Справа № 161/9331/23
Провадження № 2/161/2707/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Боратинської сільської ради Луцького району про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в Луцький міськрайоннний суд Волинської області до Боратинської сільської ради Луцького району про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на день відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її рідний дядько ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки розміром 2,75 га для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акту серії І-ВЛ №005533 від 23.12.2002. Вказує, що прийняла спадщину, оскільки проживала зі спадкодавцем постійно на час його смерті, хоча не була зареєстрована за даною адресою, що позбавляє її можливості реалізувати її спадкові права. Матір позивача - ОСОБА_3 , рідна сестра ОСОБА_2 , перебувала в місцях позбавлення волі, і до смерті бабусі матері спадкодавця ОСОБА_4 , вона проживала з нею, а в подальшому переїхала до дядька, оскільки інших родичів не було.

Просить встановити факт постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день його смерті, а також визнати право власності на спадкове майно, що залишилось після його смерті - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки розміром 2,75 га для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акту серії І-ВЛ №005533 від 23.12.2002.

Ухвалою судді від 09 червня 2023 року відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого засідання.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Від представника відповідача Боратинської сільської ради Луцького району надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, заслухавши показання свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Згідно довідки № 43, виданої 03.09.2021 Боратинською сільською радою Луцького району, ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав до дня смерті в с. Промінь Луцького району Волинської області.

Допитані в ході розгляду справи свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ствердили, що заявник постійно проживала на час відкриття спадщини разом зі своїм рідним дядькомОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 .

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст. ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їх підписами, а тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з роз`ясненнями, що викладені в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї, та спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання -житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Відповідна правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 10.01.2019 року у справі № 484/747/17.

Суд вважає доведеною обставину, що ОСОБА_1 проживала спільно зі спадкодавцем ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Факт, який заявник просить встановити, необхідно їй для можливості реалізації права прийняття спадщини за законом.

Як вбачається з витягу з погосподарської книги №2 за 2021 рік Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області згідно з записом в погосподарській книзі житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .

З досліджених судом матеріалів інвентаризаційної справи на об`єкт нерухомого майна, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ №005533 від 23.12.2002 ОСОБА_2 належала земельна ділянка розміром 2,75 га для ведення особистого селянського господарства .

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з частиною першою статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

Судом встановлено, що спадкоємців першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 немає, його матір ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть.

Крім того, матір позивача - ОСОБА_3 зверталась з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, де їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, в подальшому вона звернулась до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, однак померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до ч.1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.

Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , як племінниця спадкодавця, зважаючи на ту обставину, що інших спадкоємців ближчого ступеня споріднення немає.

Родинні стосунки позивача із спадкодавцем ОСОБА_2 підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи.

З врахуванням встановлених обставин справи, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, а саме встановити факт постійного проживання позивача разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день його смерті, а також визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку розміром 2,75 га для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ №005533 від 23.12.2002.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 89, 175, 265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , постійно проживала на час відкриття спадщини разом зі спадкодавцемОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку розміром 2,75 га для ведення особистого селянського господарства згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ВЛ №005533 від 23.12.2002.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту рішення 08 грудня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М.Філюк