Справа № 559/1414/23
Провадження № 2/559/403/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі: головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Дубенської міської ради, про визначення місця проживання дітей з батьком та припинення стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вишковська В.І. посилається на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилось троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .Рішенням Дубенського міськрайонного суду № 559/470/16-ц від 13.04.2016 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, дітей залишено проживати з матір`ю.

На підставі судового наказу Дубенського міськрайонного суду №559/531/19 від 27.03.2019 року з позивача стягуються аліменти у розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13 березня 2019 року по даний час.

Проте, з 2021 року діти фактично проживають з батьком та зареєстровані за його місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Мати дітей не бере участі у їх вихованні та утриманні протягом більше як двох років. В квартирі, де проживають діти, створені належні умови для їх постійного проживання. Комісією служби у справах дітей під час виїзду за місцем проживання дітей було встановлено, що батько самостійно виховує та утримує своїх дітей з 2021 року. Мати із дітьми більше ніж два роки не проживає, участі у вихованні та утриманні дітей не бере, з дітьми не спілкується. Дане встановлено актом обстеження умов проживання сімї ОСОБА_1 від 25.04.2023 року.

ОСОБА_5 навчається в 7-Г класі Дубенського ліцею №6 Дубенської міської ради. Згідно психолого-педагогічної характеристики ліцею, протягом навчання лише батько, без участі матері, стежив за успішністю та шкільним життям дитини. Батько приділяє належну увагу і турботу щодо розвитку дитини, бере активну участь у вихованні доньки, відвідує ліцей, регулярно цікавиться результатами навчання та поведінкою ОСОБА_5 . Згідно характеристики на ОСОБА_4 , він навчається з 2021 року у Мирогощанському аграрному коледжі. Батько бере активну участь у житті сина, постійно підтримує зв`язок з куратором групи. Мати, ОСОБА_2 , з сім`єю не проживає, оскільки батьки розлучені і ОСОБА_4 та його молодша сестра ОСОБА_5 знаходяться повністю на утриманні батька. Мама з куратором на зв`язок не виходила, на батьківські збори не з`являлась.

Згідно інформації КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 28.04.2023 року №106, під час звернення за медичною допомогою, а також під час проходження профілактичних щеплень за попередні три роки, дітей супроводжує тато ОСОБА_1 , він же цікавиться станом здоров`я дітей та консультується з лікарем з приводу їх захворювань. Мама, ОСОБА_2 , до педіатра з приводу захворювання дітей або з іншого приводу не зверталася протягом останніх трьох років і ніяким чином не цікавилась станом їхнього здоров`я.

На даний час позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , згідно з службової характеристики за місцем роботи характеризується виключно позитивно. Згідно Звіту про здійснені відрахування та виплати, позивач отримує стабільний дохід, з позивача стягуються аліменти на утримання дітей, борг відсутній. Тому, станом на сьогодні Позивач працевлаштований, отримує дохід, має можливість надавати дітям все необхідне для навчання, розвитку та зростання.

Відповідач, у свою чергу, з 2021 року постійно проживає за кордоном, додому не приїзджає, не надає в повному обсязі дітям належний догляд, саме тому, задля забезпечення найкращих інтересів дітей позивач вважає, що їх місце проживання має бути визначене з батьком, адже саме він на даний час несе основну відповідальність за їх виховання.

У зв`язку з цим, Позивач, як батько дітей, усвідомлюючи свою особисту відповідальність за виховання та піклування про дітей, створення для них належних соціально-побутових умов проживання, збереження психічного та фізичного здоров`я, духовного та розумового розвитку, вважає за можливе визначити місце проживання дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з ним. Між Позивачем та дітьми склалися усталені доброзичливі відносини, які сприяють належному вихованню дітей, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Позивач, як батько, сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, бере активну участь у вихованні та матеріальному забезпеченні своїх дітей. Діти також прив`язані до батька і бажають проживати з ним.

Таким чином, вважає, що проживання доньки та сина разом з батьком, відповідатиме їх інтересам. Позивач має бажання та можливість забезпечити належні умови проживання, повною мірою займатися вихованням дітей. Крім нього, інших осіб які б могли займатися вихованням та утриманням дітей - немає.

Крім того, спірним залишається питання зі сплатою аліментів на утримання дітей, адже фактично кошти, які стягуються з позивача на утримання дітей на користь відповідачки не можуть бути ними використані за призначенням, оскільки перебувають у розпорядженні відповідачки. Тому, вважає, у цій ситуації є зміна обставин, які дають право боржнику на припинення стягнення з нього аліментів, оскільки, діти проживають з батьком та повністю перебувають на його утриманні.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 08.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 , згідно поданої заяви, просить провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи.

Представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Пащук Т.С. подав до суду заяву про визнання позову про визначення місця проживання дітей з батьком та припинення стягнення аліментів, в порядку ст.. 206 ЦПК України. Згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без участі відповідачки та її представника.

Представник третьої особи: органу опіки та піклування Дубенської міської ради - Кобилянський Р.Ф., згідно поданої заяви просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно роз`яснень, що містяться в пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», … у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду № 559/470/16-ц від 13.04.2016 року (а.с. 12).

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 . Їх батьками зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що свідчать свідоцтва про народження дітей (а.с. 13, 14, 15).

