Справа №591/8105/21
Провадження № 2/591/827/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року Зарічний районний суд м. Суми у складі

головуючого - судді Сидоренко А.П.

з участю секретаря судового засідання - Чмуневич М.О.

представника позивача Логвін М.В.

відповідачки ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «СУМИТЕХНОБУДСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком,

в с т а н о в и в :

Позивач ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «СУМИТЕХНОБУДСЕРВІС» звернулося до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з неї 22189 грн. 18 коп. заборгованості за послуги з управління багатоквартирним будинком та 2270 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є виконавцем послуг з управління багатоквартирними будинками на території м. Суми, що діє на підставі Статуту.

Відповідно до п.3 рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 16 липня 2019 року № 382 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків у місті Суми» ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ СУМИТЕХНОБУДСЕРВІС» було призначено управителем багатоквартирних будинків у місті Суми за об`єктом конкурсу №2 згідно з додатком 3 до рішення, у тому числі багатоквартирного будинку за адресою : АДРЕСА_1 .

На підставі зазначеного рішення виконавчого комітету Сумської міської ради 18 липня 2019 року між ТОВ «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «СУМИТЕХНОБУДСЕРВІС» та співвласниками вищевказаного багатоквартирного будинку в особі Сумського міського голови Лисенка О.М. було укладено Договір № 895/05-19 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 18 липня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно Додатку № 4 до Договору №895/05-19 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 18 липня 2019 року у багатоквартирному будинку розташовано нежитлове приміщення загальною площею 307,5 м2, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , яку визначено у списку співвласників багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

За період з 01 серпня 2019 року по 30 вересня 2020 року, включно, позивач належним чином надав відповідачці послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до кошторису витрат, затвердженого Додатком № 7 Договору № 895/05-19 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 18 липня 2019 року.

Не зважаючи на вищевказані обставини, відповідачка здійснити оплату вищевказаних рахунків та підписати акти виконаних робіт відмовлялася, у зв`язку з чим відповідної оплати за надані послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 на банківський рахунок позивача не надійшло й до теперішнього часу.

За вимогою п.13 Договору № 895/05-19 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 18 липня 2019 року плата за Послугу з управління нараховується щомісяця Управителем та вноситься кожним Співвласником не пізніше двадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим.

Таким чином, обов`язок оплати послуг з управління багатоквартирним будинком покладений на Відповідача як на споживача, який на законних підставах користується об`єктом нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Станом на 30 вересня 2021 року включно відповідачка регулярно не здійснювала оплату послуг з управління багатоквартирним будинком за Договором № 895/05-19 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком від 18 липня 2019 року . Тому, за період з 01 серпня 2019 року по 30 вересня 2021 року включно у неї утворилася заборгованість перед позивачем у сумі 22189,18 грн.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 листопада 2021 року відкрите спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом, справа призначена до судового розгляду.

Під час судового розгляду судом ініційоване питання щодо юрисдикції заявленого позову, з приводу чого представником позивача висловлено думку, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а відповідачкою та представником зазначено, що провадження у справі підлягаю закриттю, оскільки спір має бути розглянутий в порядку господарського судочинства.

Судом встановлено, що ТОВ «КК «Сумитехнобудсервіс» є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на підставі Договору № 895/05-19 від 18 липня 2019 року «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком», у тому числі за адресою: АДРЕСА_1 (т.І, а.с.13-20).

Відповідачка ОСОБА_1 є власницею нежитлового приміщення загальною площею 307, 5 м2, за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (т. І, а.с.21) та користується наданими позивачем послугами з управління багатоквартирним будинком.

Відповідно до Договору № № 895/05-19 від 18 липня 2019 року «Про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» управитель зобов`язується надавати співвласникам будинку послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а співвласники будинку зобов`язуються оплачувати управителю послугу з управління згідно з вимогами законодавства України та умовами договору.

Однак, під час розгляду справи судом також встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є фізичною особою- підприємцем та здійснює господарську діяльність.

Так, з копії виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано Товариство з обмеженою відповідальністю «АМАРАНТ КО», ідентифікаційний код юридичної особи: 42779484, керівником якого є відповідачка (т.ІІ, а.с.91).

Вирішуючи питання предметної та суб`єктної юрисдикції цієї справи, суд вважає, що питання поширення юрисдикції господарських судів на вирішення зазначеної справи залежить як від з`ясування предмета і змісту правовідносин, так і від суб`єктного складу, у межах яких виник спір.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Перелік категорій справ, що підлягають розгляду в порядку господарського судочинства, визначено у статті 20 ГПК України.

Так, частиною 1 статті 20 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах між суб`єктами господарювання.

За змістом статті 3 ГК України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Сферу господарських відносин становлять господарсько-виробничі, організаційно-господарські та внутрішньогосподарські відносини.

Господарсько-виробничими є майнові та інші відносини, що виникають між суб`єктами господарювання при безпосередньому здійсненні господарської діяльності.

Під організаційно-господарськими відносинами у цьому Кодексі розуміються відносини, що складаються між суб`єктами господарювання та суб`єктами організаційно-господарських повноважень у процесі управління господарською діяльністю.

При вирішенні питання про те, чи можна вважати правовідносини та відповідний спір господарськими, слід керуватися ознаками, наведеними у статті 3 ГК України. Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих ЦК України, ГК України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом.

Отже, критеріями розмежування розгляду справ у порядку цивільного чи господарського судочинства є як суб`єктний склад сторін спору, так і характер спірних правовідносин.

При цьому в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 646/6644/17 (провадження № 14-352цс19) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду подібних справ визначальним є характер правовідносин, з яких виник спір. Суб`єктний склад спірних правовідносин є формальним критерієм, який має бути оцінений належним судом.

За частиною першою статті 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Виконавець - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Аналогічний правовий висновок зазначений в постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 210/542/20.

Предметом спору у зазначеній справі, є стягнення з відповідачки заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги у належному їй на праві власності нежитловому приміщенні, в якому розташований ресторан, що не заперечується сторонами.

З огляду на те, що нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 відповідачкою використовується для здійснення господарської діяльності, спір у цій справі виник за участю суб`єктів господарювання, тому підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

З огляду на зазначене, вказана справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Оскільки провадження у вказаній справі було відкрито помилково, необхідно повідомити позивачу, що вказані позовні вимоги підлягають розгляду в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «СУМИТЕХНОБУДСЕРВІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з управління багатоквартирним будинком.

Роз`яснити позивачу право звернутися з вказаною позовною заявою в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повна ухвала суду виготовлена 09 червня 2023 року.

Суддя А.П.Сидоренко