Провадження №2/752/8077/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Київ

Суддя Голосіївського районного суду міста Києва Кордюкова Ж.І., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс груп» звернулося до Деснянського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Ухвалою від 17.10.2023 Деснянський районний суд міста Києва передав зазначену цивільну справу для розгляду за підсудністю до Голосіївського районного суду міста Києва за зареєстрованим місцем проживання відповідача.

Дослідивши матеріали позовної заяви, встановлено, що вона підлягає передачі за підсудністю на розгляд до іншого суду, а ухвала про направлення справи для розгляду за підсудністю винесена помилково, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс груп» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, які надавались відповідачу з приводу утримання спільного майна багатоквартирного будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі №911/2390/18 (провадження №12-73гс20), аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Отже, слід дійти висновку, що виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Велика Палата Верховного Суду вважала, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» у частині третій статті 30 ГПК України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Тому до спорів, предметом яких є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання зобов`язань за договором, який укладений щодо користування нерухомим майном, поширюються правила виключної підступності.

Схожа правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі №910/10647/18.

З матеріалів справи встановлено, що об`єкт нерухомого майна (квартира), щодо якої позивач просить стягнути заборгованість за надані послуги з її утримання у багатоквартирному будинку, знаходиться на території Деснянського району м. Києва.

Таким чином, до цього позову застосовуються правила виключної підсудності, оскільки заявлені вимоги, які безпосередньо стосуються нерухомого майна, а тому позовна заява була правильно подана позивачем до Деснянського районного суду міста Києва.

Крім того, судове рішення, ухвалене по цій справі, може бути скасовано судом апеляційної інстанції з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), що передбачено ч. 1 ст. 378 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Таким чином, відповідно до правил виключної підсудності цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягає передачі за підсудністю на розгляд до Деснянського районного суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 27, 30, 31, 184, 258, 260-261, 353-355 ЦПК України, судця,-

ПОСТАНОВИВ:

Передати на розгляд за підсудністю до Деснянського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло-Сервіс груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Передачу цивільної справи здійснити в порядку, встановленому частиною 3 статті 31 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Суддя Ж. І. Кордюкова