ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 грудня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 740/2873/22

Головуючий у першій інстанції Гагаріна Т. О.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1339/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,

секретар: Шкарупі Ю.В.

Позивач: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

Відповідач: Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), ОСОБА_3 , Державне підприємство «СЕТАМ»

Особа, яка подала апеляційну скаргу: : Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми)

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколів про проведення електронних торгів, актів державного виконавця та визнання права власності, (суддя Гагаріна Т.О.), ухвалене у м. Ніжині о 13 годині 56 хвилині, повний текст рішення складено 30 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом, обґрунтувавши його тим, що з 25 лютого 1984 року і по даний час перебувають в зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу позивачами було придбано гараж № НОМЕР_1 та гараж № НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі «Мотор» . Гаражі були придбані подружжям за спільні кошти, хоча право власності на них було зареєстроване на ім`я чоловіка ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_2 є їх співвласником. Зазначене нерухоме майно було продано Ніжинським відділом державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на електронних торгах в рамках виконання виконавчого провадження №66003877 за яким позивач ОСОБА_1 є боржником. Позивачу ОСОБА_1 не було повідомлено про проведену оцінку майна перед передачею його на реалізацію та не було надано звітів про його оцінку. Позивачі вважають, що Ніжинським ВДВС порушено їх права у виконавчому провадженні та процедура реалізації арештованого майна, а тому вони вимушені звернутись за захистом своїх порушених прав з даним позовом до суду.

Рішеням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколів про проведення електронних торгів, актів державного виконавця та визнання права власності задовлено частково: визнано недійсними електронні торги з реалізації майна, які відбулися 26.07.2022, проведені Державним підприємством «СЕТАМ», протокол №574424 про проведені електронні торги, відповідно до якого було продано належне боржнику ОСОБА_4 нерухоме майно: гараж № НОМЕР_1 в гаражно-будівельному кооперативі «Мотор», місцезнаходження: Чернігівська область, місто Ніжин, вулиця Шекерогринівська, 70А; скасовано протокол про проведені електронні торги №574424 від 26.07.2022, згідно з яким переможцем торгів визнано ОСОБА_3 ; скасовано акт про проведення електронних торгів, виданий старшим державним виконавцем Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Андрієвською І.О. 02.08.2022 (ЗВП №66003877), виданий на підставі протоколу про проведені електронні торги №574424 від 26.07.2022 ; визнано недійсними електронні торги з реалізації майна, які відбулися 02.08.2022, проведені Державним підприємством «СЕТАМ», протокол №574732 про проведенні електронні торги, відповідно до якого було продано належне боржнику ОСОБА_1 нерухоме майно: гараж № НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі «Мотор», місцезнаходження: Чернігівська область, місто Ніжин, вулиця Шекерогринівська, 70А; скасовано протокол про проведені електронні торги №574732 від 26.07.2022, згідно з яким переможцем визнано ОСОБА_3 ; скасовано акт про проведення електронних торгів, виданий старшим державним виконавцем Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Андрієвською І.О. 10.08.2022 ЗВП №66003877, виданий на підставі протоколу про проведені електронні торги №574732 від 02.08.2022. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати у розмірі 992,40 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що з встановлених обставин та досліджених у справі доказів, суд дійшов висновку про те, що реалізація на прилюдних торгах нерухомого майна, що належало подружжю на праві спільної сумісної власності, порушує права та законні інтереси позивачки ОСОБА_2 як власника спірних гаражів на володіння, користування та розпорядження належним їй майном. ОСОБА_5 не є стороною виконавчого провадження, а тому в силу процесуальних вимог закону позбавлена права на оскарження дій приватного виконавця та вчинення будь-яких дій щодо зупинення реалізації гаражів. Отже, позивач ОСОБА_5 позбавлена можливості захистити свої порушене право у інший спосіб, а ніж звернувшись до суду із вказаним позовом. На час проведення прилюдних торгів звіт про оцінку №65 гаража № 260 був не чинними, оскільки дата його складення 28 січня 2022 року, а час проведення торгів відповідно 02 серпня 2022 року, тобто після збігу шестимісячного строку підписання звіту про оцінку майна. Отже, проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

В апеляційній скарзі Ніжинський відділ державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Відповідач Ніжинський ВДВС зазначає, що на примусовому виконанні у відділі виконавчої служби знаходилось шість виконавчих листів за якими позивач ОСОБА_1 є боржником. Про наявність відкритих виконавчих проваджень боржник ОСОБА_1 повідомлявсь належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. За час примусового виконання судових рішень ОСОБА_1 не з`являвся до виконавчої служби та не повідомляв про належність зареєстрованого на його ім`я майна іншим особам, хоча постанова про опис і арешт майна ним була отримана. Повідомлення про результати визначення вартості майна також надсилалось на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 та було отримано членом його сім`ї. Направлення державним виконавцем повідомлення сторонам звіту про дату проведення електронних торгів не передбачено чинним законодавством таку інформацію можливо тримати з Веб-сайту ДП « Сетам». Кошти, які надійшли на рахунок Ніжинського ВДВС від реалізації арештованого майна було розподілено на підставі ст.45,46 Закону України « Про виконавче провадження», а зведене виконавче провадження закрито на підставі ст.39 п.9 вище зазначеного Закону. Заявник вважає висновки суду щодо втрати дійсності звіту про оцінку майна на момент передачі його на реалізацію помилковими, оскільки згідно з метеріалами виконавчого провадження, заявка на реалізацію арештованого майна була направлена на адресу ДП « Сетам» 09.06.2022 року та 20.06.2022 року, тобто до 28.07.2022 року до закінчення шестимісячного строку. Також судом не було враховано положення розділу ХІІІ « Прикінцевих та перехідних положень» Закону України « Про виконавче провадження, де зазначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону не відповідає судове рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

По справі встановлено, що з 25 лютого 1984 року і по день звернення з даним позовом до суду позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у зареєстрованому шлюбі. (а.с.9).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано гаражі № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі «Мотор» в АДРЕСА_1 були придбані на підставі договорів купівлі-продажу від 30.09.2016 року та зареєстровані на ім`я позивача ОСОБА_1 . Зазначені гаражі розміщені на земельній ділянці, яка надана кооперативу згідно рішення Ніжинського міськвиконкому № 313 від 22.08.2000 року (а.с.10-13).

На примусовому виконанні у Ніжинському відділі державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) перебувало зведене виконавче провадження № 6603877, до складу якого входили:

1)виконавчий лист№ 2/740/94/21 виданий Ніжинським міськрайонним судом 11.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 36635 грн;

2) виконавчий лист № 2/740/93/21 виданий Ніжинським міськрайонним судом 11.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 4259.09 грн;

3) виконавчий лист № 2/740/92/21 виданий Ніжинським міськрайонним судом 11.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 боргу в сумі 15441.00 грн;

4) виконавчий лист № 2/740/92/21 виданий Ніжинським міськрайонним судом 11.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у сумі 840.80 грн;

5) виконавчий лист № 2/740/94/21 виданий Ніжинським міськрайонним судом 11.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у сумі 840.80 грн;

6) виконавчий лист № 2/740/34/21 виданий Ніжинським міськрайонним судом 11.05.2021 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору у сумі 840.80 грн.

Постановами про відкриття виконавчого провадження від 08.06.2021 року було відкрито виконавче провадження №65709776 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 коштів у сумі 36635 грн, виконавче провадження №65709909 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 коштів у сумі 4259.09 грн, виконавче провадження №65710005 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 коштів у сумі 15441 грн, а також постановами від 06.07.2021 року відкриті виконавчі провадження №65974756 та № 65974644, 65974756 про стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 840 грн за виконавчими листами № 2/740/92/21, № 2/740/94/21, № 2/740/93/21. ( а.с.56-69 т.1) Зазначені вище виконавчі провадження постановою від 06.07.2021 року були об`єднані у зведене виконавче провадження № 65709776. ( а.с.70 т.1) Рекомендованим листом № 305 від 08.06.2021 року були відправлені постанови про відкриття виконавчого провадження та отримані ОСОБА_1 14.06.2021 особисто. ( а.с.71-72)

29.06.2021 року на адресу місця реєстрації ОСОБА_1 старшим державним виконавцем Андрієвською І.О. було направлено вимогу надати до відома державного виконавця правоустановлюючі документи на гаражі № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі «Мотор», місцезнаходження: Чернігівська область, місто Ніжин, вулиця Шекерогринівська, 70А. ( а.с.76-77 т.1) Зазначена вимога була направлена на адресу боржника 29.06.2021 року та вручена 01.07.2021 року. ( а.с.78-80 т.1)

Постановою старшого державного виконавця Ніжинського ВДВС від 16.07.2021 року було описано та накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , а саме гаражі № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі «Мотор». Зазначену постанову було направлено на адресу боржника та ним отримано особисто 20.07.2021 року. ( а.с.82-87 т.1)

Постановою від 23.12.2021 року про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні було визначено « Центр незалежної оцінки та експертизи». Також зазначена постанова була направлена на адресу ОСОБА_1 ( а.с.89-92 т.1)

14.02.2022 року на адресу стягувача та боржника у зведеному виконавчому провадженні № 65709776 було направлено звіти від 28 січня 2022 року про оцінку майна та отримано членом сім`ї ОСОБА_1 ( а.с.93-99 т.1)

Заявка на реалізацію арештованого майна була направлена на адресу ДП « Сетам» 09.06.2022 року та 20.06.2022 року. ( а.с.100,101 т.1)

На а.с.14-15 містися акт про проведені електроні торги від 02.08.2022, за яким передано на реалізацію гараж № НОМЕР_1 в гаражно-будівельному кооперативі «Мотор», місцезнаходження: Чернігівська обл., м.Ніжин, вул. Шекерогринівська,70а, загальною площею 20,5 м.кв., цегельний, що належить ОСОБА_1 на праві власності. Переможцем торгів визнано ОСОБА_3 , який придбав майно за сумою 38556,00 грн. (а.с.102-108 т.1).

На а.с.18-20 містися акт про проведені електроні торги від 10.08.2022, за яким передано на реалізацію гараж № НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі «Мотор», місцезнаходження: Чернігівська обл., м.Ніжин, вул. Шекерогринівська,70а, загальною площею 22,5 м.кв., цегельний, що належить ОСОБА_1 на праві власності. Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 02.08.2022 № 574732 ДП «СЕТАМ», 02.08.2022 проведено електроні торги з реалізації майна гараж № НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі «Мотор» місцезнаходження: Чернігівська обл., м.Ніжин, вул. Шекерогринівська, 70а, загальною площею 22,5 м.кв., цегельний. Відповідно до протоколу про проведені електронні торги від 02.08.2022 №574432 ДП «СЕТАМ» переможцем визнано ОСОБА_3 . Майно придбане за сумою 42317,25 грн. (а.с.14-16,109-114 т.1).

Листами від 02.08.2022 року № 30995 та від 10.08.2022 року № 33196 направлено зазначені акти позивачу ОСОБА_1 (а.с.102,106, 113-114 т.1).

11.08.2022 року на адресу ОСОБА_1 Ніжинським відділом державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) направлено повідомлення про залишок коштів, після задоволення вимог стягувачів при примусовому виконанні ЗВП №66003877 (а.с.22).

16.08.2022 року старшим державним виконавцем Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Андрієвською І.О. винесено постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням.( а.с. 115-121 т.1)

На адресу боржника ОСОБА_1 також направлялась інформація на його звернення від 16.08.2022 року № 35031 про наявність зведеного виконавчого провадження № 65709776 та про хід його виконання ( а.с.23-26 т.1)

Згідно зі статтею 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

З аналізу змісту частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами договору купівлі-продажу є продавець і покупець.

Частиною першою статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регламентуються Законом України "Про виконавче провадження".

Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Звертаючись до суду з позовом як підставу для задоволення своїх позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що не був ознайомлений із звітом про оцінку майна переданого на електронні торги і у зв`язку з чим не зміг його оскаржити у судовому порядку. Про його існування дізнався лише після продажу майна на електронних торгах.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги позивачів в тому числі як на підставу для задоволення позовних вимог про визнання прилюдних торгів недійсними констатував порушення процедури проведення електронних торгів через проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження № 14-624цс18) зазначено, що порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження». Втім, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмових повідомлень державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо); приписи, які регулюють сам порядок проведення торгів; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів. На момент проведення прилюдних торгів, у тому числі повторних торгів, для визначення вартості об`єкта оцінки звіт про оцінку майна повинен бути дійсним. Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, і доведення такого порушення прав покладається на особу, яка оспорює прилюдні торги.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначає Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 №2658-III (далі - Закон №2658-III).

Згідно із частиною четвертою статті 3 цього Закону процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

Підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім (частина перша статті 10 і частина перша статті 11 Закону №2658-III).

Водночас звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб`єкта оціночної діяльності (частина перша статті 12 Закону №2658-III).

Матеріали справи містять два звіти № 64 та №65 про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності « Центру незалежної оцінки та експертизи», якого було визначеного відповідно до постанови старшого державного виконавця Ніжинського ВДВС від 23.12.2021 року. Зазначені звіти були направлені на адресу як боржника так і стягувача та отримані членом сім`ї ОСОБА_1 21.02.2022 року. Останній був обізнаний про наявність судових рішень та відкритих виконавних проваджень.

Приймаючи оскаржуване рішення, яким в тому числі як на підставу для задоволення позовних вимог суд зазначав сплив шестимісячного строку з дня підписання оціночного звіту суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, суд не урахував пункт 1 Закону України «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» від 15.03.2022 №2129-IX, що набрав чинності 26.03.2022 (далі - Закон №2129-IX), яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено пунктом 10-2. Зокрема, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Тобто, переривається і строк, визначений у щодо шестимісячної дії звіту оцінки.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Указами Президента строк дії військового стану неодноразово продовжувався та приває на даний час.

Таким чином висновок суду першої інстанції про сплив шестимісячного терміну строку дії звіту про оцінку майна, що містить висновки про вартість майна на момент проведення електронних торгів на яких було реалізовано гаражі № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі «Мотор» місцезнаходження: АДРЕСА_1 та було підставою для визнання електронних торгів недійсними, є не вірним. Також позиція позивача ОСОБА_1 щодо його необізнаності про наявність відкритого виконавчого провадження стростована наявними в матеріалах справи доказами.

Позивачі звернулися до суду з вимогами про визнання недійсними не тільки електронних торгів із реалізації арештованих приміщень гаражів, але й з вимогами про скасування протоколів та актів про проведені електронні торги.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права чи інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Інакше кажучи, суд має захистити право чи інтерес у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, постанови від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15 вересня 2020 року у справі № 469/1044/17), від 26 січня 2021 року у справі № 522/1528/15-ц (пункт 58), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 98), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункт 9.1), від 22 червня 2021 року у справах № 334/3161/17 (пункт 55) і № 200/606/18 (пункт 73), від 29 червня 2021 року у справі № 916/964/19 (пункт 7.3), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (пункт 68), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункт 19), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 143), від 14 грудня 2021 року у справі № 643/21744/19 (пункт 61), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.31), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 21), від 9 лютого 2022 року у справі № 910/6939/20 (пункт 11.87), від 22 лютого 2022 року у справі № 761/36873/18 (пункт 9.21), від 13 липня 2022 року у справі №363/1834/17 (пункт 56), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.64), від 14 грудня 2022 року у справі №477/2330/18 (пункт 55)).

Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/190 (пункти 5.6, 5.9)). Згідно з принципом процесуальної економії штучне подвоєння судового процесу (тобто вирішення одного спору у декількох судових справах в одній чи декількох судових юрисдикціях) є неприпустимим. Вирішення справи у суді в одному судовому процесі має усунути необхідність у новому зверненні до суду для вжиття додаткових засобів захисту (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 вересня 2020 року у справі № 910/3009/18 (пункт 63), від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц (пункт 82), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 50), від 6 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (пункт 94), від 20 жовтня 2021 року у справі № 9901/554/19 (пункт 19), від 8 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20 (пункт 24), від 21 вересня 2022 року у справі 908/976/190 (пункт 5.6), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункт 44)). Інакше кажучи, не є ефективним той спосіб захисту, який у разі задоволення відповідного позову не відновлює повністю порушене, оспорюване право, а відповідне судове рішення створює передумови для іншого судового процесу, у якому буде відбуватися захист права позивача, чи таке рішення об`єктивно неможливо буде виконати.

Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (див., зокрема, постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі № 916/1415/19 (пункт 6.21), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 54), від 6 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 (пункт 99), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункт 76), від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункт 6.56), від 25 січня 2022 року у справі № 143/591/20 (пункт 8.46), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 155)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2023 року у справі № 233/4365/18 зауважила , що у кожній справі за змістом обґрунтувань позовних вимог, наданих позивачем пояснень тощо суд має встановити, якого саме результату хоче досягнути позивач унаслідок вирішення спору. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим кодексом (пункт 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України). Виконання такого обов`язку пов`язане, зокрема, з тим, що суд має надавати позовним вимогам належну інтерпретацію, а не тлумачити їх лише буквально (див., наприклад, постанови Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 9901/172/20 (пункти 1, 80-81, 83), від 1 липня 2021 року у справі № 9901/381/20 (пункти 1, 43-47), від 26 жовтня 2021 року у справі № 766/20797/18 (пункти 6, 20-26, 101, 102), від 1 лютого 2022 рокуу справі № 750/3192/14 (пункти 4, 26, 47), від 22 вересня 2022 року у справі № 462/5368/16-ц (пункти 4, 36)).

Велика Палата Верховного Суду у зазначеній постанові вказала, що вже зазначала, що реалізація майна, зокрема майнових прав, на прилюдних торгах полягає у продажу цього майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на нього до покупця - переможця прилюдних торгів. Тому, враховуючи передбачені законодавством щодо прилюдних торгів особливості, проведення таких торгів є правочином. Такий висновок узгоджується з приписами статей 650, 655 і частини четвертої статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу купівлю-продаж на публічних торгахі визначають, що до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (див., зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункти 6.17-6.18) та від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункти 38-39), від 6 липня 2022 рокуу справі № 914/2618/16 (пункт 32), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.66)).

Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, - державна виконавча служба й організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є їхній переможець. Виходячи з наведеного, сторонами договору, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба й організатор цих торгів, та покупець - переможець торгів (див. постанови від 5 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (пункти 40-41), від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 56)).

Оскільки продаж майна на публічних торгах є правочином, то оскаржити останній можна за певних умов (зокрема, у разі ефективності такого способу захисту для позивача), а не протокол як документ, який засвідчує вчинення цього правочину. Вимоги про скасування протоколів електронних торгів є неналежним і неефективним способом захисту. Такий самий підхід слід застосовувати і щодо оскарження іншого документа - акта про проведені електронні торги (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі № 910/12525/20 (пункт 104), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.66)). З огляду на наведене неналежними та неефективними є відповідні дві вимоги позивачів.

Тому рішення суду першої інстанції у частині задоволення вимог про скасування протоколів й актів про проведені електронні торги слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог у зв`язку з обранням позивачами неефективного способу захисту в цій частині вимог.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_2 стверджувала, що за результатами примусової реалізації нерухомого майна порушено її право власності на частку в такому майні, оскільки майно набуте за час перебування в шлюбі з ОСОБА_1 , а отже, належало їм на праві спільної сумісної власності, згоди на відчуження якого вона не давала, державний виконавець всупереч вимог Закону України "Про виконавче провадження" не здійснив заходи щодо з`ясування належності майна боржнику. Серед вимог які заявлялись ОСОБА_2 була і вимога про визнання за нею права спільної сумісної власності на зазначене вище майно.

Вимогу про визнання недійсними електронних торгів суд також може інтерпретувати як позов про визнання недійсним відповідного договору купівлі-продажу. Проте ця вимога лише за певних умов може бути ефективним способом захисту, наприклад, тоді, якщо позивачем і відповідачем є продавець і покупець за договором купівлі-продажу.

Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦК України).

Велика Палата Верховного Суду раніше виснувала, що право на витребування майна з незаконного володіння може мати як власник, так і законний користувач майна (див., наприклад, постанови від 14 грудня 2022 року у справі № 461/12525/15-ц (пункт 95), від 18 квітня 2023 року у справі № 357/8277/19).

Метою позову про витребування майна з чужого володіння є забезпечення введення позивача у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. Так, у випадку позбавлення власника його нерухомого майна означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на таке майно (див. близькі за змістом висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 89), від 7 листопада 2018 року у справах № 488/5027/14-ц (пункт 95) та № 488/6211/14-ц (пункт 84), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 114, 142), від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 67), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 16 лютого 2021 року у справі № 910/2861/18 (пункт 100), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146), від 14 грудня 2021 року у справі № 344/16879/15-ц).

Рішення суду про витребування нерухомого майна на користь його власника із чужого володіння є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387-388 ЦК України), чи у порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212-1215 ЦК України), чи у порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 ЦК України) (див., зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункти 98, 123), від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (пункти 115, 116), від 19 травня 2020 року у справі № 916/1608/18 (пункт 80), від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункт 10.29), від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (пункти 63, 74), від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (пункт 146), від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 38)).

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_2 стверджувала, що за результатами примусової реалізації нерухомого майна порушено її право власності на частку в такому майні, оскільки майно набуте за час перебування в шлюбі з ОСОБА_1 , а отже, належало їм на праві спільної сумісної власності, згоди на відчуження якого вона не давала, державний виконавець всупереч вимог Закону України "Про виконавче провадження" не здійснив заходи щодо з`ясування належності майна боржнику. Серед вимог які заявлялись ОСОБА_2 була і вимога про визнання за нею права спільної сумісної власності на зазначене вище майно.

Як зазначено в частині першій статті 178 ЦК України об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

З моменту державної реєстрації права власності на нерухоме майно, таке нерухоме майно стає об`єктом цивільних правовідносин.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.

Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України).

Тобто, якщо втрачається цільове призначення речі, то вона є неподільною.

Права та інтереси іншого співвласника в спільній сумісній власності на неподільну річ мають захищатися шляхом виплати компенсації.

Подібні висновки зроблені в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2022 року в справі № 725/7187/19.

Правом спільної сумісної власності позивачів були: гараж № НОМЕР_1 та гараж № НОМЕР_2 в гаражно-будівельному кооперативі «Мотор», площа кожного з яких становить по 20.5 кв.м. Без втрати цільвого призначення кожного з гаражів не можливо їх поділити визначивши ? частину належну позивачці ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності подружжя.

З огляду на викладене в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання недійсними електронних торгів та про визнання права спільної сумісної власності за позивачем, слід відмовити внаслідок обрання ОСОБА_2 неефективного способу захисту порушених та оспорюваних прав.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу, а оскаржуване судове рішення, суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже з позивачів на користь Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст.141, 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції задовольнити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 29 грудня 2022 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), ОСОБА_3 , Державного підприємства «СЕТАМ» про визнання недійсними електронних торгів, скасування протоколів про проведення електронних торгів, актів державного виконавця та визнання права власності - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь Ніжинського відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (місцезнаходження: 16600, Чернігівська область, м.Ніжин, вул. Богуна, буд.8, код. ) судовий збір у розмірі по 1488 грн 50 коп. з кожного за апеляційний розгляд справи.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 7 грудня 2023 року.

Головуючий: Судді: