Справа № 344/8864/23
Провадження № 2/344/2290/23
У Х В А Л А

08 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., ознайомившись з матеріалами заяви представника ОСОБА_1 адвоката Жарського Тараса Володимировича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславміськбуд» про витребування майна, -

В С Т А Н О В И В:

18.05.2023 адвокат Жарський Тарас Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Станіславміськбуд» про витребування майна.

Ухвалою від 19 травня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін.

08.06.2023 адвокат Жарський Тарас Володимирович подав заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на торгове приміщення АДРЕСА_1 , загальною площею 128 кв.м.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову заявник вказує про наявність спору про право власності позивача, яке не визнається третіми особами. Позивач вважає, що було порушено її право власності на приміщення, яке підлягає захисту в судовому порядку. Як вказується у заяві, наявні обґрунтовані підстави стверджувати, що оскільки станом на сьогодні відповідач володіє спірним приміщенням, у неї є можливість його відчужити без відома позивача, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в подальшому рішення суду.

Вивчивши заяву та матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Під час вирішення питання про забезпечення позову по суті, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову заявниця вказує на те, що у відповідача існує можливість здійснити дії з подальшого відчуження спірного приміщення без відома позивача, оскільки станом на сьогодні відповідач володіє цим приміщенням, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання в подальшому рішення суду.

При цьому у матеріалах заяви про забезпечення позову відсутні докази, які б давали підстави вважати про існування реальної загрози вчинення дій зі сторони відповідача, спрямованих на відчуження спірного майна, які порушують права заявника, що за своєю суттю є суб`єктивним припущенням сторони заявника.

Також, вбачаються розбіжності в адресі знаходження спірних торгових приміщень. Зокрема, як вказується у заяві, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Станіславміськбуд» та ОСОБА_1 13 травня 2012 року було укладено Договір купівлі-продажу № К/М-3, відповідно до якого продавець, який виконує функції Забудовника, зобов`язується передати у власність покупцю (тобто позивача) об`єкт нерухомого майна частину Торговий зал (Приміщення громадського призначення), за проектним № 3, на і (першому поверсі), проектною площею 89,92 м.кв., житлового будинку з будівельною адресою: АДРЕСА_2 (поруч будинку АДРЕСА_3 ), який буде створений (набутий) продавцем у майбутньому, а покупець зобов`язується прийняти цей об`єкт у відповідності до умов Договору та оплатити його.

З отриманої позивачем інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_2 вбачається, що 16.02.2023 року право власності на приміщення, що є об`єктом Договору, було зареєстровано за ОСОБА_2 (відповідачем), на підставі акту приймання-передачі, серія та номер: б/н, виданий 28.о8.2о19, видавник: між ТзОВ "Станіславміськбуд" та ОСОБА_2 ; Договору купівлі-продажу майнових прав, серія та номер: К/Т-1, виданий 15.10.2018.

Відтак, зі змісту заяви вбачається розбіжність в адресі торгового приміщення, щодо якого заявник просить накласти арешт.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки на даному етапі така заява належним чином не обґрунтована та не доведена.

Одночасно слід роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-150,153,157 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Т.М. Антоняк