Справа №: 343/1265/23
Провадження №: 2/0343/381/23
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

судді - Монташевич С. М.,

з участю: секретаря судового засідання - Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження в режимі відеоконференції з представниками позивача та відповідачки цивільну справу № 343/1265/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Іваніва О.Б.,

представника відповідачки ОСОБА_3 - адвоката Моленя Р.Б.,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

позивач ОСОБА_1 просить визнати, що частка спадкодавця ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на торгове приміщення, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , становила 1/2.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його син ОСОБА_5 (далі - спадкодавець). Після його смерті він звернувся до приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу Ананевич О.М. із заявою про прийняття спадщини за законом. Його ж дружина, мати спадкодавця, ОСОБА_2 подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини на його користь. Окрім нього та його дружини спадкоємцями першої черги є також дружина спадкодавця ОСОБА_3 та неповнолітній син спадкодавця ОСОБА_4 .

На те майно, яке на час смерті спадкодавця було зареєстровано за останнім і збереглося (приміщення « Спинарник »), йому, позивачу, видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.05.2023 на 1/2 частку. Проте на ряд іншого майна, яке набуте спадкодавцем у шлюбі із ОСОБА_3 та є зареєстрованим за останньою, оформити свої спадкові права він не може. Це стосується, у тому числі, й торгового приміщення, яке знаходиться за вищевказаною адресою. Це майно є спільною сумісною власністю спадкодавця та ОСОБА_3 , оскільки воно набуте у шлюбі, тому вважає, що його, спадкодавця, частка у ньому становить 1/2.

Оскільки він скористався своїм правом на спадкування, у встановлений законом строк не відмовлявся від спадщини та з урахуванням тієї обставини, що дружина ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини після смерті спадкодавця на його користь, він 08 травня 2023 року звернувся до приватного нотаріуса Ананевич О.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у спільній сумісній власності. У заяві просив видати йому свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку з 1/2 частки у спільному майні, яке набуто у шлюбі спадкодавця та ОСОБА_3 . Однак своїм листом від 15.05.2023 за №36/01-16 нотаріус повідомила, що для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця потрібно подати правовстановлюючі документи, видані за померлим.

Оскільки торгове приміщення зареєстровано за ОСОБА_3 і він доступу до нього не має, тому оформити свої спадкові права не може. Добровільно вирішити питання поділу спадкового майна неможливо, тому він змушений звертатися до суду із даним позовом.

Предтавник відповідачки ОСОБА_3 подав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити. Свою позицію мотивував тим, що, позивач, заявляючи, що спірне майно було придбано на ім`я його довірительки за час шлюбу, тому воно є спільною сумісною власністю спадкодавця, надає копію витягу з державного реєстру речових прав, згідно з яким за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на торгове приміщення 39, що по АДРЕСА_2 . Проте вказаний об`єкт нерухомості набутий у власність останньою на підставі інвестиційного договору № 19 від 10.03.2010, який укладений нею особисто та за її власні кошти. Крім того, торгове приміщення придбане нею для використання у підприємницькій діяльності. Доказів його придбання за рахунок коштів подружжя позивач суду не надає. Відтак торгове приміщення є особистою власністю його довірительки та не може бути спільною сумісною власністю подружжя.

Також представник відповідачки ОСОБА_3 скерував на електронну адресу суду письмові пояснення, в яких вказав, що позивач обрав неналежний спосіб захисту, тому що визначення судом частки подружжя у праві спільної сумісної власності за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки в такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не є стороною процесу та у зв`язку зі смертю не має цивільної процесуальної правоздатності й дієздатності. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник позивача - адвокат Іванів О.Б. у судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя, просив задовольнити позовні вимоги щодо торгового приміщення, які вони підтримують з врахуванням того, що іншу частину позовних вимог (щодо земельних ділянок, житлового будинку та транспортних засобів за їх клопотанням було залишено без розгляду. Додатково зазначив, що позивач має право на спадкування 1/4 частки всього торгового приміщення, яке хоч і зареєстрвоане за відповідачкою ОСОБА_3 , але є спільною сумісною власністю подружжя. Документом, яким підтверджується вказана обставина, є витяг з реєстру прав власності, в якому вказано, що право власності на торгове приміщення зареєстроване в 2012 році, а шлюб укладено в 2009 році, що вказує на те, що майно придбано за час шлюбу. Спільність набуття майна подружжям презюмується, натомість відповідачкою не надано жодного доказу на підтвердження того, що спірне майно є її індивідуальною власністю. Щодо обраного неналежного способу захисту також заперечив, оскільки суд не вправі перебирати на себе повноваження нотаріуса на оформлення спадкових прав, саме такою була позиція Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних справ. Таким чином, визначення частки померлого у спадковому майні потрібне ОСОБА_1 для оформлення спадкових прав після смерті сина.

