№ провадження 2/495/670/2023
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

30 травня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Мельник Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

позивач в режимі відео конференції ОСОБА_1 ,

представник відповідача - адвокат Царенко О.О.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до ст. ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 44783,21 грн., стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати у розмірі 1600 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.12.2015 року між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_2 було укладено договір (поліс) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ 6299712, згідно якого страховик прийняв під страховий захист відповідальність водія транспортного засобу Daewoo Nexіа, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

10.06.2016 року в м. Одесі відбулась ДТП, за участю ТЗ під управлінням водія ОСОБА_2 , який допустив наїзд на автомобіль Tоуоtа Аvеnsіs, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого зазначені транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Згідно з довідкою про ДТП, у відповідності до постанов Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2016 року та від 12.09.2016 року, винною особою у скоєнні ДТП є ОСОБА_2 .

До ПрАТ «СК «ВУСО» звернулась постраждала особа із заявою на виплату (страхового) відшкодування. Подію 10.06.2016 року було визнано страховим випадком.

Відповідно до розрахунку (звіту) розміру матеріального збитку, завданого потерпілій особі внаслідок пошкодження ТЗ складає 53739,85 грн.

У відповідності п. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування визначався наступним чином 53739,85 /1,2=44783,21, де 53 739,85 розмір матеріального збитку, 1,2 коефіцієнт при вирахуванні податку на додану вартість.

Так, відповідно до Закону та на підставі заяви потерпілої особи, страхового акту № 5433-24 від 22.09.2016 року ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено страхове відшкодування на рахунок потерпілої особи у розмірі 44783,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15757 від 22.09.2016 року.

Виконавши свої зобов`язання за Полісом перед третіми особами (потерпілими) та сплативши страхове відшкодування, він має право звернутись до суду з регресним позовом до Страхувальника, тобто до ОСОБА_2 на підставі п. а) ст. 38.1.1. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується письмовими поясненнями страхувальника, а також встановлено рішенням (постановою) суду у справі про адміністративне правопорушення.

З наведених вище підстав позивач і звернувся з позовом до суду.

Відповідно до заяви про перегляд заочного рішення суду представник відповідача зазначив, що зі змісту наданої представником позивача заяви про виплату страхового відшкодування від 13 червня 2016 року в графі «22 Належну суму для відшкодування прошу перераховувати на реквізити» нічого не зазначено.

В страховому акті відсутні підписи усіх членів комісії.

В матеріалах справи відсуне повідомлення про дорожньо транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, що свідчить по відсутність підстав для здійснення страхового відшкодування.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

17 січня 2018 року Ухвалою суду по вказаній справі було відкрито за загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду.

23 лютого 2018 року Ухвалою суду підготовче провадження було закрито та справа призначена до розгляду по сутті.

26 квітня 2018 року судом ухвалене заочне рішення, відповідно до якого позовні вимоги Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія " ВУСО" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди були задоволені, стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія " ВУСО", адреса: м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, п/р НОМЕР_5 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу у розмірі 44783,21 грн; стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія " ВУСО", адреса: м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, п/р НОМЕР_5 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023, судовий збір у розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

17 березня 2021 року представник відповідача звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду.

Ухвалою Білгород Дністровського міськрайонного суду від 28 квітня 2021 року заочне рішення суду було скасоване та призначений розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

21 липня 2021 року Ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрито та призначений її розгляд по сутті справи.

21 березня 2023 року Ухвалою суду задоволена заява про заміну позивача.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Представник відповідача в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився з підстав зазначених в заяві про перегляд заочного рішення, просить суд в задоволені позову відмовити.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Вислухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши всі надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 10.06.2016 року приблизно о 00 годині 15 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем Daewoo Nexіа, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Середньофонтанська,1, що в Приморському районі в м. Одеса, здійснив розворот через суцільну лінію, не врахував дорожню обстановку, та не дотримався безпечної швидкості, внаслідок чого допустив наїзд на огорожу стоянки та припаркований автомобіль Tоуоtа Аvеnsіs, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , в результаті чого вказані транспортні засоби та огорожа отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 12.1 та п. 8.4. Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

28.07.2016 року Приморським районним судом м. Одеси було винесено постанову, відповідно до якої ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керувати транспортним засобом строком на 1 рік.

Постановою Приморського суду м. Одеса від 12.09.2016 року встановлено, що 10.06.2016 року гр. ОСОБА_2 в м. Одесі за адресою: вул. Середньофонтанська, 1 о 00 год. 15 хв керував автомобілем Daewoo Nexіа, д/н НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, чим ОСОБА_2 порушив вимоги п. 2.9. (а) Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння вчинене повторно протягом року.

Вказане підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серія АП2 № 073678 від 10.06.2016 року, поясненнями гр. ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального засобу Драгер ( результат 0,58%), рапортом інспектора УПП Ковальчука О.П. та іншими адмінматеріалами.

На підставі зазначеного вище, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами на строк 2 роки.

У відповідності до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, ОСОБА_2 є власником т/з Daewoo Nexіа, державний номерний знак НОМЕР_1 . (т.1 а.с. 9)

У відповідності до звіту №1002-06-16 про визначення вартості матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Tоуоtа Аvеnsіs, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 станом на 21.06.2016 року складає 53739,85 грн. (т.1 а.с. 15-21)

Цивільно-правова відповідальність володільця т/з Daewoo Nexіа, державний номерний знак НОМЕР_1 застрахована в ПрАТ «СК «ВУСО», що підтверджується полісом № АЕ/6299712 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

13.06.2016 року власник пошкодженого транспортного засобу Tоуоtа Аvеnsіs, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_6 звернулась до ПрАТ «СК «ВУСО» із заявою про виплату страхового відшкодування.

У відповідності до страхового акту № 5433-24 по Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/6299712 від 10.12.2015 року, вказану подію було визнано страховим випадком та вирішено сплатити суму страхового відшкодування у розмірі 44783,21 грн.

Як зазначає позивач, розмір страхового відшкодування визначався наступним чином 53739,85 /1,2=44783,21, де 53 739,85 розмір матеріального збитку, 1,2 коефіцієнт при вирахуванні податку на додану вартість.

Нормативне обґрунтування. Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Так, у відповідності до п. 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Платіжним дорученням № 15757 від 22.09.2016 року підтверджено виплату на рахунок ОСОБА_6 - власника пошкодженого транспортного засобу Tоуоtа Аvеnsіs, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 страхового відшкодування у розмірі 44783,21 грн. (а.с. 25)

В зазначеному платіжному дорученні, в графі призначення платежу зазначено: «на к/сч. № 503239 м- ОСОБА_6 ІПН: НОМЕР_6 , страхове відшкодування з с/а 5433-24м від 22.09.16 пол. №АЕ/6299712 від 10.12.15 (стр. ОСОБА_2 ), чим спростовуються ствердження представника відповідача про не зазначення рахунку потерпілої особи.

У відповідності до ч.1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із ст.27 ЗУ «Про страхування», ст .993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходять право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до підпункту «а» пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд не погоджується з ствердженнями представника відповідача про відсутність в акті підписів, не зазначення рахунку потерпілої особи, відсутність в матеріалах справи повідомлення про дорожньо транспортну пригоду встановленого зразка, оскільки вказані ствердження не підтверджені матеріалами справи та доказів останнього представником не надано.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За правилами, встановленими ст. 12 ЦПК, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (стаття 5 ЦПК України).

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що відповідачем було здійснено дорожньо-транспортну пригоду у стані алкогольного сп`яніння, що вставлено постановою Приморського районного суду м. Одеси від 12.09.2016 року, а позивачем було відшкодовано в повному обсязі шкоду, заподіяну відповідачем ОСОБА_2 внаслідок ДТП, то суд приходить до висновку, що відповідачем має бути відшкодовано в регресному порядку матеріальну шкоду понесену ПрАТ «СК «ВУСО» у зв`язку із виплатою страхового відшкодування, а отже позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат

Згідно ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За умовами ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1600,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 993, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування», ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України , суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу у розмірі 44783,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: фізична особа підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 09 червня 2023 року.

С У Д Д Я :