У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про відмову у задоволенні заяви про відвід

08 червня 2023 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Черкаського районного суду Черкаської області Бароніна Дениса Борисовича, подану в межах розгляду цивільної справи за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Білозірської сільської ради до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и л а :

У провадженні судді Черкаського районного суду Черкаської області Бароніна Д.Б. перебуває цивільна справа за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Білозірської сільської ради до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини.

06 червня 2023 року відповідачем у справі ОСОБА_1 у порядку ст.ст. 36, 37, 39-40 ЦПК України подано до канцелярії суду заяву про відвід судді Бароніна Д.Б.

Вказана заява мотивована тим, що головуючим у справі суддею Бароніним Д.Б. та секретарем судових засідань приховано характеристику із Смілянської спеціальної школи, оскільки вони повідомили адвокату Хворову В.В. про те, що сторона відповідача не додала її до відзиву. Однак, після того, як заявник сповістила секретаря судових засідань про свій намір звернутися із скаргою до голови суду, вказана характеристика з`явилася. Також, заявник вказує, що 15 травня 2023 року, в ході судового засідання, представник позивача ОСОБА_2 надавала головуючому у справі судді Бароніну Д.Б. документи, які повинні подаватися виключно через канцелярію суду. Окрім того, на прохання представника позивача ОСОБА_2 суддя Баронін Д.Б. має намір допитувати малолітнього ОСОБА_3 , який є особою з інвалідністю в силу наявності у нього психічного захворювання та розумової відсталості. Разом з тим, заявник зазначає, що суддя Баронін Д.Б. за клопотанням представника позивача ОСОБА_2 долучив до матеріалів справи копію вироку, ухваленого щодо її чоловіка, не зважаючи на те, що його судимість є погашеною, а її документи, що підтверджують це, були повернуті. До того ж, заявник стверджує, що представник позивача ОСОБА_2 повідомила її чоловікові про те, що вона «домовилась у суді». Окремо заявник наголошує на тому, що 29 травня 2023 року, за три робочих дні до розгляду справи, нею подано заяву про відвід судді Бароніна Д.Б., яка до цього часу не передана на авторозподіл. На переконання заявника, дані обставини свідчать про упередженість судді Бароніна Д.Б.

У своїй ухвалі від 06 червня 2023 року суддя Баронін Д.Б. дійшов висновку про необґрунтованість відводу та необхідність передачі заяви для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2023 року головуючим суддею щодо розгляду заяви про відвід визначено суддю Миколаєнко Т.А.

Згідно з частиною сьомою статті 40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Підстав для розгляду заяви з викликом учасників судового провадження суддя не вбачає.

Вивчивши подану заяву про відвід та ознайомившись із ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Бароніна Д.Б. від 06 червня 2023 року, суддя вважає необхідним зазначити наступне.

Виходячи з положень частини другої статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у ст.ст. 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи.

Відповідно до частини третьої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Стаття 36 ЦПК України визначає підстави для відводу (самовідводу) судді та вказує, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Згідно з частиною четвертою статті 39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді під час розгляду справи.

Наявність безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення у справі "Хаушильд проти Данії" від 24.05.1989).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що у кожній окремій справі необхідно вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Отже, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Таким чином, необхідно у кожній окремій справі вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Тобто для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Наявність підозр у заявника без подання доказів не є безумовною підставою для відводу, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості суддів, яка діє до тих пір, поки не доведено інше.

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що, з одного боку, дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а, з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

Аналізуючи викладені норми чинного законодавства, суддя дійшла висновку, що доведення факту наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, шляхом подання суду відповідних належних та допустимих доказів, є обов`язком учасника провадження, яким заявлено відвід.

Слід наголосити, що неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді, але простої заяви недостатньо, необхідно навести достовірні докази. Особиста думка або незгода з рішеннями судді не є доказом упередженості. У будь-якому випадку, припущення щодо упередженості є правовим питанням, яке має бути винесеним на розгляд суду. За виключенням надзвичайних обставин, заява про справжню або можливу упередженість не є питанням поведінки судді.

Суддя переконана, що у цій справі недостатньо ознак для того, щоб вирішити, що суддя Черкаського районного суду Черкаської області Баронін Д.Б. проявляв особисту упередженість.

Крім того, з причин, викладених нижче, суддя вважає, що у цій справі також відсутня небезсторонність суду за об`єктивним критерієм.

Так, перевіривши наведені ОСОБА_1 підстави для відводу, суддя констатує, що у своїй заяві вона фактично висловлює свою незгоду з діями головуючого судді Бароніна Д.Б. щодо організації і ведення судового процесу та не погоджується із прийнятими ним процесуальними рішеннями, зокрема, щодо: долучення до матеріалів справи доказів, поданих безпосередньо у судовому засіданні, які, на її переконання, повинні подаватися виключно через канцелярію суду; задоволення клопотання сторони позивача про допит у судовому засіданні малолітнього ОСОБА_3 ; долучення до матеріалів справи копії вироку, ухваленого щодо чоловіка заявника.

Вказані вище обставини не є підставою для відводу судді, що передбачені ст. 36 ЦПК України, та не можуть оціночно визначатись стороною як сумніви у його об`єктивності, неупередженості та незаінтересованості при розгляді цивільної справи.

Як уже наголошувалося, відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відтак, прийняття того чи іншого процесуального рішення, у тому числі і з приводу заявлених сторонами клопотань, не може свідчити про упередженість судді, оскільки вирішення зазначених питань процесуально віднесено до компетенції суду.

Також слід звернути увагу, що згідно з приписами статті 171 Сімейного кодексу України врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя, є обов`язком суду.

Інші викладені у заяві про відвід обставини, зокрема, те, що головуючим у справі суддею Бароніним Д.Б. та секретарем судових засідань приховано поданий відповідачем документ, що представник позивача ОСОБА_2 повідомила її чоловікові, що вона «домовилась у суді», та що 29 травня 2023 року, за три робочих дні до розгляду справи, нею подано заяву про відвід судді Бароніна Д.Б., яка до цього часу не передана на авторозподіл, - нічим не підтверджені.

Cумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та, відповідно, змін його складу.

Суддя не вбачає жодної обставини, яка давала б підстави для сумніву в об`єктивності, неупередженості та незаінтересованості судді Бароніна Д.Б. при розгляді даної цивільної справи, а тому побоювання заявника щодо небезсторонності судді Черкаського районного суду Черкаської області Бароніна Д.Б. не можна вважати об`єктивно виправданими, оскільки вони ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивній оцінці заявником обставин.

Інших обставин, які б слугували підставою для відводу судді, заявником не зазначено.

Підсумовуючи, суддя наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право.

Ураховуючи наведене, заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Бароніна Д.Б. суддя вважає необґрунтованою, непереконливою та недоведеною, а тому вона не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36-40 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Черкаського районного суду Черкаської області Бароніна Дениса Борисовича, що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Білозірської сільської ради до ОСОБА_1 про відібрання малолітньої дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, - відмовити.

Ознайомитись з повним текстом ухвали, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. А. Миколаєнко