Представник відповідачки ОСОБА_3 - адвокат Молень Р.Б. в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов та письмових поясненнях. Додатково зазначив, що стороною позивача не доведено, що спірне майно набуте за спільні кошти подружжя, натомість ними доведено, що таке набуте за особисті кошти його довірительки, які вона отримала з підприємницької діяльності. Крім того звернув увагу суду на те, що обраний позивачем спосіб захисту не узгоджується із вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної правоздатності та дієздатності, що свідчить у тому числі про неефективність способу захисту прав особи, відповідно до положень ст. 16 ЦК України. Належним у даному випадку способом захисту є визнання права власності на спадкове майно.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , інтереси якого представляє законний представник ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися.

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

26 травня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати, що частка ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на: торгове приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку, кадастовий номер: :01:009:0242, площею 0,0648 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , житловий будинок по АДРЕСА_3 , транспортні засоби, становила 1/2. Цього ж дня позивач подав клопотання про витребування доказів, а також заяви про забезпечення позову та про забезпечення доказів.

Ухвалами суду від 29.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, задоволено клопотання про витребування доказів, а також частково - клопотання про забезпечення позову.

01 червня 2023 року від представника відповідачки ОСОБА_3 поступило заперечення на заяву про забезпечення доказів.

Ухвалою суду від 02.06.2023 у задоволенні заяви про забезпечення доказів відмовлено.

13 та 21 червня 2023 року на адресу суду надійшли витребовувані судом докази, серед яких матеріали спадкової справи.

26 червня 2023 року від імені відповідачки ОСОБА_3 поступив відзив на позов.

19 липня 2023 року представник позивача подав заяву про залишення частини позовних вимог без розгляду.

Представник відповідачки 27.07.2023 скерував на електронну адресу суду заяву про розгляд заяви про залишення частини позовних вимог без розгляду без їх участі та просив призначити справу до судового розгляду у режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 27.07.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , про визначення частки померлого у праві сумісної власності в частині визнання, що частка ОСОБА_5 у праві спільної сумісної власності на: земельну ділянку, кадастовий номер: :01:009:0242, площею 0,0648 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , житловий будинок по АДРЕСА_3 , транспортні засоби, становила 1/2, залишено без розгляду. Підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду та задоволено клопотання представника відповідачки ОСОБА_3 про проведення судових засідань в режимі відеоконференції.

23 серпня 2023 року від представника позивача поступило клопотання про проведення судового засідання з його участю у режимі відеоконференції, яке ухвалою суду від 24.08.2023 задоволено.

30 серпня 2023 року від представника відповідачки ОСОБА_3 поступило клопотання про відкладення судового засідання, а 28 вересня 2023 року - клопотання про залишення без руху позовної заяви ОСОБА_1 , яке залишене без задоволення.

02 листопада 2023 року від представника відповідачки ОСОБА_3 на електронну адресу суду надійшли письмові пояснення.

28 листопада 2023 року представник позивача подав заяву про учать в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке задоволено ухвалою суду від 28.11.2023.

29 листопада 2023 року відповідачка ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи без її участі.

До закінчення судових дебатів представники сторін заявили про намір подати докази протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення на підтвердження понесення судових витрат.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 11.11.1985, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 . Його батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 8).

Дружиною ОСОБА_5 була ОСОБА_3 (а.с. 134), а сином - ОСОБА_4 (а.с. 135).

Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 05.07.2022, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Після його смерті ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с. 9). ОСОБА_2 ж подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті сина ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 (а.с. 10).

У зв`язку зі зверненням спадкоємців до нотаріуса була зареєстрована спадкова справа, на що вказують витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 69359738, № 69359672 від 01.07.2022 (а.с. 11, 12).

ОСОБА_1 приватним нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частку приміщення "Свинарник", що в АДРЕСА_3 (а.с. 17), яке зареєстроване в Держаному реєстрі речових прав, на що вказує відповідний витяг № 332265662 від 15.05.2023 (а.с. 18).

Вказана нерухомість, адреса знаходження якого була змінена, належала ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 14, 15, 16).

Також з копій спадкової справи № 29/2022 (а.с. 126-145) встановлено, що за прийняттям спадщини після смерті ОСОБА_5 зверталася і ОСОБА_3 , яка перебувала в зареєстрованому шлюбі з спадкодавцем. ОСОБА_3 зверталася до нотаріуса також із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом

Крім того ОСОБА_1 звертався до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у спільній сумісній власності, у тому числі на торгове приміщення 39, яке знаходиться по АДРЕСА_2 (а.с. 21).

Проте приватний нотаріус повідомила, що для видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно після смерті ОСОБА_5 потрібно подати правовстановлюючий документ, виданий за померлим (а.с. 22).

