Справа №752/889/23
Провадження №2/752/3585/23
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

07 грудня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Дураєвої А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)», третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту з майна та виключення запису про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Степаненко Галина Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)», третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту з майна та виключення запису про арешт майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 14.11.1998 по 24.11.2009 позивач перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Під час шлюбу вони придбали квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . За його позовом про поділ спільного майна подружжя, зокрема спірної квартири, на розгляді Голосіївського районного суду міста Києва знаходиться справа №752/27470/21. Під час розгляду вказаної справи стало відомо, що на спірну квартиру накладено арешт на підставі постанови відповідача від 10.04.2006 №ак230905 у виконавчому провадженні.

Наявність накладеного арешту на спірну квартиру буде перешкодою для подальшої державної реєстрації в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду про поділ спірного майна подружжя.

Внаслідок відсутності відомостей щодо постанови від 10.04.2006 №ак230905 через відповідача неможливо зняти арешт зі спірної квартири.

Просила:

скасувати арешт нерухомого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , накладений на підставі постанови від 10.04.2006 №ак230905, виданої ДВС у Голосіївському районі м. Києва, зареєстрований 28.04.2006 Другою київською державною нотаріальною конторою за №3158587;

виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстровий номер обтяження №3158587 від 28.04.2006.

23.01.2023 судом постановлено ухвалу про залишення позову без руху.

13.02.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №752/27420/21.

08.05.2023 судом постановлено ухвалу про поновлення провадження у справі.

30.10.2023 судом постановлено ухвалу про витребування доказів.

Представник позивача адвокат Степаненко Г.О. підтримала заявлений позов, згодом в судове засідання не з`явилась.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

10.04.2006 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби у Голосіївському районі м. Києва було накладено арешт на все майно ОСОБА_3 , квартиру АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні щодо примусового виконання виконавчого листа №2-339-1, виданого 04.12.2005 Солом`янським районним судом міста Києва.

24.11.2009 ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 24.11.2009 серії НОМЕР_1 .

28.08.2001 ОСОБА_2 купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 28.08.2001, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Криворучком В.П.

Згідно з інформацією від 13.01.2023 №320163590 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_3 , накладено арешт на підставі постанови ДВС у Голосіївському районі м. Києва в ід 10.04.2006 №ак 230905, яка зареєстрована в реєстрі 28.04.2006 Другою київською державною нотаріальною конторою, реєстраційний номер обтяження 3158587.

Відповідно до копії рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 04.02.2005 по справі №2-4702-1/04 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ВАТ «Укртелеком» борг в сумі 12914,20 грн. та державне мито в сумі 129,15 грн., а всього у сумі 13043,35 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 09.03.2005.

Згідно з копією повідомлення Голосіївського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.10.2022 вих.№71688 за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що відсутні відомості щодо постанови від 10.04.2006 №ак 230905, винесеної ДВС у Голосіївському районі м. Києва, на підставі якої накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 13.03.2023 по справі №752/27470/21 було затверджено мирову угоду, на підставі якої, зокрема, в порядку поділу майна подружжя визнано за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 право особистої приватної власності по 1/2 частині квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена ухвала суду набрала законної сили 31.03.2023.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, позивач не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Суд враховує, що арешт накладено на майно ОСОБА_1 , який був боржником у виконавчому провадженні, з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому така справа не підлягає розгляду в позовному провадженні, що свідчить про те, що суд помилково прийняв позов до розгляду та відкрив провадження.

Помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд повинен закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 255 - 256, 258, 260 - 261, 352 - 355 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Голосіївського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)», третя особа ОСОБА_2 про зняття арешту з майна та виключення запису про арешт майна.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова