Справа № 344/4070/23
Провадження № 2/344/1585/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.,

з участю секретаря Бурянна Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про встановлення факту батьківства , -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат А.В. Макух звернулась з позовом про встановлення факту батьківства. В позові зазначено, що 31.01.2022 року мала місце дорожньо-транспорта пригода, внаслідок якої загинув ОСОБА_4 . ОСОБА_1 являється цивільною дружиною загиблого. За час спільного проживання у заявниці та ОСОБА_4 народилася спільна донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свідоцтві про народження ОСОБА_5 батько записаний зі слів матері. Однак, померлий знав, що це його донька, брав участь у вихованні дитини та утримував доньку. Окрім того, в свідоцтві таїнства хрещення, яке було видане 31.05.2020 р., батьком вказаний ОСОБА_4 . За життя ОСОБА_4 утримував доньку. Заявниця не може самостійно забезпечити дитину усім необхідним, оскільки не працює, доглядає за дворічною донькою. Відтак, у заявниці виникла необхідність оформити допомогу на дитину померлого годувальника. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 13.02.2023 року заяву про встановлення факту батьківства залишено без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право. За таких обставин, оскільки встановлення факту батьківства має для заявниці та малолітньої дитини юридичне значення і потрібне для оформлення допомоги, у зв`язку з втратою годувальника та отримання додаткового доходу для належного існування, просила суд встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі та участі позивача, позовну заяву підтримують в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву, просила задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 та розглянути справу без її участі. В заяві зазначила, що підтримує позовні вимоги та визнає, що її син- ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 є її онукою, з якою вони підтримують тісний зв`язок.

Представник третьої особи подала до суду письмові пояснення, просила проводити розгляд справи без участі представника Головного управління.

Відповідач ОСОБА_3 подав до суду заяву, позовні вимоги підтримує та визнає, що його син ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_5 , яка є його онукою, з якою відповідач підтримує тісний зв`язок, просив розглянути справу без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено наступні обставини.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_4 зареєстровано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які є відповідачами по справі.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 .

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька, батьками зареєстровано ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

До матеріалів справи долучена копія свідоцтва таїнств хрещення і миропомазання від 31.05.2020, виданого на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому батьком зазначено ОСОБА_4 .

На підтвердження вимог позовної заяви про встановлення факту батьківства позивачем надані фото, на яких зображені померлий ОСОБА_4 з дитиною та позивачкою на відпочинку, вдома тощо.

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, ОСОБА_1 зареєстрована з 06.06.2019 року по 12.03.2021 та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 з ОСОБА_4 .

Постановою від 29 квітня 2022 року кримінальне провадження №000017 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку зі смертю підозрюваного.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 13 лютого 2023 року заяву ОСОБА_9 про встановлення факту батьківства залишено без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право.

Згідно ч.1, ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків.

Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини.

Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Частиною першою статті 135 СК України визначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Положеннями статті 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України ( постанова №3 пленуму ВСУ від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів").

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження №61-6030св18) зазначено, що: «щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства на підставі частини другої статті 128 СК України можливо за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи».

Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по-батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено), відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Згідно ч. 1,2,3 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

В ч. 3 ст. 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, обов`язок надання суду доказів на спростування позову процесуальним законом покладено безпосередньо на відповідача.

В ч. 2 ст. 13 ЦПК України вказано, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В ч. 5 ст. 81 ЦПК України вказано, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

В ч. 7 ст. 81 ЦПК України вказано, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, позивачем обгрунтовано заяву належними правовими підставами, відповідачі позовні вимоги визнали в повному обсязі, таким чином, позов підлягає задоволенню.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

У Х В А Л И В:

позов задовольнити;

Встановити факт батьківства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Бородовський С.О.