зайнятості не здійснив розрахунок з позивачем, то з відповідача підлягає стягненню також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 08 серпня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Вінницького обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 33 429,44 грн, з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів і зборів. Стягнуто з Вінницького обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 матеріальну допомогу для оздоровлення у розмірі 33 429,44 грн, з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів і зборів. Стягнуто з Вінницького обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 66 858,88 грн, з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів і зборів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Вінницького обласного центру зайнятості в дохід держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. Стягнуто з Вінницького обласного центру зайнятості на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 448,65 грн.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року апеляційну скаргу Вінницького обласного центру зайнятості задоволено. Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 08 серпня 2023 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулася засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Вінницького апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просить його скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Верховним Судом враховано, що рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(ІІ)/2023 у справі щодо гарантування права на судовий захист у малозначних спорах: визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України; визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) пункти 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Оскільки предметом позову у цій справі є стягнення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі 33 429,44 грн, матеріальної допомоги для оздоровлення у розмірі 33 429,44 грн, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 66 858,88 грн, що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (671 000,00 грн), Верховний Суд дійшов висновку, що рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Касаційна скарга містить посилання на те, що рішення у цій справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскаржується до суду касаційної інстанції на підставі підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд зазначає, що поняття значного суспільного інтересу та винятковості справи є оціночним та потребує належного обґрунтування. Заявник не навів переконливих доводів та не надав відповідних доказів, які б свідчили про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має для нього виняткове значення. Сама по собі поширеність відповідної категорії справ не є достатнім обґрунтуванням значного суспільного інтересу до цієї справи. Незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що становить значний суспільним інтерес або має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Оскільки, касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, та судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що є меншим, ніж двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 19 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницького обласного центру зайнятості про стягнення матеріальної допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний О. В. Ступак