У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Фареник А.О.

відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_3 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу, суд

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Посилається на те, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та звернення стягнення на заставне майно.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3 490 009, 00 гр. боргу, 1 078 412, 78 гр. пені, 88 636, 66 гр. річних, 219 800, 76 гр. інфляційних втрат та 6 890, 00 гр. судового збору.

В рахунок погашення боргу звернуто стягнення на заставне майно:

- транспортний засіб марки PORSCE модель CARRERA S тип: легковий купе, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі/кузова, рами / НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , виданого ВРЕР-6 УДАІ в м. Києві 14.03.2009 року;

- транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель CL 65AMG, тип легковий купе-В, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску, номер шасі /кузова, рами / НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 , виданого ВРЕВ-6 УДАІ м. Києва 27.05.2010 року, шляхом продажу вказаних автомобілів з публічних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

На підставі рішення суду було видано два виконавчих листи, а саме:

- щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3 490 009, 00 гр. боргу, 1 078 412, 78 гр. пені, 88 636, 66 гр. річних, 219 800, 76 гр. інфляційних втрат та 6 890, 00 гр. судового збору, який в подальшому було подано до виконання Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в м. Києві та на підставі якого здійснювалося примусове виконання;

- щодо звернення в рахунок погашення боргу на заставне майно:

-транспортний засіб марки PORSCE модель CARRERA S тип: легковий купе, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, номер шасі/кузова, рами / НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3 , виданого ВРЕР-6 УДАІ в м. Києві 14.03.2009 року;

- транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель CL 65AMG, тип легковий купе-В, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску, номер шасі /кузова, рами / НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_6 , виданого ВРЕВ-6 УДАІ м. Києва 27.05.2010 року, шляхом продажу вказаних автомобілів з публічних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року, яка була залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року, було задоволено заяву ОСОБА_1 та визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Визначено, що виконавчий лист №760/16478/16-ц від 06 червня 2017 року не відповідає резолютивній частині судового рішення.

24 лютого 2023 року представником позивача подано заяву про видачу виконавчого листа з урахуванням ухвали суду від 30 вересня 2022 року.

09 березня 2023 року Солом`янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист з урахуванням ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року, у якому вказано, що рішення набрало законної сили 20 лютого 2017 року, а строк пред`явлення виконавчого документа становить 3 роки.

З метою належного виконання рішення суду, з урахуванням ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року, просить поновити строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

24 квітня 2023 року до суду відповідачем подано до суду заперечення на заяву, в якому зазначається, що 07 червня 2017 року головним державним виконавцем Солом`янського районного ВДВС м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Штойкою Л.Р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54086798.

Постановою головного державного виконавця Солом`янського районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Цапенко С.М. від 23 вересня 2022 року виконавчий документ було повернуто стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» за його заявою.

Відмічає, що виконавчий лист від 24 лютого 2017 року про звернення стягнення на заставне майно та ухвала суду про зміну порядку і способу виконання рішення суду до виконання не пред`являлися.

Наголошує на тому, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2017 року змінено спосіб та порядок виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року.

З огляду на це вважає, що виданий 09 березня 2023 року Солом`янським районним судом м. Києва виконавчий лист № 760/16478/16-ц за своїм змістом не відповідає резолютивній частині остаточного судового рішення у даній справі, тобто даній ухвалі.

Крім цього, виконавчий лист ніколи не пред`являвся позивачем до виконання, а тому ним пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа без поважних причин.

Вважає, що поновлення строку для пред`явлення його до виконання порушить його права, адже таким чином позивач поновить строк без будь-яких причин на той виконавчий лист, який не був пред`явлений до виконання протягом 6 років, що нівелює принципи цивільного судочинства, оскільки кожна сторона повинна довести обставини справи, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, чого не зроблено заявником.

Просить відмовити у задоволенні заяви.

Заслухавши боржника та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною 1 ст. 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч.6 ст. 12 Закону стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

З точки зору закону стягувач, який просить суд поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого документа, повинен довести, що такий строк пропущено ним з поважних причин, оскільки саме таку умову містить процесуальне законодавство.

