ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/467/23 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Дикун С. І.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

сторін:

представника апелянта ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

приватного виконавця Мелеха А.І.,

розглянувши відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/14797/14 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2023 року (постановлену суддею Дзюбичем В.Л.) про роз`яснення судового рішення в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , в інтересах якої діяв законний представник ОСОБА_5 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області заходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення коштів.

Рішенням від 14 червня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти в сумі 348304.36 грн. в рахунок погашення заборгованості згідно розписки про отримання коштів у позику від 15 жовтня 2011 року, 1813.45 грн. судового збору та 2304.00 грн. витрат за проведення експертизи.

Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 26 січня 2017 року скаргу ОСОБА_7 відхилено та рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14 червня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 травня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилено та рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Тернопільської області від 26 січня 2017 року залишено без змін.

17 лютого 2020 року ОСОБА_7 звернулася до місцевого суду із заявою про роз`яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2016 року, в якій просила роз`яснити чи обмежується сума коштів, що підлягає стягненню з неї на користь ОСОБА_6 за вказаним судовим рішенням вартістю майна, успадкованого нею після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що рішення суду в цій частині є нечітко сформульованим, що перешкоджає його належному виконанню.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11 червня 2020 року заяву ОСОБА_7 задоволено.

Роз`яснено, що відповідно до змісту ухваленого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області від 14 червня 2016 року в цивільній справі №607/14797/14 рішення, сума коштів, що підлягає стягненню з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 , обмежується вартістю майна, успадкованого ОСОБА_7 після смерті ОСОБА_8 .

22 грудня 2022 року ОСОБА_7 повторно звернулася до місцевого суду із заявою, в якій просила роз`яснити рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2016 року, а саме вказати чи для виконання рішення суду відповідно до його резолютивної частини потрібно (необхідно) встановити (виявити) перелік та вартість майна, одержаного ОСОБА_7 у спадщину після смерті ОСОБА_8 , а також чи підлягають стягненню із ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , грошові кошти до встановлення (виявлення) переліку та вартості майна, одержаного ОСОБА_7 у спадщину після смерті ОСОБА_8 , мотивуючи тим, що ОСОБА_7 жодного майна у спадщину після смерті ОСОБА_8 не одержувала і таке спадкове майно у неї відсутнє.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2023 року заяву ОСОБА_7 задоволено.

Роз`яснено, що для виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2016 року у справі №607/14797/14-ц відповідно до його резолютивної частини непотрібно встановлювати (виявляти) перелік та вартість майна, одержаного ОСОБА_7 у спадщину після смерті ОСОБА_8 .

Роз`яснено, що на стадії виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2016 року у справі №607/14797/14-ц з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 , в межах вартості майна, одержаного у спадщину після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають стягненню грошові кошти без встановлення (виявлення) переліку та вартості майна, одержаного ОСОБА_7 у спадщину після смерті ОСОБА_8 .

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_7 подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.

Апеляційна скарга мотивована тим, що станом на сьогоднішній день ні державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори, ні приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих А.І., ні стягувач ОСОБА_6 не встановили (не виявили) майна, яке перейшло у спадщину від померлої ОСОБА_8 до ОСОБА_7 .

Незважаючи на те, що ОСОБА_7 не одержала жодного майна у спадщину після смерті ОСОБА_8 , приватний виконавець станом на сьогоднішній день вживає заходи щодо звернення стягнення на заробітну плату та інші особисті доходи ОСОБА_7 .

На думку апелянта, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредиторів померлої ОСОБА_8 .

У зв`язку з викладеним просить суд скасувати ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2023 року та ухвалити нове роз`яснення рішення суду.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників по справі до суду не надходив.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Башуцький І.Я. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на мотиви, викладені в ній.

Представник позивача адвокат Варода П.Б. та приватний виконавець Мелих І.А. проти апеляційної скарги заперечили.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як зазначено в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

За змістом вказаних роз`яснень та вимог ст.271 ЦПК України, підлягає роз`ясненню судове рішення, яким вирішено спір по суті, тобто воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників судового провадження. Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення судом. Крім того, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих осіб, які будуть здійснювати його виконання. Це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності та визначеності рішення. Тобто, роз`ясненню підлягає судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Незрозумілість мотивації судового рішення не може бути метою роз`яснення судового рішення.

З тексту резолютивної частини рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2016 року вбачається, що його зміст є чітким і зрозумілим, однозначним та не допускає подвійного трактування.

В заяві про роз`яснення судового рішення фактично ставиться питання щодо порядку і способу його виконання, що не може бути вирішено в порядку, передбаченому ст. 271 ЦПК України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про наявність підстав для задоволення заяви.

Відповідно до ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

З огляду на викладене, колегія суддів роз`яснює заявнику ОСОБА_7 про те, що вона має право звернутись до суду із заявою в порядку 435 ЦПК України.

З урахуванням вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2023 постановлена з порушенням вимог процесуального права, а тому підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_7 про роз`яснення судового рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2016 року.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, тому колегія суддів їх відхилила.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 березня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким в задоволені заяви ОСОБА_3 про роз`яснення рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 червня 2016 року відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту постанови 05 червня 2023 року.

Головуючий

Судді