ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 539/3283/21 Номер провадження 22-ц/814/2915/23Головуючий у 1-й інстанції Алтухова О.С. Доповідач ап. інст. Абрамов П. С.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Абрамова П.С.,

Суддів: Панченка О.О., Кузнєцової О.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Сальної Н.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 вересня 2022 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», про скасування заборгованості та стягнення моральної шкоди

УСТАНОВИВ:

короткого змісту позовних вимог і рішення суду першої інстанції;

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохав зобов`язати відповідача здійснити перерахунок заборгованості згідно реальних показників лічильника газу та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди 7 665,51 грн.

Вказував, що є побутовим споживачем природного газу за адресою АДРЕСА_1 . Облік споживчого газу здійснюється побутовим лічильником, фактичні показники якого передані оператору ГРМ АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», який передає недостовірні показники лічильника, внаслідок чого йому нараховано необґрунтовану заборгованість в розмірі 2 555,17 грн.

З 13 лютого 2021 року він отримував газ від постачальника останньої надії ГК «Нафтогаз України». Вказує, що АТ «ОГС «Лубнигаз», передає невірні показники ГК «Нафтогаз України», а саме: лютий 2021 року - 210 к м по 6,99 = 1 467,90; березень 2021 року - 236 к м по 6,99 = 1 649,64; квітень 2021 року - 243 к м по 6,99 = 1 698,57; травень 2021 року - 96 к м по 9,57 = 918,72; червень 2021 року - 474 к м по 11,59 = 5 493,66. Загальна сума становить 11 228,49 гривень. Натомість, насправді споживання газу було наступним чином: лютий 2021 року - 330 к м по 6,99 = 2 306,70; березень 2021 року - 499 к м по 6,99 = 3 488,01; квітень 2021 року - 286 к м по 6,99 = 1 999,14; травень 2021 року - 52 к м по 9,57 = 497; червень 2021 року - 33 к м по 11,59 = 382,47. Загальна сума становить 8 673,32 гривень. Тобто, загальна різниця між надуманими та реальними нарахуваннями становить 2 555,17 грн.

Із заборгованістю в розмірі 2 555,17 грн він не погоджується, а тому змушений звернутись з даним позовом до суду. Його права, як споживача послуг, порушені, оскільки протиправними діями відповідача з нього підлягає стягненню плата за газ, спожитий по ціні 6.99 грн за куб, як за газ, спожитий по ціні 11.59 грн за куб.

Вказує, що відповідно до п. 1 глави 2 розділу IX Кодексу ГРМ передбачено, що величина об`єму (обсягу) приймання-передачі природного газу на межі балансової належності між газотранспортною системою та газорозподільною системою (в точках виходу з газотранспортної системи) визначається відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи (ГТС ) та на підставі договору транспортування природного газу, що укладається між Оператором ГТС та Оператором ГРМ за формою Типового договору транспортування природного газу та у порядку, визначеному Кодексом ГТС, о тому відповідальним за передання показів лічильника є саме відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз».

Через незаконні дії та вимоги відповідача у нього погіршився стан здоров`я, йому довелося вистояти на вулиці чергу до абонентського відділу відповідача, сім разів, по п`ять годин та це все одно не вирішило питання списання необґрунтованого боргу.

Через цю ситуацію та неможливість добитися справедливості, значно погіршився стан здоров`я його дружини, яка страждає цукровим діабетом і є інвалідом 2-ї групи. Дана сума, яку необґрунтовано вимагає відповідач, значно перевищує суму їх спільної пенсії, це все приводить до пригнічення через великі кошти, які він повинен віддати за перевищені суми нарахування.

Позивач вважає, що незаконними діями та вимогами відповідача йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 3-кратному розмірі надуманого відповідачем «боргу», в розмірі 7 665,51 грн, що, на його думку, стане стримуючим та виховним заходом.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 вересня 2022 року у задоволення позову відмовлено у повному обсязі.