Чинне процесуальне законодавство не визначає переліку причин, які є поважними (такими, що не залежали від волі стягувача), та за наявності яких суд може поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Тобто, такі причини (обставини) повинні бути об`єктивною перешкодою для особи, на користь якої винесено судовий акт, і яка вчиняє дії для отримання виконавчого документа та його пред`явлення до виконання.

Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Встановлено, що ррішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу та звернення стягнення на заставне майно.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 3 490 009, 00 гр. боргу, 1 078 412, 78 гр. пені, 88 636, 66 гр. річних, 219 800, 76 гр. інфляційних втрат та 6 890, 00 гр. судового збору.

В рахунок погашення боргу звернуто стягнення на заставне майно:

- транспортний засіб марки PORSCE модель CARRERA S тип: легковий купе, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску,

- транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, модель CL 65AMG, тип легковий купе-В, реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2008 року випуску, шляхом продажу вказаних автомобілів з публічних торгів відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Встановлено та не заперечується сторонами, що на підставі рішення суду було видано два виконавчих листи, а саме: на стягнення боргу та звернення стягнення на заставне майно.

Тобто, видані судом виконавчі документи не відповідали резолютивній частині рішення суду.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30 вересня 2022 року за заявою боржника ОСОБА_1 виданий судом виконавчий лист визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 лютого 2023 року ухвала суду залишена без змін та зазначено, що виданий судом 06 червня 2017 року виконавчий лист №760/16478/16-ц не відповідає резолютивній частині судового рішення.

09 березня 2023 року за заявою стягувача був виданий виконавчий лист у відповідності до рішення суду, по якому на момент його видачі спливли строки пред`явлення до виконання.

Пунктами 1, 2 ч.1 ст. 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства належить рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Тобто, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

З урахуванням цього та встановлених судом обставин, пов`язаних з виконанням рішення суду, а також причин його тривалого невиконання, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Що стосується заперечень боржника, поданих до суду, суд виходить з наступного.

Статтями 22, 24 Конституції України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

В Рішенні Конституційного суду України № 11-рп/2012 зазначається, що засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в ч.1 ст.55 Конституції України.

Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного ч. 1 ст.24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства.

За змістом ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як обов`язковості виконання рішень та розумності строків виконавчого провадження.

Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання дій та прийняття рішень.

Як зазначено вище, ухвалою суду від22 вересня 2017 року змінено спосіб та порядок виконання рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 07 лютого 2017 року шляхом передачі транспортних засобів у володіння стягувача.

При розгляді заяви боржник не заперечував проти такого порядку виконання рішення суду.

В той же час встановлено та не заперечується боржником, що рішення суду з урахуванням ухвали про зміну способу його виконання ним до цього часу не виконано.

Суд також враховує, що відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.

Правосуддя визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення права.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси громадян і є завершальною стадією судового провадження.

У Резолюції Парламентської асамблеї Ради Європи 1787/2011 від 02 січня 2011 року зазначено, що виконання рішень Європейського суду з прав людини відзначається існуванням основних системних недоліків, які викликають велику кількість повторюваних висновків щодо порушення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що серйозно підривають верховенство права.

Щодо України ці проблеми пов`язані, зокрема, з хронічним невиконанням рішень національних судів.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України принципом цивільного судочинства є виконуваність рішення суду та рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом.

Згідно зі ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З точки зору ст. 2 ЦПК України та рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30 червня 2009 року обов`язковість рішення суду є однією з основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

На це ж посилається і Європейський Суд з прав людини в рішеннях «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, «Піалопулос та інші проти Греції» від 15 березня 2001 року та «Іммобільяре Саффі проти Італії».

Як зазначається у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" від 05 липня 2012 року, пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін.

Відповідно, виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату.

Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

З урахуванням цього, поведінки сторін у виконавчому провадженні, ухилення від виконання рішення суду саме боржником, суд не приймає до уваги приведені ним заперечення щодо можливості порушення його прав задоволенням заяви.

Керуючись ст.ст.22,24, 129, 129-1 Конституції України, 2, 18, 431, 441 ЦПК України, Законом України « Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого Солом`янським районним судом м. Києва 09 березня 2023 року, в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 09 червня 2023 року.

Суддя: Л.А. Шереметьєва