Справа № 385/504/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2023 Гайворонський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді Ханас М.М.,

з участю секретаря судового засідання - Хмельовської І.П.,

позивача ОСОБА_1 та його представника - адвоката Волошина М.Г.,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Гайвороні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на майно,

встановив:

Стислий виклад позицій сторін.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просять розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 15.07.2019 між ними з однієї сторони та відповідачем ОСОБА_3 з другої сторони, який був посвідчений приватним нотаріусом Гайворонського районного нотаріального округу Кіровоградської області Линюк Н.А., зареєстрованого в реєстрі за № 969; припинити право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстрованого 15.07.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (номер запису про право власності 32399902); визнати за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кожним окремо право власності по частині квартири АДРЕСА_1 ; зняти (припинити) обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно за реєстраційним номером запису обтяження 32400373 щодо об`єкта обтяження - квартири АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обгрунтовують тим, що позивачі є власниками квартири АДРЕСА_1 , яка належить їм на праві спільної сумісної власності подружжя, в якій на даний час проживають. 15.07.2019 між ними та відповідачкою, яка доводиться їм донькою, було укладено договір довічного утримання (догляду), який був посвідчений приватним нотаріусом Гайворонського районного нотаріального округу Кіровоградської області Линюк Н.А., зареєстрований в реєстрі за № 969. До укладення даного договору відповідач тимчасово перебувала в Італії та на час укладення договору прибула додому, після укладення якого знову поїхала в Італію, запевнивши їх, що буде приїздити, перераховувати їм відповідні кошти щомісячно, утримувати та доглядати їх. Відповідно до даного договору вони передали у власність відповідача вищевказану квартиру, а відповідач зобов`язалася доглядати їх до смерті. Проте з часу підписана договору відповідач перебуває в Італії, додому не приїжджає, не телефонує, обов`язки, визначені договором, не виконує взагалі. Позивач ОСОБА_1 неодноразово за станом здоров`я перебував на лікуванні в медичних закладах, проте відповідач не надала жодних коштів на придбання ліків. Всі комунальні послуги за квартиру вони оплачують самостійно. На даний час їхня інша донька та її син здійснюють за ними догляд та надають допомогу.

У зв`язку з порушенням відповідачем умов договору, які, на думку позивачів, є істотними, вони змушені звернутися до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання.

Позиція відповідача.

Відповідач правом подачі відзиву не скористалася. В заяві до суду від 03.06.2023 заявлені позовні вимоги визнала повністю, не заперечувала проти задоволення позову.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 30.03.2023 відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі.

Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 03.05.2023 витребувано з Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 15 липня 2019 року по час виконання ухвали суду.

17.05.2023 на адресу суду на виконання ухвали суду надійшов лист з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 03.05.2023.

05.06.2023 до суду надійшла заява від відповідача про розгляд справи у її відсутності.

Позивач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити повністю.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, в заяві до суду просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнала повністю.

Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, заслушави пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, дійшов наступних висновків.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини.

15.07.2019 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Гайворонського районного нотаріального округу Кіровоградської області Линюк Н.А., реєстраційний номер 969, згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали ОСОБА_3 належну їм на праві спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 прийняла у власність дану квартиру та зобов`язувалася надавати відчужувачам довічно матеріальне забезпечення, а також усі види догляду, передбачені цим договором (а.с. 10-12).

Згідно з пунктом 8 договору довічного утримання сторони визначили утримання (догляд), який ОСОБА_3 зобов`язувалася надавати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а саме: а) забезпечення відчужувачів житлом шляхом збереження для кожного із них у довічному безоплатному використанні для проживання всієї квартири, що є предметом договору; б) забезпечення щоденним триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід, вечеря). У випадку спорів щодо достатності харчування раціон складає лікар; в) забезпечення необхідною кількістю одягу та взуття по сезону. У випадку спорів щодо різноманітності, доцільності, кількості взуття та одягу раціональний та необхідний мінімум визначає лікар-терапевт та/або лікар-консультант, який/які опікується/ються профілактикою захворювань та лікуванням відчужувачів; г) надання побутових послуг (банно-пральні послуги, прибирання та ремонт помешкання, в якому проживають відчужувачі та місць загального користування у такому помешканні, за виникнення необхідності у відчужувачів, опалення приміщення (приміщень), де перебувають відчужувані в осінньо-зимовий період та інше); д) забезпечення належною медичною допомогою та належними лікувальними засобами, виходячи з засад розумності і на підставі виданих лікарями рецептів; е) здійснити поховання відчужувачів у випадку смерті на громадському кладовищі на території Гайворонської міської ради Кіровоградської області; є) виконання господарсько-хатньої роботи (приготування їжі, закупівля продуктів, побутової хімії та інших необхідних побутових товарів); ж) відвідування відчужувачів у випадку влаштування їх до лікарні, не рідше 1-го разу на три дні; з) сторони договору визначають мінімальний місячний обсяг і розмір витрат на виконання вищевказаних робіт та матеріальне забезпечення в процесі надання набувачем відчужувачам утримання (догляду) в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії з розрахунку на кожного із них, встановленої законодавством України на відповідний період часу.