короткого змісту вимог апеляційної скарги; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу;

Із вказаним рішенням не погодився ОСОБА_1 та оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі прохав рішення місцевого суду скасувати та ухвалити у справі нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Вказував, що висновки місцевого суду не відповідають вимогам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи.

узагальнених доводів та заперечень інших учасників справи;

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача, АТ «Лубнигаз», прохав рішення місцевого суду залишити без змін. Вказував на відповідність рішення місцевого суду нормам матеріального та процесуального права.

встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин, а також обставин, встановлених судом апеляційної інстанції, і визначених відповідно до них правовідносин; доводів, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції; мотивів прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу;

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є побутовим споживачем природного газу за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідач АТ «Лубнигаз» здійснює діяльність розподілу природного газу на підставі ліцензії Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 848 від 29.06.2017 (зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП від 24.10.2019 № 2223). Отже, відповідач є оператором газорозподільної системи.

У період з 13.02.2021 по 31.03.2021, з 02.04.2021 по 31.05.2021 та з 02.06.2021 по 29.07.2021 позивач був споживачем Постачальника «останньої надії» та був включений до Реєстру споживачів Постачальника «останньої надії», та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів постачальника «останньої надії» - 6,99 грн.

ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу на об`єкт позивача на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» та договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є типовими та публічними, а споживач, в свою чергу, був зобов`язаний своєчасно оплачувати товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договорами.

Згідно з підпункту 4.2. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Лубнигаз», що є оператором газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (AT «Лубнигаз»), згідно вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015, який є, як оператор ГРМ, відповідальним за облік природного газу у побутових споживачів, а визначені ним обсяги природного газу є обов`язковими для постачальника - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»» у взаємовідносинах із споживачем.

Відмовляючи в задоволенні позову, місцевий суд виходив з того, що позивач нерегулярно та несвоєчасно передава фактичні показники лічильника споживання газу відповідачу АТ «ОГС «Лубнигаз». Так, позивачем надано скріншоти фотографій лічильника, згідно з якими у 2021 році ним було передано показники лічильника лише 01.05.2021, які, як стверджує представник відповідача, вони не отримували, та 31.07.2021. Встановити чи дійсно позивачем було передано показники лічильника станом на 01.05.2021 на номер телефону Оператора ГРМ із скріншоту неможливо. Однак, судом звернуто увагу, що всі фотознімки лічильників, які направляються споживачами за допомогою месенджера VIBER на номер телефону Оператора ГРМ, завантажуються автоматично в комп`ютерну програму «Gasolina», а в даному випадку завантаження не відбулося.

В зв`язку з тим, що позивачем за підсумками наступного місяця (за травень 2021 року) не було передано показання лічильника газу, відповідач не здійснив формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця з урахуванням наданих показань, а визначив обсяг споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період.

Судом першої інстанції також зауважено, що позовна вимога про зобов`язання відповідача провести перерахунок заявлена до неналежного відповідача, оскільки нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу проводить ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», а не оператор газорозподільної системи.

Відмовляючи у стягненні моральної шкоди, місцевий суд виходив з того, що позивачем не доведено факту протиправних діянь відповідача, відповідно, і заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру з боку відповідача, а отже і підстави для стягнення моральної шкоди відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення місцевого суду в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Основним нормативним актом, який регулює постачання споживачам природного газу є Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494. (далі Кодекс ГРМ).

Згідно з положеннями пункту 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Як вбачається з позовної заяви позивач зазначив, що з лютого 2021 року по червень 2021 року він неналежним чином вів облік спожитого ним природного газу, зокрема, згідно з переданими ним показниками, у лютому 2021 року він використав 330 к м; у березні 2021 року - 499 к м; у квітні 2021 року - 286 к м; у травні 2021 року - 52 к м; у червні 2021 року - 33 к м.

Натомість, відповідач обліковував: у лютому 2021 року - 210 к м; у березні 2021 року - 236 к м; у квітні 2021 року - 243 к м; у травні 2021 року - 96 к м; у червні 2021 року - 474 к м.

Заперечуючи проти позову, відповідачем зазначено, що у період з січня 2021 року по травень 2021 року вони не отримували від споживача інформації (показників) щодо об`ємів фактично спожитого газу.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України)

За обрахунками позивача в позовній заяві об`єм спожитого природного газу з лютого 2021 року по червень 2021 року склав 1 200 куб. м.

За даними відповідача, з урахуванням відсутності переданих показників лічильника газу, за вказаний період (з 01.02.2021 по 01.07.2021) було здійснено обрахування кількості спожитого природного газу в об`ємі - 1 259 куб. м.

Як вбачається з наданих позивачем доказів (квитанцій про оплату за спожитий природний газ) станом на 01 лютого 2021 року були показники лічильника 36200 (а.с. 8); станом на 01 травня 2021 року за фотографією лічильника - 37500 (а.с. 15), станом на 01.07.2021 за фотографією лічильника 37591 (а.с. 22), станом на 31.07.2021 - 37616 (а.с. 16). Всього за період з 01.02.2021 по 01.07.2021 спожито 37591-36200 = 1391 куб. м.

На підтвердження факту передачі показників лічильника газу позивачем було надано фотокопії лічильника від 01.05.2021 з показниками 37500, від 01.07.2021 з показниками 37591 та від 31.07.2021 з показниками 37616, які, як вказував, він передав оператору ГРМ за допомогою мобільного додатку «Вайбер».

Відповідачем визнається факт отримання ним показників лічильника станом лише на липень 2021 року з показниками 37591.

Крім того, відповідач зазначив, що зняття контрольних показників контролером відбулося 18.06.2021, та був зафіксований показник лічильника 37580 к м.

Апеляційний суд зазначає, що надані позивачем фотокопії лічильника газу не підтверджують сам факт передачі споживачем оператору ГРМ зафіксованих на них показників у визначеному договором порядку, оскільки фотографії не містять інформації щодо їх направлення відповідачу, як оператору ГРМ.

Таким чином, позивачем не доведено належними і достатніми доказами фактичних підстав позову факту належної та своєчасної передачі ним показників лічильника газу оператору ГРМ, та спотворення чи неприйняття їх останнім.

Інших належних та достатніх доказів, крім фотографій лічильника газу, на підтвердження факту незаконності діянь відповідача в частині невірного обліку спожитого природного газу позивачем не надано. Фотографія з показниками лічильника 37500 не містить доказів її направлення відповідачу.

За таких обставин, підстав вважати, що відповідач протиправно здійснював у спірний період нарахування об`єму спожитого газу на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період відсутні.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що правильність визначення віповідачем рівня планового місячного об`єму споживання на відповідний період на об`єкті позивача не є предметом позову у справі, та враховуючи межі перегляду справи апеляційним судом (ст. 367 ЦПК України), апеляційний суд не розглядає цих підстав, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

На підставі вище викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду в зазначеній частині не спростували.

Є безпідставними і доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції вимог Закону України «Про захист прав споживачів».

З матеріалів справи вбачається, що за червень 2021 року позивачу спожитий об`єм природного газу визначався з врахуванням зняття контрольних показників лічильника.

Враховуючи те, що вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від встановлення неправомірності дій відповідача, що не знайшло свого підтвердження, та що апеляційна скарга не містить жодних доводів в частині відмови у стягненні моральної шкоди, апеляційний суд не вбачає підстав додатково аналізувати взазначену частину позовних вимог.

висновків за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції;

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення місцевого суду ухвалене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, підстави для відшкодування судових витрат, понесених скаржником під час апеляційного перегляду справи, - відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 22 вересня 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції, яким є Верховний Суд.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк на касаційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 червня 2023 року.

Головуючий суддя П.С. Абрамов

Судді О.О. Панченко

О.Ю. Кузнєцова