Згідно довідки про склад зареєстрованих осіб №355 від 04.04.2023, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстровані його діти: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , а також дружина ОСОБА_2 (а.с. 16)

Як зазначено в акті обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї від 25.04.2023, комісією служби у справах дітей Дубенської міської ради встановлено, що ОСОБА_1 живе зі своїми дітьми, двоє з яких неповнолітні. З його слів, слів дітей та сусідів, він самостійно виховує та утримує дітей з 2021 року. Більше двох років мати дітей з ними не проживає, з дітьми не спілкується, участі у їх вихованні та утриманні не бере. В квартирі, де проживають діти, створені належні умови для їх постійного проживання (а.с. 17).

Як зазначено у психолого-педагогічній характеристиці на ОСОБА_5 , яка навчається в 7-Г класі Дубенського ліцею №6 Дубенської міської ради, протягом навчання лише батько, без участі матері, стежив за успішністю та шкільним життям дитини. Батько приділяє належну увагу і турботу щодо розвитку дитини, бере активну участь у вихованні доньки, відвідує ліцей, регулярно цікавиться результатами навчання та поведінкою ОСОБА_5 (а.с. 19).

Згідно характеристики на ОСОБА_4 , він навчається з 2021 року у Мирогощанському аграрному коледжі. Батько бере активну участь у житті сина, постійно підтримує зв`язок з куратором групи, адекватно реагує на зауваження та пропозиції щодо навчання ОСОБА_4 , цікавиться життям сина, організовує правильне проведення вільного часу, моніторить поводження сина в мережі інтернет та інформаційну гігієну, забезпечує достатній рівень навчання сина. Мати, ОСОБА_2 , з сином спілкується, проте з сім`єю не проживає, оскільки батьки розлучені і ОСОБА_4 та його молодша сестра ОСОБА_5 знаходяться повністю на утриманні батька. Мама з куратором на зв`язок не виходила, на батьківські збори не з`являлась (а.с. 20).

Згідно інформації, наданої на адвокатський запит, наданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» від 28.04.2023 року №106, під час звернення за медичною допомогою, а також під час проходження профілактичних щеплень за попередні три роки, дітей супроводжує тато ОСОБА_1 , він же цікавиться станом здоров я дітей та консультується з лікарем з приводу їх захворювань. Мама, ОСОБА_2 , до педіатра з приводу захворювання дітей або з іншого приводу не зверталася протягом останніх трьох років і ніяким чином не цікавилась станом їхнього здоров`я (а.с. 18).

Позивач ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , згідно службової характеристики за місцем роботи характеризується виключно позитивно (а.с. 21).

На підставі судового наказу Дубенського міськрайонного суду №559/531/19 від 27.03.2019 року з позивача стягуються аліменти у розмірі по 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 13 березня 2019 року (а.с. 22).

Постановою Дубенського МРВ ДВС від 12.04.2019, відкрито виконавче провадження ВП №58876957 по виконанню вищевказаного судового наказу (а.с. 25).

Згідно Звіту про здійснені відрахування та виплати, позивач отримує стабільний дохід, з позивача стягуються аліменти на утримання дітей, борг відсутній (а.с. 23).

Як зазначено у висновку органу опіки та піклування Дубенської міської ради №1959/05-02-28/23 від 05.06.2023, вважають за доцільне визначити місце проживання дітей: неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком - ОСОБА_1 (а.с. 42-44).

Норми права, які застосував суд.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 150 Сімейного кодексу України одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок належного виховання та розвитку дитини. Батьки зобов`язані піклуватися, зокрема, про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Зазначена норма встановлює заборону фізичних покарань дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Частиною 3 ст. 151 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 4 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Частиною 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні спору між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, необхідно виходити з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, ухвалене рішення повинно відповідати інтересам неповнолітніх. При цьому, повинно бути ураховано, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

За змістом викладеного в ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 рокута набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до ст. 273СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина.

Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2ст. 18СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання.

При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Мотивована оцінка і висновки суду.

Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Враховуючи, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та малолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають разом з батьком - ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , який належно піклується про них, забезпечує усім необхідним для життя та навчання, мати дітей ОСОБА_2 більше двох років з дітьми не проживає, їхнім вихованням та утриманням не займається, позовні вимоги визнала повністю, враховуючи висновок органу опіки та піклування Дубенської міської ради, суд вважає доцільним визначити місце проживання дітей разом з батьком, оскільки це відповідає їх інтересам.

Також, суд враховує, що діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживають з батьком - позивачем по справі та повністю знаходяться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дітей, які стягуються на підставі судового наказу Дубенського міськрайонного суду №559/531/19 від 27.03.2019. Припинення стягнення аліментів здійснити з моменту звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги щодо стягнення понесених судових витрат у вигляді сплаченого судового збору позивачем та його представником не ставилось, отже ці витрати залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 223, 258, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування Дубенської міської ради, про визначення місця проживання дітей з батьком та припинення стягнення аліментів - задовольнити.

Визначити місце проживання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з батьком - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за його місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Припинити стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що здійснюється на підставі судового наказу Дубенського міськрайонного суду Рівненської області № 559/531/19 від 27 березня 2019 року, з 04 травня 2023 року (дати звернення до суду з даним позовом).

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: орган опіки та піклування Дубенської міської ради, адреса вул. Замкова, 4, м. Дубно, Рівненської області, .

Суддя: