РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/4586/23

№ 2/183/2730/23

08 червня 2023 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді - Оладенко О.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року АТ «Райффайзен Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 92469,34 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 30 листопада 2021 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого є АТ «Райффайзен Банк», та відповідачем укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № НОМЕР_1 , за яким банк надав відповідачу кредит в розмірі 84400,00 гривень на 72 місяці під фіксовану процентну ставку 34,30% річних. Банк виконав свої зобов`язання за Кредитним договором належним чином. Відповідач зобов`язання за договором не виконав, внаслідок чого станом на 11.11.2022 утворилася заборгованість у розмірі 92469,34 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 82697,71грн., в тому числі простроченої заборгованості в розмірі 644,43 грн.; заборгованості за відсотками у сумі 9771,63 грн., в тому числі простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 8683,65 грн. Зазначену суму заборгованості позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 квітня 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про розгляд справи. Правом на подання відзиву у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження, відповідач не скористалася. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін не подавала.

Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Судом встановлено, що 19 травня 2014 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» і підписав заяву про акцепт Публічної пропозиції/Угоди №PDV2-385521.

Відповідно до п.2 Угоди, підписанням цієї угоди, Клієнт приймає Публічну пропозицію АТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, викладених в Правилах, та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами. Підписанням угоди сторони безумовно визнають, що Публічна пропозиція, Угода, Правила, Згода, Тарифи, Заява разом з усіма змінами, додатками та додатковими договорами/угодами до них у сукупності з Договором банківського обслуговування складають його зміст, мають обов`язкову силу та застосовуються до відносин Сторін так само якби їх було викладено безпосередньо в тексті цього документу. Договір банківського обслуговування є укладеним з дати підписання Сторонами угоди (а.с.8).

30 листопада 2021 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк», та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-116547568, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 84400,00 грн., строком на 72 місяці (до 30.11.2021 року) зі сплатою процентів в розмірі 34,30% річних, та в свою чергу, останній зобов`язався повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за його користування (а.с.14-18).

Відповідно до п.5.2 Заяви-Договору, Клієнт підтверджує, що ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку, зобов`язався дотримуватись умов Договору, Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування Поточних рахунків, а також надання Банком Кредитів, Підписанням цієї Заяви-Договору Клієнт підтверджує, що відносин Сторін за цією Заявою-договором застосовуються всі положення Договору, в тому числі Розділів 2,6 Правил так само як би текст Правил був би власноруч підписаний Клієнтом.

Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини.

Відповідно до приписів ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг Кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 208, частини першої статті 1055 ЦК України для кредитного договору законом визначена обов`язкова письмова форма.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис є одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Згідно положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ч.2 ст.638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Таким чином, відповідач підписуючи заяву-договір №014-RO-82-116547568 від 30.11.2021, користуючись кредитними коштами, висловив свою згоду з формою договору та його умовами, вказаний кредитний договір між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 підписаний сторонами, шляхом застосування електронного підпису одноразовим ідентифікатором, у порядку визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 30 листопада 2021 року між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.

Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором №014-RO-82-116547568 від 30.11.2021, наданого позивачем, вбачається, що заборгованість відповідача станом на 11 листопада 2022 року становить 92469,34 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 82697,71грн., в тому числі простроченої заборгованості в розмірі 644,43 грн.; заборгованості за відсотками у сумі 9771,63 грн., в тому числі простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 8683,65 грн. (а.с.7).

01.12.2022 АТ «Райффайзен банк» направив відповідачу вимогу №114/5-К-270091 про дострокове виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, в якій банк повідомив розмір боргу, попередив про необхідність його повернення, протягом 30 днів з дня отримання цієї вимоги та попередив про подання позову до суду в разі невиконання даної вимоги, проте, вимога відповідачем не виконана.

Отже, встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав Заяву-договір №014-RO-82-116547568 від 30.11.2021, однак умови договору порушив.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки позивачем за допомогою належних та допустимих доказів доведено факт отримання відповідачем кредитних коштів та невиконання належним чином відповідачем зобов`язань за кредитним договором, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, ввідповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12,13,76-82,89,141,223,263,265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за кредитним договором №014-RO-82-116547568 від 30 листопада 2021року в сумі 92469 (дев`яносто дві тисячі чотириста шістдесят дев`ять) грн. 34 коп., яка утворилася станом на 11 листопада 2022 року та складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 82697,71грн., в тому числі простроченої заборгованості в розмірі 644,43 грн.; заборгованості за відсотками у сумі 9771,63 грн., в тому числі простроченої заборгованості за відсотками в розмірі 8683,65 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», , місцезнаходження: 01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4а;

відповідач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено і підписано 08 червня 2023 року .

Суддя Оладенко О.С.