Згідно п.17 договору сторони дійшли згоди, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за згодою сторін, а у випадку недосягнення сторонами такої згоди за рішенням суду: на вимогу відчужувачів або одного із них у належній йому частці, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від вини; на вимогу набувача.

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15.07.2019 вбачається, що ОСОБА_3 набула на праві власності квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору довічного утримання (догляду), серія та номер: 969, виданого 15.07.2019 приватним нотаріусом Гайворонського районного нотаріального округу Кіровоградської області Линюк Н.А., номер запису про право власності: 32399902 (а.с. 13).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 15.07.2019 вбачається, що на квартиру АДРЕСА_1 було накладено обтяження, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, на підставі договору довічного утримання (догляду), серія та номер: 969, виданого 15.07.2019 приватним нотаріусом Гайворонського районного нотаріального округу Кіровоградської області Линюк Н.А., номер запису про обтяження: 32400373 (а.с. 14).

Згідно копій квитанцій ОСОБА_1 здійснював оплату комунальних послуг за утримання спірної квартири з серпня 2021 року по лютий 2023 (а.с. 15-17).

З виписок № 1266 та № 306 із медичної карти стаціонарного хворого вбачається, що ОСОБА_1 19.05.2022 по 31.05.2022 та з 24.01.2023 по 03.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласний клінічний кардіологічний центр Кіровоградської обласної ради» (а.с. 18-19).

Згідно даних медичної карти ОСОБА_1 , з 22.02.2023 по 13.03.2023 останній перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Центральна міська лікарня» Гайворонської міської ради (а.с. 20).

Як вбачається з листа № 385/504/23/2184/2023 від 03.05.2023 Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території» міститься наступна інформація щодо перетинання державного кордону України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: остання 15.08.2019 виїхала за межі України та в`їхала на територію України 12.11.2019, 27.11.2019 значиться виїзд та 22.02.2020 - в`їзд, 04.03.2020 - виїзд та 14.07.2020 - в`їзд, 22.07.2020 - виїзд та 23.07.2020 - в`їзд, 27.08.2020 значиться останній виїзд за межі України (а.с. 47).

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні ствердили, що є сусідами з позивачами, останні проживають самі і потребують постійного стороннього догляду, оскільки часто хворіють. Відповідач ОСОБА_3 з 2019 року за місцем проживання не проживає, не надає жодної допомоги позивачам, а догляд за такими здійснює їхня інша донька ОСОБА_8 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення до справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їхчастину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно до ст. 745 ЦК України договір довічного утримання (догляду) укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно з частиною першою статті 749 ЦК України в договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

За правилами статті 751 ЦК України матеріальне забезпечення, яке щомісячно має надаватися відчужувачу, підлягає грошовій оцінці.

Так, судом встановлено, що 15.07.2019 між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання (догляду), посвідчений приватним нотаріусом Гайворонського районного нотаріального округу Кіровоградської області Линюк Н.А., реєстраційний номер 969, згідно якого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 передали ОСОБА_3 належну їм на праві спільної сумісної власності подружжя квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_3 прийняла у власність дану квартиру та зобов`язувалася надавати відчужувачам довічно матеріальне забезпечення, а також усі види догляду, передбачені цим договором. У пункті 8 договору сторони чітко визначили вид утримання (догляду), який ОСОБА_3 зобов`язувалася надавати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Крім того згідно п.п. з п. 8 сторонами договору було досягнуто згоди та визначено мінімальний місячний обсяг і розмір витрат на виконання зазначених у договорі робіт та матеріальне забезпечення в процесі надання ОСОБА_3 позивачам утримання (догляду) в розмірі 50 відсотків мінімальної пенсії з розрахунку на кожного із них, встановленої законодавством України на відповідний період часу.

У відповідності до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача.

Згідно ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України).

Згідно з вимогами статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

При цьому прямо і чітко вирішено питання про значення вини для вирішення спору про розірвання договору: договір підлягає розірванню незалежно від вини набувача у невиконанні чи неналежному виконанні зобов`язання.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як встановлено у судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 після підписання договору 15.08.2019 неодноразово на тривалий термін виїжджала за межі території України, з 27.08.2020 виїхала з України та так і не повернулася на її територію, з огляду на це не може здійснювати належний догляд за позивачами у справі, які є людьми похилого віку та потребують сторонньої допомоги. Згідно пояснень свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за позивачами здійснює догляд їхня донька ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч.2 ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, відповідачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що нею виконуються вимоги, зазначені у договорі довічного утримання.

У відповідності до ст. 212 ЦК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на встановлені судом обставини справи та в силу викладених норм права, суд вважає доведеним факт неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків за договором довічного утримання, які є конкретно визначеними, а також доведеність факту порушення його істотних умов, зокрема і несплату позивачам матерального забезпечення, розмір якого встановлений умовами договору, суд, застосовуючи норми статей 755, 756 ЦК України, дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для розірвання вказаного правочину.

Разом з тим, суд звертає увагу на безпідставність посилання позивачів на обов`язок відповідача сплачувати комунальні послуги, як на одну із підстав розірвання договору довічного утримання, оскільки вид утримання, який повинна надавати відповідач за умовами договору є чітко визначений, та умовами договору не передбачено обов`язок відповідача щодо сплати комунальних платежів. Таким чином, обов`язок відповідача, як нового власника, утримувати квартиру та оплачувати комунальні послуги ґрунтується на інших правовідносинах та за відсутності несприятливих наслідків для позивачів, пов`язаних з можливістю проживання у спірній квартирі, невиконання або неналежне виконання відповідачем такого обов`язку само по собі не може бути покладено в обґрунтування підстав для розірвання договору довічного утримання (догляду).

Ураховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання договору довічного утримання від 15.07.2019, укладеного між позивачами та відповідачем через неналежне виконання відповідачем умов договору довічного утримання.

Крім того, в позові позивачі просили, зокрема, припинити право власності ОСОБА_3 на спірну квартиру та визнати за позивачами кожним окремо право власності на частину квартири АДРЕСА_1 та зняти обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно щодо об`єкта обтяження - спірної квартири.

Правові наслідки розірвання договору довічного тримання визначені статтею 756 ЦК України, згідно якої у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужував набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Згідно матеріалів справи спірна квартира належить позивачам на праві спільної сумісної власності подружжя.

Ураховуючи, що частки позивачів у праві спільної власності подружжя на момент укладення договору не були визначені, позовні вимоги про визнання права власності на спірну квартиру підлягають частковому задоволенню, виходячи з вимог ст. 756 ЦК України.

З огляду на викладене, вимоги позивачів в цій частині мають бути задоволені частково шляхом повернення у їхню власність спірної квартири на праві спільної сумісної власності подружжя та тим самим припинення права власності відповідача на спірну квартиру.

Також суд вважає за необхідне припинити право власності ОСОБА_3 на спірну квартиру та скасувати обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно за реєстраційним номером запису обтяження 32400373 щодо об`єкта обтяження - квартири АДРЕСА_1 .

Розподіл між сторонами судових витрат

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України сплачений позивачами судовий збір у сумі 2147 грн. 20 коп. кожним окремо підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів у повному обсязі.

Керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 206, 247, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

позов задовольнити частково.

Розірвати договір довічного утримання (догляду), укладений 15.07.2019 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з однієї сторони та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з другої сторони, посвідчений приватним нотаріусом Гайворонського районного нотаріального округу Кіровоградської області Линюк Н.А., зареєстрований в реєстрі за № 969.

Припинити право власності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , зареєстроване 15.07.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності 32399902.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 .

Скасувати обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно за реєстраційним номером запису обтяження 32400373 щодо об`єкта обтяження - квартири АДРЕСА_1 .

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривень 20 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07.06.2023.

Суддя: М. М. Ханас

Дата документу 07.06.2023