Провадження № 2/537/675/2023
Справа № 524/1722/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.06.2023 Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді Маханькова О.В.,
за участі секретаря судового засідання Поколоти О.В.,
представника позивача Дяченка В.О.,
про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації,
Позовна заява обґрунтована тим, що 25.11.2021 між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_3 (Страхувальник) укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту за програмою «Економія» №036/079/001071 (далі Договір страхування), згідно з яким було застраховано, у т.ч. і на випадок ДТП (п. 9), транспортний засіб (ТЗ)VOLVOXC90, р.н. НОМЕР_2 , 2020 р.в. 17.02.2022 року в м. Кременчук, по вул. Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю транспортних засобів: 1.SKODAFABIA, р.н. НОМЕР_3 ,під керуванням відповідача ОСОБА_1 ; 2. SUBARUFORESTER, р.н. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_4 ; 3. VOLVOXC90, р.н. НОМЕР_2 , під керуванням власника ОСОБА_3 та який на момент ДТП знаходився на парковці. Внаслідок ДТП, у т.ч. і власнику автомобіля VOLVOXC90, р.н. НОМЕР_2 , була завдана матеріальна шкода. Враховуючи, що, як було зазначено, автомобільVOLVOXC90, р.н. НОМЕР_2 був застрахований в ПрАТ «УПСК» на підставі Договору страхування, ОСОБА_3 18.02.2022 р. звертається до ПрАТ «УПСК» із заявою-повідомленням (Автокаско) про ДТП, а згодом 15.03.2022 р. і з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Рахунку №В000001024 від 09.03.2022 р. ТОВ «ДК «Полтава-Автосвіт» вартість відновлювального ремонту склала 443431,41 грн. На виконання своїх зобов`язань за Договором страхування та підписаною Угодою ПрАТ «УПСК» сплатила страхове відшкодування у розмірі 443431,41 грн. ОСОБА_3 декількома частинами. Таким чином, ПрАТ «УПСК» виконало свої зобов`язання по Договору страхування у повному обсязі. У той же час, транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , на момент ДТП був забезпечений полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АТ/1239951 від 22.10.2021 р. (ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну (страхова сума) 130 000,00 грн. та Договором добровільного комплексного страхування транспортних ризиків «Повний автозахист» №096.17.08 від 22.10.2021 р. по програмі «Автоцивілка плюс» із додатковим лімітом відповідальності 250 000,00 грн. в ПрАТ «СГ «ТАС». Страхувальником по обом договорам є ОСОБА_5 . Таким чином, ПрАТ «СГ «ТАС» відповідно до своїх лімітів за полісами обов`язкового (130 000,00 грн.) та добровільного (250 000,00 грн.) відшкодувала ПрАТ «УПСК» завданий з вини ОСОБА_1 збиток загалом у розмірі 380 000 грн., виконавши свої зобов`язання перед своїм страхувальником ОСОБА_5 , винною особою ОСОБА_1 та ПрАТ «УПСК», до якого перейшло право від потерпілої особи ОСОБА_3 , у повному обсязі (ліміт ПрАТ «СГ «ТАС» за обома договорами 380 000 грн. Спатили 380 000 грн.). Різниця між розміром збитку (443431,41грн.) та страховим відшкодуванням, яке ПрАТ «СГ «ТАС» сплатила ПрАТ «УПСК» (380 000,00 грн.) складає 63 431,41 грн. (443 431,41 грн. 380 000,00 грн.). Саме на цю суму ПрАТ «УПСК» отримала право вимоги до ОСОБА_1 і просить суд її стягнути з відповідача.
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 19.05.2023 відкрито провадження, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 зазначив, що позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.
Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідачів не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідач був повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи, він не повідомляв суд про причини неявки, ним не подано відзив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
В судовому засіданні встановлено 25.11.2021 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту за програмою «Економія» № 036/079/001071 між ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 , яким застраховано транспортних засіб автомобільVOLVOXC90, р.н. НОМЕР_2 , страхова сума 1500000 грн.
17.02.2022 оформлено та подано заяву-повідомлення до Полтавського обласного управління ПрАТ «УПСК», яку одержано 18.02.2022, зареєстровано в журналі реєстрації за № 28 від ОСОБА_3 .
Також, ОСОБА_3 15.03.2022 надав до Полтавського обласного управління ПрАТ «УПСК» заяву на виплату страхового відшкодування для транспортного засобу автомобіль VOLVOXC90, р.н. НОМЕР_2 , який пошкоджений в результаті настання страхового випадку, який стався 17.02.2022.
Актом огляду транспортного засобі від 18.02.2022 та додатковим актом огляду транспортного засобі від 09.03.2022 здійсненого огляд автомобіля VOLVOXC90, р.н. НОМЕР_2 , виявлені та зафіксовані пошкодження.
Як вбачається із рахунку на оплату № В000001024 від 09.03.2022 на підставі заявки на ремонт № В000000214 від 22.02.2022, договір від 12.11.2020, ОСОБА_3 здійснив ремонт автомобіля на загальну суму 443431,41 грн.
Угодою про розмір і спосіб здійснення страхування від 15.04.2022, підписаною між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_3 сторони вирішили та затвердили графік відшкодування.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В судовму засіданні встановлено, що позивачем до АТ «СГ «ТАС» було надіслано претензію (Заяву) на суму 443431,41 грн. (вих. № 1260/17 від 01.07.2022), в зв`язку з тим, що транспортний засіб постраждалої сторони застрахований в ПРАТ «УПСК» за договором страхування та згідно правил позивач здійснив виплату відшкодування в розмірі 443431,41 грн. Просить перерахувати у добровільному порядку сплачене страхове відшкодування.
АТ «СГ «ТАС» сплатило ПрАТ «УПСК» відшкодування страхових виплат в сумі 380000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 290935 від 27.09.2022 та №321092 від 27.02.2023.
Відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 979 Цивільного Кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).
Зокрема, статтею третьою Закону передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання подія, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом рядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, роблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
У Постанові Верховного Суду України від 02.12.2015 у справі № 6-691цс15 зазначено, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Відповідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Положенням ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
З огляду на вказані положення законодавства, суд вважає обґрунтованими доводи позивача про те, що право вимоги до відповідача ОСОБА_1 , який визнаний винуватцем дорожньо-транспортної пригоди на підставі рішення суду, перейшло до ПрАТ «УПСК».
Однак, як стверджує позивач в обґрунтування позову, жодних дій з боку відповідача щодо погашення заборгованості в добровільному порядку проведено не було.
Судом приймаються до уваги вказані доводи позивача як такі, що не спростовані відповідачем. Жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевстановлених обставин відповідачем до суду не подано.
У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2684,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 133, 137, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 353, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну представника позивача - Дяченка Віктора Олександровича, який діє в інтересах приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування в порядку суброгації - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Маханьков О.В.