ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 608/36/23Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В.
Провадження № 22-ц/817/370/23 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Бершадська Г. В., Хома М. В.,

з участю секретаря - Панькевич Т.І.

представника позивача Квятковського Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу № 608/36/23 за апеляційною скаргою Чортківської міської ради на ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2023 року (постановлену суддею Яковець Н.В.) про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Чортківської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу ДОЛІБИ Олени Володимирівни про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чортківського районного суду Тернопільської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Чортківської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Доліби О.В. про визнання права власності на спадкове майно.

24.02.2023 ОСОБА_2 подав до суду заяву про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви зазначив, що батько позивача - ОСОБА_3 за свого життя розпочав процедуру приватизації земельної ділянки площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населеного пункту на території Росохацької сільської ради Чортківського району Тернопільської області.

У відповідності до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17.02.2020 №19-1198/14-20-СГ ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населеного пункту на території Росохацької сільської ради Чортківського району Тернопільської області. На замовлення ОСОБА_3 та на виконання вищезазначеного наказу Головного управління Держгеокадастру розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

В подальшому батько позивача неодноразово звертався до Чортківської міської ради з приводу затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність, однак, йому було відмовлено. ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача помер.

Таким чином, ОСОБА_3 за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте, не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, а тому у позивача у порядку спадкування виникло право на завершення приватизації.

На думку позивача, якщо не вжити заходів забезпечення позову, відповідач зможе у будь-який момент відчужити наявне у нього рухоме майно - земельну ділянку, що унеможливить виконання рішення суду щодо права власності на спадкове майно, адже іншого майна у нього немає.

У зв`язку з наведеним заявник просив суд накласти арешт на земельну ділянку площею 1.8300 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Росохацької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, на яку ОСОБА_3 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 24.02.2023 заяву про забезпечення позову задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 1.8300 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Росохацької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, на яку ОСОБА_3 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17.02.2020 №19-1198/14-20-СГ, шляхом заборони вчинення будь-яких дій з нею.

До набрання чинності рішення у справі заборонено будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки площею 1.8300 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Росохацької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, на яку ОСОБА_3 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17.02.2020 №19-1198 14-20-СГ.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Чортківська міська рада подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ні позивачем у заяві про забезпечення позову, ані судом відповідно в оскаржуваній ухвалі, жодним чином належно не обґрунтовано, в чому саме полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. На думку апелянта, доводи про те, що між сторонами наявний спір, а також те, що відповідач може здійснювати заходи щодо реалізації свого майна, без будь-яких посилань на певні обставини, які б могли свідчити про те, що такі дії відповідачем дійсно можуть бути вчинені з метою утруднення виконання чи унеможливлення рішення суду про задоволення позову, не свідчать про підставність заяви.

Звертає увагу на те, що документ, який підтверджує право власності спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на спадкове майно - земельну ділянку площею 1.8300 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Росохацької сільської ради - відсутній, що унеможливлює успадкування майна, яке не входить до спадкової маси.

Також, суд допустив вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення аукціону, торгів, що проводяться від імені територіальної громади (органу місцевого самоврядування), чим порушив ч.11 ст.150 ЦПК України.

Крім того, в оскаржуваній ухвалі суду не йдеться про зустрічне забезпечення позову, оскільки вказана норма процесуального законодавства судом не досліджувалася.

Також, суд здійснив розгляд заяви про забезпечення позову без сплати позивачем судового збору, до заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У зв`язку з викладеним просить ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 24.02.2023 скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

15.03.2023 на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Квятковського Д.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Відзив мотивований тим, що позивач в заяві про забезпечення позову правомірно вказав, що об`єктивно існують ризики утруднення/неможливості виконання можливого рішення суду в межах спору у випадку незастосування заходів забезпечення позову шляхом обтяження майна відповідача і такі заходи дійсно необхідні.

У зв`язку з викладеним просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Квятковський Д.В. проти апеляційної скарги заперечив та просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники по справі в судове засідання не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи.

Крім того, 31.05.2023 на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника апелянта Фаріон М.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із її відпусткою.

Апеляційний суд вважає, що дане клопотання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду 06.03.2023 відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду 21.03.2023 справу призначено до розгляду на 05.04.2023 на 12 год 00 хв.

04.04.2023 на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника апелянта Фаріон М.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із необхідністю у додатковому ознайомленні з метеріалами справи.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 05.04.2023 справу слуханням відкладено на 24.04.2023 на 14 год 00 хв.

20.04.2023 на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника апелянта Фаріон М.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із необхідністю ініціювати питання щодо спільного розгляду апеляційних скарг по справі №608/36/23.

Згідно довідки Тернопільського апеляційного суду від 24.04.2023 справу відкладено на 15.05.2023 12 год 00 хв.

10.05.2023 на адресу Тернопільського апеляційного суду від представника апелянта Фаріон М.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із необхідністю об`єднати апеляційні скарги по справі №608/36/23.

Згідно довідки Тернопільського апеляційного суду від 15.05.2023 справу відкладено на 05.06.2023 14 год 00 хв.

З огляду на викладене та з метою недопущення порушень процесуальних строків, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи слід відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що скарга до задоволення не підлягає виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретнім заходом до забезпечення позову і можливім предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №826/8556/17, від 25 квітня 2019 року у справі №826/10936/18.

Отже, суди при вирішенні питання щодо забезпечення позову мають здійснювати належну оцінку доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача».

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року в справі № 753/22860/17.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, шляхом забороною вчиняти певні дії.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі/ задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07 вересня 2020 року у справі № 522/3471/20.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову в даній справі є визнання права власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 1.8300 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Росохацької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, на яку ОСОБА_3 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник майновий спір з приводу завершення процедури приватизації земельної ділянки.

Відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області від 17.02.2020 №19-1198/14-20-СГ ОСОБА_3 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, розташованої за межами населеного пункту на території Росохацької сільської ради Чортківського району Тернопільської області (а.с.12).

На замовлення ОСОБА_3 та на виконання вищезазначеного наказу Головного управління Держгеокадастру у 2020 було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1.8300 га (а.с.13-77).

ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується сідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 10.11.2021, виданого Чортківським відділом ДРАЦС у Чортківському районі (а.с.8).

Згідно відповіді приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу від 02.12.2022 №479/02-14, на усне звернення ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу розглянуто подані ОСОБА_2 документи для одержання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 1.8300 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Росохацької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, та належала ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інформація щодо реєстрації права власності на ім`я померлого на земельну ділянку площею 1.8300 га, цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Росохацької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, відсутня (а.с.7).

Судом встановлено та апелянтом у скарзі підтверджено, що право власності на спірну земельну ділянку, щодо якої позивач просить визнати право власності в порядку спадкування, належить Чортківській міській раді на праві комунальної власності.

Оскільки відповідач Чортківська міська рада є власником спірного майна, а тому остання має реальну можливість розпоряджатися ним.

У даній справі позивач має обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може призвести до відчуження нерухомого майна, власником якого він є, що, безумовно, утруднить виконання можливого рішення суду про задоволення.

Тому, без вжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову може бути істотно ускладнено ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Забезпечення позову у спорі, який має майновий характер, спрямоване на виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Дана правова позиція позивача узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 11 серпня 2020 року у справі №760/5582/20.

Колегія суддів зазначає, що Чортківською міською радою спірна земельна ділянка може відчужитися, оскільки, як вбачається з п.4 ч.2 Розпорядження Чортківського міського голови від 23.02.2023 №40-од «Про скликання шістдесят третьої позачергової сесії Чортківської міської ради 8 скликання» на розгляд винесено питання «про надання дозволу Чортківській міській раді на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, цільове призначення якої змінюється, з метою продажу права оренди на конкурентних засадах, розташовану за межами села Росохач, Чортківського району, Тернопільської області» (а.с.111).

Таким чином наявні достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

Суд першої інстанції, станом на день розгляду заяви про забезпечення позову, дійшов обґрунтованого висновку про те, що співмірним та справедливим, а також таким, що відповідатиме реальному захисту прав та інтересів заявника, буде вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони власнику Чортківській міській радою вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження чи обтяження вказаного вище нерухомого майна, власником якого є відповідач, а також заборони суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам здійснювати реєстраційні дії щодо відчуження чи обтяження зазначеного майна.

Апеляційний суд враховує, що судом встановлено такий захід забезпечення позову, який є менш обтяжливим для обох сторін, виходячи із змісту позовних вимог.

Отже, нерухоме майно, яке суд першої інстанції заборонив до завершення розгляду справи по суті відчужувати третім особам, є майном, вартість якого буде становити у межах суми заявлених вимог.

Доводи апелянта про те, що в заяві про забезпечення позову не зазначено в чому саме полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки позивач обґрунтував, що відповідач фактично позов не визнає, оскільки вважає, що ОСОБА_4 не є спадкоємцем щодо спірної земельної ділянки.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч.1 ст.149 ЦПК України.

Аргументи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження можливого відчуження відповідачем нерухомого майна чи ускладнення виконання можливого судового рішення, не спростовують висновків суду про наявність передбачених процесуальним законом підстав для заборонити вчиняти будь-які дії, оскільки Чортківська міська рада, як титульний власник нерухомого майна, має право в будь-який час провести його відчуження. Наведене, у свою чергу, дає підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову і можливе відчуження земельної ділянки може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Крім того, той вид забезпечення позову, який застосував місцевий суд, є співмірним заявленим позовним вимогам. Немає підстав вважати, що застосування такого заходу призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача, оскільки нерухоме майно залишається в його володінні та користуванні, а можливість розпоряджатися обмежується на певний час лише щодо частини, якої стосується спір.

Більше того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до протоколу про результати земельних торгів від 05.06.2023 слідує, що відповідач намагається передати в оренду земельну ділянку площею 1.8300 га, кадастровий номер :01:001:4531, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Росохацької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, яка є предметом спору у даній справі.

Твердження апелянта про те, що в оскаржуваній ухвалі суду про зустрічне забезпечення позову не йдеться, оскільки вказана норма процесуального законодавства судом не досліджувалася, апеляційний суд не приймає виходячи з наступного.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із ч.1 ст.154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Враховуючи наведене правило процесуального Закону суд має право, втім він не зобов`язаний вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені ч.3 ст.154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Жодна з наведених обставин судом не була встановлена, з огляду на що доводи Чортківської міської ради, апеляційний суд визнає необґрунтованими.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі 369/7793/17.

При цьому, апеляційний суд враховує, що розгляд судом заяви про забезпечення позову, яка не містить конкретних пропозицій щодо зустрічного забезпечення не є порушенням наведених вимог законодавства та не свідчить про допущення судом істотних процесуальних порушень, достатніх для скасування постанови, якою було вжито відповідні заходи забезпечення позову, оскільки з метою захисту своїх прав відповідач не позбавлений можливості звернутися з клопотанням про зустрічне забезпечення.

Наведена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №916/2851/17, від 26.11.2018 у справі №904/2925/18 від 17.12.2018 у справі №914/970/18, від 18.06.2019 у справі 904/661/19, від 24.06.2019 у справі №916/2933/18, від 10.10.2019 у справі 916/1572/19.

Суд першої інстанції правильно встановив, що станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, передбачені ч.3 ст.154 ЦПК України, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення.

Посилання апелянта про те, що суд здійснив розгляд заяви про забезпечення позову без сплати позивачем судового збору, колегія суддів не приймає, оскільки таке спростовується квитанцією №24-1658848/1/С від 24.02.2023 (а.с.105).

Доводи апелянта про те, що суд допустив вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припиненні, відкладенні, зупиненні чи іншому втручанні у проведення аукціону, торгів, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вказані обставини не зайшли свого підтвердження. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст. 81 ЦПК України).

З огляду на викладене, суд першої інстанції належним чином забезпечив вимоги позивача по спору про стягнення коштів за договором позики, що відповідає принципам співмірності та пропорційності застосування заходів забезпечення позову, які полягають в дотриманні балансу вимог позивача з можливими негативними наслідками для відповідача та третіх осіб.

У відповідності до ч.1 ст.367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно ч.1 ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що ухвала Чортківського районного суду Тернопільської області від 24.02.2023 є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чортківської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повного тексту постанови 07 червня 2023 року.

Головуючий

Судді