ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/1213/22 Провадження 2/636/795/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2023 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Золотоверхої О.О.,

за участю секретаря судового засідання Караулової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_1 до Чугуївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Чугуївського ВДРАЦС у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому просить встановити факт належності їй свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

В обґрунтування позову представник позивача вказала, що позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , 02.06.1990, про що зроблено актовий запис №669, зареєстровано Жовтневим ВД РАЦС ХМУЮ. Свідоцтво про шлюб було складено російською мовою. При перекладі з російської на українську прізвища, у чоловіка прізвище в паспорті та усіх документах « ОСОБА_3 », у дружини « ОСОБА_4 ». Так як шлюбні відносини між подружжям фактично припинено, позивач зверталася до відповідача із заявою про видачу повторно свідоцтва про шлюб із зазначенням прізвища « ОСОБА_4 », однак отримала пояснення, що у відомостях ДРАЦС актовий запис про народження чоловіка записано російською мовою, але внесений в реєстр відповідно до правил українського правопису, зокрема, зазначено наступні відомості, що після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка « ОСОБА_3 », прізвище дружини « ОСОБА_3 ». Через те, що після реєстрації шлюбу в паспорт позивача внесено прізвище « ОСОБА_4 », вона не може розірвати шлюб без встановлення факту, що свідоцтво про шлюб видане повторно, належить їй - ОСОБА_1 . Враховуючи те, що переклад прізвища зробили у чоловіка через «і», а у позивача через «и», необхідно підтвердити реєстрацію шлюбу від 02.06.1990 та належність свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 .

Представник позивача подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без участі позивача та її представника, вимоги підтримала.

Представник відповідача до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заяв про розгляд справи за відсутності представника до суду не надходило.

Суд, розглянувши заяву, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

02.06.1990 року укладено шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблений відповідний актовий запис №669. Згідно копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно 14.10.2022, (а.с.13) прізвища після державної реєстрації шлюбу: чоловіка « ОСОБА_3 », дружини - « ОСОБА_3 ».

Згідно копії паспорта позивача, виданого 21.10.2016 Дзержинським РВ у м.Харкові ГУДМС України в Харківській області (а.с.7-11, 14) прізвище вказано українською « ОСОБА_4 », російською « ОСОБА_4 ». Дані ОСОБА_5 та ОСОБА_1 співпадають в частині: ім`я - « ОСОБА_6 », по-батькові - « ОСОБА_7 », дата народження - « ІНФОРМАЦІЯ_3 », місце народження - «с.Ключі, Усть-Камчатського району, Петропавловськ-Камчастької (Камчатської) області, російська федерація». На арк.11 копії паспорта вказані діти позивача - « ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 » та « ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Згідно листа Чугуївського ВД РАЦС у Чугуївському районі Харківської області Чхідного МРУ Мін`ЮСТ від 25.10.2022 щодо надання роз`яснень (копія а.с.12) встановлено, що проведеною перевіркою за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про шлюб №669 від 02.06.1990 року на ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , складений Жовтневим ВД РАЦС ХМУЮ. Актовий запис складено російською мовою. Видача повторного свідоцтва про шлюб на ОСОБА_1 неможлива. Свідоцтво має змогу отримати чоловік ОСОБА_2 . Ініціюівати внесення змін до актового запису про шлюб в частині написання прізвища за можливе тільки за заявою ОСОБА_2 , як носія родового прізвища.

Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Згідно п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої,зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Оскільки встановлення факту належності позивачу свідоцтва про шлюб має для позивача юридичне значення, а саме необхідне для реалізації можливості подальшого розірвання шлюбу, оскільки фактичні шлюбні відносини між нею та чоловіком припинені, а вирішити питання в позасудовому порядку не є можливим, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Частиною 1 статті 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись ст. ст. 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 315, 319, 352, 354, пп.15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чугуївського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , свідоцтва про шлюб із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , серії НОМЕР_2 , виданого 14 жовтня 2022 року Чугуївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення до Харківського апеляційного суду через Чугуївський міський суд Харківської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя О. О. Золотоверха