Справа № 206/1410/23
Провадження № 2/202/2171/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Михальченко А.О.

секретар судового засідання Пономаренко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі

цивільну справу № 206/1410/23

за позовом

Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО»

до

ОСОБА_1

про відшкодування шкоди, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

31.03.2023 Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО» звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 22.03.2020р. о 18 год. 20 хв., автомобілем «ВАЗ 2101» д/н НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 скоєно дорожньо-транспортну пригоду, у результаті якої застрахований страховою компанією автомобіль «Hyundai Santa Fe», д/н НОМЕР_2 (договір страхування №610592342.19), що належить ІП «Мультістар-Днепр», під керуванням ОСОБА_2 , отримав механічні ушкодження.

Згідно довідки НПУ про ДТП та постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська по справі №202/2101/20, винним у скоєнні зазначеного ДТП є водій ОСОБА_1

Дорожньо-транспортна пригода визнана страховою подією, з настанням якої виникає обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування.

Для уточнення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, було складено звіт №2902 від 03.06.2020р., відповідно до якого матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Hyundai Santa Fe», д/н НОМЕР_2 , складає - 139 247 грн. 69 коп.

На умовах договору страхування страховик оплачує вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля. Отже, було виплачене страхове відшкодування на підставі рахунків №АМ27374 від 23.03.2020р. та №АМ27612 від 06.05.2020р., відповідно до страхових актів №2479819 від 16.04.2020р. та №2593514 від 17.06.2020р., яке склало 130 512 грн. 62 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3186 від 10.03.2020р. та актом звірки взаєморозрахунків.

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу на момент ДТП була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в ТДВ «СК «КРЕДО» (поліс №АО/1846860, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 3х осіб 100 000 грн., франшиза 1 000,00 грн.).

Також зазначили, що відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, сума, що підлягає стягненню з Відповідача складає 31 512 грн. 62 коп. (тридцять одна тисяча п`ятсот дванадцять гривень 62 коп.) (130 512,62 грн. 99 000 грн.).

Від Відповідача на рахунок Позивача за даним страховим випадком жодних коштів не надходило.

Враховуючи викладене просили суд стягнути з відповідача на користь АТ «СК «ІНГО» суму в розмірі 31 512 грн. 62 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп.

26.05.2023 справа надійшла за підсудністю з Самарського районного суду м.Дніпропетровська до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська.

30.05.2023 по справі відкрите загальне позовне провадження та відповідачу визначено строк для подання відзиву на позов.

Відповідач своїм процесуальним правом не скористався, відзив на позов не подав.

17.08.2023 підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов підтримали та просили його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації.

Приписами ч.1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача, так як про дату, час і місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, причини неявки суду невідомі.

На підставі ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення по справі на підставі наявних у справі доказів. Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, що підтверджується заявою.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2029 між ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» та ТОВ «Будівельні відходи» укладено Договір страхування №610592342.19 добровільного страхування наземних транспортних засобів (КАСКО), що підтверджується копією відповідного договору.

Вигодонабувач за договором ІП «МУЛЬТІСТАР-ДНЕПР».

Застрахований страховою компанією автомобіль - «Hyundai Santa Fe», д/н НОМЕР_2 .

19 березня 2020 року рішенням Загальних зборів акціонерів було прийняте рішення про зміну назви ПрАТ АСК ІНГО Україна на Акціонерне товариство Страхова компанія ІНГО.

Реорганізація та ліквідація Приватного акціонерного товариства Акціонерна страхова компанія ІНГО Україна не проводилась.

Отже, найменування Позивача на дату ухвалення рішення Акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГО», що підтверджується витягом із нового статуту.

22 березня 2020 року о 18 год. 20 хв. в м. Дніпрі на перехресті вул. Байкальська та пр. П. Калнишевського водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_3 , при проїзді перехрестя, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора не надав дорогу автомобілю Huyndai Santafe, д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого відбулося зіткнення.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Дорожньо-транспортна пригода визнана страховою подією, з настанням якої виник обов`язок страховика виплатити страхове відшкодування.

Для уточнення розміру матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові застрахованого автомобіля, було складено звіт №2902 від 03.06.2020р., відповідно до якого матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Hyundai Santa Fe», д/н НОМЕР_2 , складає - 139 247 грн. 69 коп.

На умовах договору страхування страховик виплатив страхове відшкодування на підставі рахунків №АМ27374 від 23.03.2020р. та №АМ27612 від 06.05.2020р., відповідно до страхових актів №2479819 від 16.04.2020р. та №2593514 від 17.06.2020р., яке склало 130 512 грн. 62 коп., що підтверджується платіжним дорученням №3186 від 10.03.2020р. та актом звірки взаєморозрахунків.

Цивільно-правова відповідальність володільця транспортного засобу на момент ДТП була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів в ТДВ «СК «КРЕДО» (поліс №АО/1846860, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 3х осіб 100 000 грн., франшиза 1 000,00 грн.).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК України).

Страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією) (частина перша статті 10 Закону України «Про страхування»).

Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України «Про страхування»). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України «Про страхування»). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Таким чином наявні наступні зобов`язання: договірне зобов`язання між Позивачем і Потерпілою особою - за договором добровільного страхування; деліктне зобов`язання між Потерпілою особою та Відповідачем - із завдання шкоди внаслідок ДТП.

Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою.

Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (Потерпіла особа) може бути замінений його страховиком (Позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між Позивачем і Відповідачем у зв`язку з виплатою першим на користь Потерпілої особи страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до Позивача права вимоги Потерпілого у деліктному зобов`язанні.

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є Страховиком Потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою Позивачем страхового відшкодування, до цієї особи (як до Страховика Потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Відносини ж між Відповідачем та його страховиком ТДВ «СК «КРЕДО», регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У зв`язку із заміною сторони кредитора в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України у системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 03 вересня 2018 року у справі N 464/1937/16-ц (провадження N 61-4756св18), від 03.12.2020 року у справі N 352/1384/18 (провадження N 61-19013ск19).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

За змістом статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до ст. 36.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Отже, суд погоджується з доводами позивача про те, що відповідачем має бути відшкодована АТ «СК «ІНГО» 31 512 грн. 62 коп. (тридцять одна тисяча п`ятсот дванадцять гривень 62 коп.) (130 512,62 грн. 99 000 грн.).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відтак суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2 684,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 76, 141, 263-265, 280-281 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (ЄДРПОУ 16285602, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд.33) суму відшкодування у розмірі 31 512,62 грн. (тридцять одна тисяча п`ятсот дванадцять грн. 62 коп).

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» (, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд.33) витрати по сплаті судового збору у сумі 2 684,00 грн. (дві тисячі вісімсот чотири грн. 00 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений суддею 05.12.2023

Суддя А. О. Михальченко