КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3665/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Кулікової С.В., Музичко С.Г.,

при секретарі Пановій К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року, ухваленого під головуванням судді Горбенко Н.О.,-

встановив:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду із названим позовом.

Позивач просила розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 липня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 637.

Позивач зазначала, що протягом тривалого часу відповідач взагалі самоусунувся від сім`ї, примирення між ними неможливе, спільне господарство не ведуть. Шлюб між сторонами носить формальний характер, а тому його збереження буде суперечити спільним інтересам.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 рокупозов задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 13 липня 2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції міста Києва, актовий запис № 637.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Крім того, представник просить надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк для примирення тривалістю шість місяців.

У письмових поясненнях представник ОСОБА_1 зазначив, що позивач категорично заперечує щодо скасування рішення суду від 09 листопада 2022 року та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та інтересам дітей.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції.

Встановлено, що 13 липня 2012 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 637, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №2794; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідоцтво про народження, виданий в Об`єднаних Арабських Еміратах, реєстраційний номер DU/N/2360/2016; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , свідоцтво про народження, виданим в Об`єднаних Арабських Еміратах, реєстраційний номер DHA/BDS/3042020/8544.

Позивач та відповідач спільного господарства не ведуть та припинили сімейні відносини. Шлюб носить формальний характер.

ОСОБА_1 заперечувала щодо вжиття заходів щодо примирення подружжя, оскільки примирення в минулому не принесли жодних результатів.

Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Частинами третьою та четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та інтересам дітей, правильно дійшов висновку про розірвання шлюбу.

У письмових поясненнях представник ОСОБА_1 підтвердив бажання позивача розірвати шлюб.

Доводи апеляційної скарги про те, що викладені в позовній заяві обставини не відповідають дійсності, колегія суддів не приймає, оскільки відповідачем не доведено зворотнє.

Одночасно згідно із ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Важливою особливістю справ про розірвання шлюбу є те, що суд з урахуванням усіх фактичних обставин може відкласти розгляд справи та призначити подружжю строк для примирення, як це визначено ч. 7 ст. 240 ЦПК України.

Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

У позовній заяві ОСОБА_1 зазначила, що заперечує щодо надання строку для примирення.

Встановлено, що ухвалою Київського апеляційного суду від 21 червня 2023 року клопотання представника ОСОБА_2 про надання строку для примирення сторін задоволено. Проте, вжиті заходи не призвели до примирення сторін.

Колегія суддів бере до уваги, що з дати звернення до суду з позовом і до розгляду справи в суді апеляційної інстанції пройшов значний проміжок часу, проте жодна з сторін не вживала будь-яких заходів до примирення.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом не враховано інтереси трьох малолітніх дітей, колегія суддів відхиляє, оскільки сам факт наявності у сторін малолітніх дітей не є причиною для відмови у розірванні шлюбу.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 09 листопада 2022 рокуухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 листопада 2022 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 08 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: С.В.Кулікова

С.Г. Музичко