КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9545/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Пановій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Фронтон Білдінг» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чорногуз О.В., про визнання договору недійсним та поновлення становища, що існувало до порушення,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року, ухваленого під головуванням судді Белоконної І.В.,-

встановив:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 та ТОВ «Фронтон Білдінг» звернулись до суду із названим позовом.

Позивачі просили: визнати недійсним договір дарування, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чорногуз О.В. серія та номер 2836 від 17 вересня 2021 року, укладений ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 ; відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17 вересня 2021 року, номер запису права власності № 44022269 про реєстрацію за ОСОБА_3 права приватної спільної часткової власності на частку у розмірі 1/2 квартири, що розташована у АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, та поновлення запису у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 07 червня 2016 року, номер запису права власності № 14848297 про реєстрацію за ОСОБА_2 права приватної спільної часткової власності на частку у розмірі 1/2 квартири, що розташована у АДРЕСА_1 , на підставі рішення суду, серія та номер: б/н, виданого 11 жовтня 2006 року Оболонським районним судом м. Києва.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказана квартира перебувала у спільній частковій власності позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

07 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1 отримав лист ОСОБА_2 про продаж належної їй на праві приватної власності 1/2 частки квартири. Позивачу запропоновано повідомити у місячний термін про бажання придбати частку квартири або про відмову у придбанні.

03 вересня 2021 року ОСОБА_1 надіслав відповідь та зазначив, що після отримання додаткової інформації, він повідомить про бажання придбати частку квартири або про відмову у придбанні.

17 вересня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Чорногуз О.В. здійснено запис № 44022269 про реєстрацію права власності на 1/2 частки квартири за ОСОБА_3 на підставі договору дарування, укладеного між відповідачами.

Позивачі вказують, що відповідач ОСОБА_2 у короткий термін відчужила 1/2 частку квартири без врахування переважного права позивача ОСОБА_1 , оскільки у неї у 2021 році виник судовий спір з ТОВ «Подолжилбуд» про стягнення заборгованості у розмірі 218 437 грн 05 коп. Провадження перебуває на розгляді у Києво-Святошинському районному суді Київської області.

Відповідно до договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги, ТОВ «Фронтон Білдінг» прийняв всі права і став новим кредитором щодо ОСОБА_2 .

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник ТОВ «Фронтон Білдінг» вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник ОСОБА_3 проти апеляційної скарги заперечила.

Представник ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що положення ст. 362 ЦК України не поширюються на правовідносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки частка квартири була відчужена на підставі договору дарування, а не купівлі-продажу. Також позивачем ТОВ «Фронтом Білдінг» не доведено належними та допустимими доказами розміру заборгованості у відповідача ОСОБА_2 перед ним.

Рішення суду оскаржується лише в частині порушених прав ОСОБА_1 .

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що квартира, яка розташована у АДРЕСА_1 , перебувала у спільній частковій власності позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 по 1/2 частці на кожного власника.

07 серпня 2021 року через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук І.Ю. позивач ОСОБА_1 отримав листа ОСОБА_2 про продаж належної їй на праві приватної власності 1/2 частки квартири за суму 1 207 849 грн 50 коп. Позивачу запропоновано повідомити у місячний термін про бажання придбати частку квартири або про відмову у придбанні.

03 вересня 2021 року ОСОБА_1 надіслав відповідь та зазначив, що після отримання додаткової інформації, він повідомить про бажання придбати частку квартири або про відмову у придбанні.

17 вересня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Чорногуз О.В. здійснено запис № 44022269 про реєстрацію права власності на 1/2 частки квартири за ОСОБА_3 на підставі договору дарування, укладеного між відповідачами.

Відповідно до договору про відступлення (купівлі-продажу) права вимоги від 04 жовтня 2021 року, ТОВ «Фронтон Білдінг» прийняв всі права і став новим кредитором щодо ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи поданий позов, ОСОБА_1 зазначив, що подарувавши відповідачу ОСОБА_3 частку квартири, відповідач ОСОБА_2 позбавила ОСОБА_1 переважного права на придбання частки квартири.

Згідно з вимогами ст. ст. 202, 204, ч. 1 ст. 215 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, він є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5, 6ст. 203 ЦК України.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає. Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.

Встановлено, що ОСОБА_2 виконала свій обов`язок щодо повідомлення ОСОБА_1 про намір продати свою частку на 1/2 квартири, вказала ціну та інші умови, на яких вона її продає. Позивач підтверджує факт отримання ним листа від 04 серпня 2021 року вих. № 114/07-24 через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук І.Ю. 07 серпня 2021 року. Відповіді щодо бажання придбати частку квартири або про відмову у придбанніОСОБА_1 не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 362 ЦК України, у разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред`явити до суду позов про переведення на нього прав та обов`язків покупця. Одночасно позивач зобов`язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що запис про реєстрацію права власності за відповідачем ОСОБА_3 на 1/2 частки квартири внесено нотаріусом до держаного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі договору дарування.

Відтак, вирішуючи спір з приводу визнання недійсним договору дарування, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що на правовідносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 положення ст. 362 ЦК України не поширюються.

Судом встановлено, що спірний договір дарування посвідчений нотаріально, зареєстрований у відповідному реєстрі, вчинено повноважними особами, усі умови договору сторонами виконані в повному обсязі. А тому підставдля визнання договору дарування від 17вересня 2021 року недійснимнемає.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що у ОСОБА_2 існує заборгованість перед ОСОБА_1 щодо витрат на оплату житлово-комунальних послуг, оскільки вказане не є підставою для визнання договору дарування недійсним.

Представником ТОВ «Фронтон Білдінг» подано клопотання про зупинення провадження у справі. Колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження у справі, оскільки у поданому клопотанні належним чином не обґрунтовані мотиви неможливості розгляду даної справи до вирішення іншої справи, а саме - до набрання законної сили судового рішення у справі № 369/2100/21.

Крім того, колегія суддів завертає увагу, що існування заборгованості ОСОБА_2 перед ТОВ «Фронтон Білдінг» не перешкоджає добровільному відчуженню нерухомого майна, якщо воно не є предметом забезпечення зобов`язання.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку, що судом при вирішенні спору були порушені норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 22 березня 2023 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 08 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В.Кулікова

С.Г. Музичко