Справа 206/5026/23
Провадження 2/206/1399/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Малихіна В.В., при секретареві Масюковій К.А., розглянувши в судовому засіданні матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання права власності на 24/100 частин домоволодіння в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 про визнання права власності на 24/100 частин домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , 1950 року народження. Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме 76/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що належало спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності виданого 06.02.1991 року, виконкомом Самарської районної ради згідно рішення райвиконкому від 24.11.1989 року №515/15, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим № 105 та 24/100 частин (в цілому, частка не перереєстрована) домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , що юридично належать батьку спадкодавцю ОСОБА_4 , спадщину після смерті якого він прийняв шляхом фактичного вступу в управління майном, але так і не оформив. Вказана не перереєстрована частина домоволодіння юридично належить батьку спадкодавця та дідусю позивачки ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.1962 року народження, посвідченого першою ДДНК за реєстровим № 2-7768, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим № 105. Таким чином 76/100 частки домоволодіння та 24/100 частки домоволодіння дає в цілому одиницю домоволодіння.

Вищезазначене домоволодіння згідно технічного паспорту від 11.02.2021 року складається з житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ а1, загальною площею 65,1 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., житлового будинку літ. Б-1 з мансардою літ. Бм загальною площею 79,4 кв.м., житловою площею 42,0кв.м., сараю літ. В, літнього душу літ. Г, вбиральні літ. Д, гараж літ. Е, льоху літ. Л, навісу літ. М, вбиральні літ. Н, ворота з хвірткою №1, огорожа № 2, 3.

Земельна ділянка за вищевказаною адресою площею 1095 кв.м. не приватизована, копію відповіді управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 10.10.2023 року, №29-4-0.38-4038/299-0.38.

Після смерті батька ОСОБА_3 у встановленому законом строк із заявою про прийняття спадщини за законом до Восьмої ДДНК звернулася лише позивачка, яка є єдиною донькою спадкодавця, у зв`язку з чим нотаріусом було заведено спадкову справу № 470/2012.

Батьки позивачки: спадкодавець ОСОБА_3 та відповідачка, яка є матір`ю позивачки ОСОБА_2 одружені ніколи не були. Однак мати позивачки зареєстрована у спірному будинку разом з спадкодавцем з 06.08.1991 року, тобто мешкала з батьком позивачки, вела разом з ним спільне господарство та мала спільний бюджет близько 21 року. Під час спільного проживання в них народилась спільна дитина позивачка ОСОБА_5 .

Станом на день смерті спадкодавець одружений не був та заповітів не складав. Таким чином після його смерті спадкоємцями стали: позивачка - спадкоємиця за законом першої черги та її мати, як спадкоємиця четвертої черги яка є відповідачем.

Спірне домоволодіння, за адресою АДРЕСА_2 ), у цілому, належало дідусю позивачки ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.1962р., посвідченого першою ДДНК за реєстровим № 2-7768, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в ресстрову книгу № 1 за реєстровим № 105.

Згодом батьком позивачки у 1988 році на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 , було збудовано житловий будинок літ. Б-1, гаражу літ. Е та колодязь літ. К.

Окрім того 20.09.1989 року БТІ було виготовлено технічний паспорт відповідно до якого на земельній ділянці площею 1095кв.м. за адресою АДРЕСА_1 розташовані: житловий будинок літ. А-1 з сінями літ. а-1 загальною площею 64,9 кв.м., житловою площею 25,4 кв.м., житловий будинок літ. Б-1 з ганками літ. 6,61, з мансардою над 5-1 загальною площею 80,5 кв.м., житловою площею 44,5 кв.м., під Б-1 погріб літ. Ж,В сараї, літ. Д вбиральня, літ. Г душ, літ. Е гараж, N?1-6 огорожа, І мощення, К колодязь.

Так, батьку позивачки ОСОБА_3 виділено житловий будинок Б-1 з мансардою, ганки б,б1, погріб під Б-1, гараж Е, огорожа № 6, в загальному користуванні ворота № 1, хвіртка №2, колодязь К, мощення №1, що складає 76/100 частки від усього домоволодіння.

Дідусю позивачки ОСОБА_4 виділено житловий будинок А-1, сіни а-1, сараї В,Ж, вбиральню Д, душ Г, огорожу № 3-5, в загальному користуванні ворота № 1, хвіртка № 2, колодязь К, мощення № 1, що складає 24/100 частки від усього домоволодіння.

На підставі вищевказаного рішення, батькові позивачки - спадкодавцю ОСОБА_3 24.11.1989 р. виконкомом Самарської районної ради видано свідоцтво про право власності від 06.02.1991р., копію якого додано до позову, оригінал знаходиться у позивачки.

Дідусь позивачки ОСОБА_4 перереєстрацію свого правовстановлюючого документу до дня своєї смерті так і не здійснив і частку у власності з одиниці домоволодіння на 24/100 не перереєстрував.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідусь ОСОБА_4 . На час його смерті складених ним за життя заповітів не було. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, а саме 24/100 (непереєстровані) частини домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 . У встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріальної контори ніхто не звернувся, однак шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном спадщину прийняли згідно ст. 549 ЦК України від 18.07.1963 року. Його дружина (бабуся позивачки) ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та батько позивачки ОСОБА_3 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ) які прийняли спадщину в рівних частках кожний (тобто по 24/100 частини). Спадщину так ніхто з них до дня смерті юридично так і не оформив.

Відповідно до ст.ст. 1220, 1268 ЦК України спадщина належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з часу відкриття спадщини.

