Справа № 366/1287/23
Провадження № 2/366/303/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2023 року смт Іванків

Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Слободян Н.П., за участю секретаря судового засідання Німченко Н.Ю., розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

05.05.2023 року позивач звернулася до суду з позовом до Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2 , яка проживала в с. Максимовичі Вишгородського району Київської області. На день її смерті залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 1,3035 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок з господарськими будівлями розташований в АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якого прийняла його дружина, ОСОБА_2 , але не оформила своїх спадкових прав у встановленому законом порядку.

Після смерті матері, позивач спадщину прийняла, подавши до Іванківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (спадкова справа № 30/2023).

13.04.2023 року позивачка звернулась до Іванківської районної державної нотаріальної контори з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначений житловий будинок, але отримала відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього.

Позивач зазначає, що ОСОБА_3 побудував зазначений житловий будинок у 1971 році власними силами за власні кошти, але ніяких правовстановлюючих документів на нього не було оформлено. Документами, що підтверджують право власності на цей будинок є довідки Старостинського округу № 4 Поліської селищної ради (виписка з по господарської книги № 1, номер об`єкта погосподарського обліку № 010070-1).

Єдиним спадкоємцем, який претендує на спадкове майно після смерті ОСОБА_2 , є її дочка ОСОБА_1 (позивач).

Вважаючи, що має право на спадкове майно, а саме на зазначений вище житловий будинок, у зв`язку з тим, що нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за законом на це майно із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього, позивачка змушена звертатись до суду.

Рух справи

10.05.2023 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначене на 09.06.2023 року.

Позиції сторін

У судове засідання позивач не з`явилась. Про час, дату та місце слухання справи повідомлена вчасно, належним чином. В позовних вимогах зазначила розглядати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі, судові витрати у справі залишити за нею.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлені вчасно, належним чином. 23.05.2023 року на електронну адресу суду надійшов лист про те, що позов визнають, просять справу розглядати без участі їх представника.

Керуючись ч. 3 ст. 211, ст. 223 ЦПК України, суд розглядає справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлені судом обставини справи та відповідні їм правовідносини

Суд, дослідивши наявні матеріали, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 13, 78, 81, 82 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов`язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущення.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оцінка зібраних по справі доказів здійснюється за правилами, передбаченими ст. 89 ЦПК України з врахуванням положень ст. ст.76-88 ЦПК України.

Судом встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Максимовичі Поліського району Київської області помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 30.06.2015 року, актовий запис № 20) /а.с.7/, який був чоловіком ОСОБА_2 (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, від 15.02.2023 № 3, /а.с.8/) та батьком позивачки, ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , /а.с.9/).

ОСОБА_4 після укладення шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_5 » (свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_3 , видане 26.11.2019 року /а.с.10/).

На день смерті, ОСОБА_3 належав житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , (погосподарська книга № 1 за 2011-2015 р.р., особовий рахунок № НОМЕР_4 ), що підтверджується довідкою, виданою старостою старостинського округу № 4 с. Максимовичі виконкому Поліської селищної ради від 13.02.2023 року № 40 /а.с.12/ та земельна ділянка, розміром 1,3035 га, кадастровий номер :03:000:0195 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Максимовицької сільської ради Вишгородського району Київської області, що належала ОСОБА_3 на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 174261, виданого Поліською районною державною адміністрацією, спадкоємцем якого була його дружина, ОСОБА_2 , яка спадщину прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 25.11.2021 року, /а.с.6/).

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу встановлено, що житловий будинок за зазначеною вище адресою споруджено в 1971 році, господарські будівлі та споруди з 1975 по 2000 роки /а.с.16-18/.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України, визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ст. 1267 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

За даними Іванківської районної державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_3 , спадщину прийняла ОСОБА_2 , шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем з 1960 року по день смерті /а.с.11/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла в с. Максимовичі Поліського району Київської області (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 25.11.2021 року, актовий запис № 780 /а.с.6/.

З довідки Старостинського округу № 4 виконавчого комітету Поліської селищної ради № 41, від 13.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 (особовий рахунок № НОМЕР_4 , погосподарська книга № 1 за 2021-2025 р.р.,) /а.с.13/.

За даними Іванківської районної державної нотаріальної контори після смерті ОСОБА_2 , спадщину прийняла ОСОБА_1 . Інших спадкоємців не має. Спадкова справа № 30/2023 /а.с.11/.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину.

В частині 1 статті 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

15.02.2023 року позивачка отримала Свідоцтво на право на спадщину за законом на земельну ділянку, розміром 1,3035 га, кадастровий номер: :03:000:0195, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Максимовицької сільської ради Вишгородського району Київської області та належала на праві власності на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 174261, виданого Поліською районною державною адміністрацією 06.04.2006 року, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємицею якого була його дружина, ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав /а.с.14/.

30.04.2023 року позивачка звернулась до Іванківської районної державної нотаріальної контори Київської області з метою отримати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належав ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , але отримала відмову, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нього, що підтверджено постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 283-02-31 від 30.04.2023 року /а.с.11/.

Таким чином, позивачка не може оформити право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, який належав її батьку, спадщину після якого прийняла її мати, але не оформила своїх спадкових прав та померла, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на нього, тому змушена звертатись за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 380 ЦК України житловий будинок є об`єктом права власності.

Відповідно до положень чинного на той час (на момент спорудження житлового будинку) ЦК УРСР 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13.04.1979 року № 11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР 31.10.1975 року за № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, в т.ч. і виписки із погосподарських книг.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, передбачала обов`язкову реєстрацію будинків у містах і селищах міського типу. У період чинності цієї інструкції до 13 грудня 1995 року державна реєстрація нерухомого майна у сільській місцевості не проводилася.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Таким чином, приналежність ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якого прийняла його дружина, ОСОБА_2 , але не оформила своїх спадкових прав та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується зазначеними вище довідками Старостинського округу № 4 виконавчого комітету Поліської селищної ради Вишгородського району Київської області /а.с.12,13/.

На підставі викладеного, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником цього майна, дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, а тому, після його смерті, спадкоємці за відсутності правовстановлюючих документів не мають можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно її матері, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на:

житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (будинок розміром житлової площі 43,2 кв.м., загальною площею 77,7 кв.м. в плані позначений літерою «А», надвірні будівлі та споруди: сарай «Б», «Г», літня кухня «В», вбиральня «Д», гараж «Ж», колодязь № 1, огорожа № 24), який належав ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадщину після якого прийняла його дружина, ОСОБА_2 , але не оформила своїх спадкових прав у встановленому законом порядку і померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Іванківський районний суд Київської області до Київського апеляційного суду

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ; зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2 );

Відповідач:

Поліська селищна рада Вишгородського району Київської області (, юридична адреса: вул. Воздвиженська, 84, смт Красятичі Вишгородського району Київської області, 07053).

Суддя Н.П. Слободян