єдиний унікальний номер справи 531/1039/23
номер провадження 2/531/246/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року місто Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді - Герцова О. М.,

за участі секретаря судового засідання - Капленко Є. С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , за участі представника позивача адвоката Бурбак Оксани Валеріївни, до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Карлівської міської ради, про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Карлівського районного суду Полтавської області з позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання дочки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю. Позовну заяву мотивувала тим, що рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 09.03.2023 року шлюб між нею та відповідачем розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає з матір`ю і на далі бажає з нею проживати.

15.05.2023 року ухвалою суду відкрито провадження в справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивачка та її представник до суду не з`явилися. Від адвоката Бурбак О. В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій адвокат зазначила, що сторона позивача позов підтримує у повному обсязі.

Відповідач до суду не з`явився, надавши суду заяву про визнання позовної заяви та зазначив, що підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 разом з матір`ю, оскільки це буде відповідати інтересам їх спільної дитини, враховуючи їх емоційний та психологічний зв`язок. .

Представник третьої особи, в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований 15.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Карлівського районного управління юстиції Полтавської області. Вказаний шлюб 09.03.2023 року рішенням Карлівського районного суду Полтавської області у справі № 531/2680/22 розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого Халтуринською сільською радою Карлівського району Полтавської області 15.04.2008 року, свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері та проживає разом з нею.

З характеристики, виданої Карлівським ліцеєм імені ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_3 , 2008 року народження, є ученицею 9- А класу ліцею, в якому навчається з першого класу. Мати постійно цікавиться життям доньки, часто телефонувала та відвідувала навчальний заклад, була присутня на всіх батьківських зборах.

Відповідно до характеристики ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданої 13.03.2023 головою ЖБК «Мрія», за час її проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зарекомендувала себе, як ввічлива та доброзичлива мешканка, завжди чиста та охайна, скарги від сусідів не надходили.

Листом від 29.05.2023 № 01 21/453 Служба у справах дітей Виконавчого комітету Карлівської міської ради повідомила про неможливість підготовки та надання висновку щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 з матір`ю, оскільки до служби надійшов лист представника позивача адвоката Бурбак О.В., в якому зазначено, що ОСОБА_1 разом з дитиною ОСОБА_3 , у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення та оголошення військового стану на території України, виїхала за її межі.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст.160 СК, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ч.2 ст.161 СК України, під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Ухвалюючи рішення у справі «М.С. проти України» від 11.07.2017 року (заява №2091/13) ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язок із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року по справі №402/428/16- ц Верховний Суд зазначив, що законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Також у вказаній постанові Верховний Суд відступив від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі №6-2445цс16 та від 12 липня 2017 року у справі №6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме ст. 161 СК України та принципу 6 Декларації прав дитини, про обов`язковість брати до уваги принцип 6 Декларації прав дитини стосовно того, що малолітня дитина не повинна , крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена з матір`ю. Велика Палати Верховного Суду зазначила, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують, проживають окремо. Неповнолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .

У постанові від 15.01.2020 року у справі №200/952/18 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірванню шлюбу. У разі наявності спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , якою створені належні умови для дитини, батько не заперечує проти визначення місця проживання дитини з матір`ю, через що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини задовольняються.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 81,130,131, 141, 206, 229, 247, 263, 354 ЦПК України, суд ,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 , за участі представника позивача адвоката Бурбак Оксани Валеріївни, до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей Виконавчого комітету Карлівської міської ради, про визначення місця проживання дитини задовольнити повністю.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , з покладенням на матір обов`язку щодо утримання та виховання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені нею витрати по сплаті судового збору у сумі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги або через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Герцов