Як стверджено стороною позивача, оформити спадкові права на майно, яке перебувало у спільній сумісній власності його сина та відповідачки ОСОБА_3 , він не має змоги, оскільки таке оформлене на останню і частка його померлого сина в ньому не визначена.

Натомість представник відповідчки ОСОБА_3 вказав, що спірне нерухоме майно є приватною власністю його довірительки, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 325083908 від 07.03.2023 (а.с. 26 звор.) Враховуючи, що таке вона придбала за власні кошти, які отримані від її підпиємницької діяльності, оскільки вона є ФОП (а.с. 153), тому вказувати на те, що торгове приміщення є спільною сумісною власністю подружжя, безпідставно. Крім того сам спосіб захисту, який обраний позивачем, є неефективним.

Оцінка суду:

суд, вислухавши позивача, його представника, представника відповідачки ОСОБА_3 , взявши до уваги письмові заяви по суті, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані сторонами на обґрунтування позовних вимог та заперечень, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено статтею 16 ЦК України.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Верховний Суд наголошує, що позовні вимоги мають оцінюватися судом, виходячи з правових та фактичних підстав позову, наведених у позовній заяві, а не лише тільки з формулювань її прохальної частини, які можуть бути недосконалими.

Як на обґрунтування позовних вимог позивач посилався, зокрема, на те, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя і за відсутності визначення часток спадкодавця у праві такої власності на торгове приміщення він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

Відповідно до частини першої статті 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.

Разом із тим, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті (частина четверта статті 25 ЦК України).

З урахуванням зазначеного, суд резюмує, що визначення судом частки співвласника у праві спільної власності на нерухоме майно за померлим не узгоджується з вимогами чинного законодавства, оскільки у такому разі судом буде вирішено питання про права особи, яка не має цивільної процесуальної правоздатності та дієздатності, що свідчить, у тому числі, про неефективність способу захисту права особи відповідно до положень статті 16 ЦК України. У такому випадку спадкоємець не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Аналогічний правовий висновок неодноразово було викладено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 640/13903/16-ц (провадження № 61-15147св18); від 20 червня 2018 року у справі № 266/5267/18 (провадження № 61-6647св19); від 20 березня 2019 року у справі № 550/1040/16-ц (провадження № 61-28423св18); від 22 квітня 2020 року у справі № 601/2592/18 (провадження № 61-17859св19); від 22 квітня 2020 року у справі № 127/23809/18 (провадження № 61-11210св19); від 27 травня 2020 року у справі № 361/7518/16-ц (провадження № 61-43734св18), від 16 вересня 2020 року у справі № 464/1663/18 (провадження № 61-9410св19), що свідчить про сталість судової практики у спірних правовідносинах.

Враховуючи вищевказані положення закону та релевантну практику Верховного Суду, суд зважає на те, що ОСОБА_5 помер ще у квітні 2022 року, тому відповідно до частини четвертої статті 25 ЦК України його цивільна правоздатність припинилася, що свідчить про неможливість визначення за ним частки у спірному торговому приміщенні. Крім того, вказаний спосіб захисту не є ефективним в розумінні положень статті 16 ЦУ України та не призведе до відновлення порушення прав позивача, за захистом якого він звернувся до суду.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Такий висновок міститься, зокрема, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 листопада 2021 року в справі № 925/1351/19 (провадження № 12-35гс21).

У такому випадку позивач як спадкоємець за законом першої черги не позбавлений можливості захисту своїх прав шляхом подання позову про визнання права власності в порядку спадкування.

Таким чином, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 а, про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності слід відмовити.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, суд вважає за необхідне в силу вимог ч. 9 ст. 158 ЦПК України скасувати заходи забезпечення позову у виді накладеного арешту на 1/4 частку спірного торгового приміщення.

Розподіл судових витрат між сторонами:

беручи до уваги положення ст. 141 ЦПК України та зважаючи на те, що в задоволенні позову відмовлено, тому понесені позивачем витрати на сплату судового збору при поданні даного позову залишаються за ним та із відповідачів не стягуються.

При вирішенні питання про понесення сторонами витрат на професійну правничу допомогу, то суд враховує те, що їхніми представниками заявлено про намір відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду подати докази про розмір понесених судових витрат. Тому при поданні таких у визначений строк, буде призначено судове засідання для вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, однак на момент складення повного рішення суду таких не поступило.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності відмовити.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представники сторін, які зробили відповідні заяви, протягом п`яти днів після ухвалення рішення мають право подати докази щодо розміру понесених судових витрат.

Заходи забезпечення позову у виді накладеного арешту на 1/4 частку торгового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано 15.08.2012 за ОСОБА_3 , скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачі: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП невідомий, в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_3 , жителька АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повний зміст рішення суду буде складено до 08 грудня 2023 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич

Повний зміст рішення суду складено 08 грудня 2023 року.