Позивачка зазначає, що вона є єдиною хто у встановленому законом порядку звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом до Восьмої ДДНК.

11.10.2023 року державним нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Кутиріній Н.А. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 76/100 частини домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 .

Того ж дня, 11.10.2023 року державним нотаріусом Восьмої ДДНК видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину на 24/100 частини домоволодіння розташованого за адресою АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 . Підставою відмови стало те, що 24/100 частини спірного домоволодіння, яке прийнято у спадщину ОСОБА_3 після смерті його батька ОСОБА_4 , за життя останнього не було ним перереєстровано, у зв`язку з неможливістю вирішити самостійно вищевказане питання, позивачка звернутися до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою суду від 30.10.2023 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.12.2023 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, де також зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідачка, що була повідомленою належним чином в судове засідання не з`явилася, проте надала заяву, в котрій зазначає, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог, а також просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Копією свідоцтва серії НОМЕР_1 , що видано 21.10.1992 року Самарським районним відділом РАЦС у м. Дніпропетровську, встановлено, що батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_8 (а.с.11).

Копією свідоцтва серії НОМЕР_2 , що видано 08.02.2014 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_9 , про що внесено відповідний актовий запис № 19 та після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 змінила прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_10 (а.с.12).

Копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.10.2023 року (спадкова справа №470/2012, зареєстровано в реєстрі за № 1-705) спадкоємцем майна ОСОБА_3 , а саме 76/100 частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , є донька останнього ОСОБА_1 (а.с.13).

Витягом з Державного реєстру речових праввласником 76/100 частини домоволодіння житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, за адресою АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 (а.с.14).

Технічним паспортом від 11.02.2021 року описано схему розташування будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15-19).

Інформаційною довідкою виданою ОСОБА_1 описано стислий звіт щодо відомостей про технічний стан об`єкту нерухомого майна після обстеження на місці 11.02.2021 року та проведення комплексу робіт, встановлено, що житлові будинки з господарськими будівлями АДРЕСА_1 відповідають зазначеним характеристикам, у тому числі самочинно побудовані будівлі відсутні. Фактична площа земельної ділянки станом на 11.02.2021 року складає 1095 кв.м. (а.с.20).

Постановою державного нотаріуса від 11.10.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі на її ім`я свідоцтва на спадщину за законом на 24/100 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю в інвентаризаційній справі відомостей щодо перереєстрації часток у праві власності (а.с.21).

Копією свідоцтва серії НОМЕР_3 , що видано 09.04.2012 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області встановлено, що ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 року (а.с.22).

Копією свідоцтва серії НОМЕР_4 , що видано повторно 24.05.2013 року Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області встановлено, що ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 84 років (а.с.23).

Копією свідоцтва серії НОМЕР_5 , що видано 15.09.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Самарської районної ради м. Дніпропетровська встановлено, що ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 77 років (зворот а.с. 23).

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу ОСОБА_4 був зареєстрований у шлюбі з ОСОБА_6 ( ОСОБА_11 до реєстрації) (а.с.24).

Копією свідоцтва серії НОМЕР_6 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є ОСОБА_4 та ОСОБА_6 (а.с.25).

В повідомленні Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації міститься інформація про те, що в інвентаризаційній справі за адресою АДРЕСА_1 містяться відомості про право власності за ОСОБА_3 76/100 частки, що зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР під № 105 та за ОСОБА_4 24/100, але перереєстрація правовстановлюючих документів в КП «ДМБТІ» ДОР не проводилася (а.с.26).

Повідомленням Дніпропетровського міжміського бюро технічної інвентаризації міститься інформація про те, що в реєстровій книзі №1 за реєстровим номером 105 міститься відмітка від 03.10.1980 року про зміну нумерації домоволодіння АДРЕСА_3 (зворот а.с.26).

Копією договору купівлі-продажу від 03.08.1962 року ОСОБА_4 купив домоволодіння, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_4 , у ОСОБА_12 (а.с.27-28).

Копією технічного паспорту, який складено 20.09.1989 року встановлено, що ОСОБА_3 належить 76/100 частини домоволодіння, а ОСОБА_4 в цілому (а.с.24-33).

Копією рішення Виконавчого комітету Самарської районної ради від 24.11.1989 року № 512/15 узаконено та затверджено акти прийому в експлуатацію самовільно збудованого ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 , житловий будинок з мансардою, гараж та колодязь, а також встановлено право особистої власності на вказане майно (а.с.34).

Копією свідоцтва Виконавчого комітету ради народних депутатів від 06.02.1991 року ОСОБА_3 на праві власності належить 76/100 частини домоволодіння за адресою в АДРЕСА_1 (а.с.35).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. У випадку, якщо спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, він має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Враховуючи обставини справи та те, що позивачка, яка є єдиною донькою спадкодавця та має право на спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за нею право власності на 24/100 частини домоволодіння.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 141, 259, 263-268, 279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Восьма Дніпровська державна нотаріальна контора Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання права власності на 24/100 частин домоволодіння в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_1 ) право власності на 24/100 частини домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. А-1 з прибудовою літ. а1, загальною площею 65,1 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., житлового будинку літ. Б-1 з мансардою літ. Бм загальною площею 79,4 кв.м., житловою площею 42,0 кв.м., сараю літ. В, літнього душу літ. Г, вбиральні літ. Д, гаражу літ. Е, льоху літ. Л, навісу літ. М, вбиральні літ. Н, ворота з хвірткою №1, огорожі № 2, 3, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за позивачкою.

Повний текст рішення складено 07.12.2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.В. Малихіна