БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» лютого 2023 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань Степанюк А.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Прокопенко Роман Ігорович,

представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Олюха Віталій Георгійович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовується тим, що 15 листопада 2017 року між ним та ОСОБА_2 укладено попередній договір № 15.11.17, за яким побудував житлові будинки зблокованого типу, розташовані по АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 . За попереднім договором ОСОБА_2 зобовязувався переоформити на позивача право власності на декілька квартир у зазначених декількох будинках, а саме квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_8 та квартири АДРЕСА_6 , АДРЕСА_7 , АДРЕСА_9 .

Після закінчення будівництваОСОБА_2 зареєстрував на себе право власності на 14 квартир у вищезазначених будинках, як на новозбудоване майно, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав речових прав на нерухоме майно

№ 149856949 від 17 грудня 2018 року. Наказом Управління інспекції та контролю Броварської міської ради № 15/18 від 06 грудня 2018 року повідомлення про початок будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорту та декларації про готовність до експлуатації об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 скасовані. ОСОБА_2 здійснив поділ зареєстрованих за ним чотирнадцяти квартир, внаслідок чого їх стало дев`ятнадцять. Право власності на дані квартири за ОСОБА_2 зареєстровано приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Тимчуком В.О., що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав речових прав на нерухоме майно

№ 189154637 від 18 листопада 2019 року.

В будинку АДРЕСА_4

ОСОБА_2 здійснив поділ квартир, в результаті чого утворилася також однокімнатна квартира АДРЕСА_7 загальною площею 40.8 кв.м, яку 06 лютого 2020 року відповідач ОСОБА_2 відчужив відповідачу ОСОБА_3 . Договір купівлі-продажу квазаної квартири посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Дядюк Г.Д., зареєстрований в реєстрі за № 194, що підтверджуєтьсяінформаційною довідкою з Державного реєстру прав речових прав на нерухоме майно № 284517985 від 12 листопада 2021 року.

Вказаний договір купівлі-продажу квартири від 06 лютого 2020 року має ознаки фраудаторності («договір, що вчиняється на шкоду кредитору»), оскільки направлений на уникнення виконання відповідачем своїх зобовязань за попереднім договором № 15.11.17, щодо передання у власність об`єктів нерухомого майна.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру прав речових прав на нерухоме майно № 276034691 від 22 вересня 2021 року із належних раніше ОСОБА_2 квартир у будинках за адресою: АДРЕСА_1 ,

АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 залишилося лише чотири квартири, а саме: однокімнатна квартира АДРЕСА_10 , однокімнатна квартира АДРЕСА_11 , трикімнатна квартира АДРЕСА_12 , однокімнатна квартира АДРЕСА_13 .

З метою унеможливлення відчуження ОСОБА_2 квартир у житлових будиках АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 подав апеляційну скаргу на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 серпня 2019 року, якою відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладання арешту на земельні ділянки, розташовані по АДРЕСА_14 , кадастрові номера: :01:063:0173, :01:063:0172, :01:063:0171, :01:063:0175, :01:063:0170, :01:063:0174, цільове призначення для будівництва житлового будинку, з метою будівництва житлового будинку та господарських споруд.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2019 року про накладання арешту на спірні квартири, скасовано, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Броварської районної державної адміністарції Київської області Дорогань К.В. про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію та їх обтяження, зобов`язання вчинити певні дії.

Звертаючись до суду, позивач просив визнати недійсним укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 06 лютого 2020 року договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_15 , загальною площею 40.8 кв.м, посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області, Дядюк Г.Д., зареєстрований в реєстрі № 194. Для підготовки до розгляду справи витребувати вищезазначений договір від приватного нотаріуса Броварського міського нотаріального округу Київської області, Дядюк Г.Д.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 грудня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

У відзиві на позовну заяву від 17 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнавав та зазначив, що попередній договір № 15.11.17 від 15 листопада 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є нікчемним, недійсним через невідповідність його вимогам статей 635, 657 ЦК України, нотаріально не посвідчений, таким чином не стоврив для сторін жодних юридичних наслідків. Правовідносини, які виникли між сторонами не відносяться до фраудаторних правочинів. Договір купівлі-продажу не можливо кваліфікувати як такий, що вчинений на шкоду кредитору, оскільки на момент укладення договору купівлі продажу квартири, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не мав жодних зобовязань майнового характеру перед ОСОБА_1 . Касаційним цивільним судом Верховного Суду сформовано підхід за яким застосування конструкції «фраудаторності» при оплатному цивільно-правовому договорі має певну специфіку, яка проявляється в обставинах. Що дозволяють кваліфікувати оплатний договір як такий, що вчинений на шкоду кредитору. До таких обставин відноситься: момент укладення договору, контрагент з яким боржник вчиняє оспорюваний договір (наприклад: родич боржника, повязана чи афілійована юридична особа), ціна (ринкова/неринкова), наявність/відсутнісь оплати ціни контрагентом боржника. Зазначені критерії мають бути наявними у сукупності, обидві сторони фраудаторного правочину мають усвідомлювати недобросовістність своїх дій. ОСОБА_3 не перебуває у родинних стосунках з ОСОБА_2 . Продаж квартири було здійснено за ринковою (комерційною) ціною. Грошова сума передана ОСОБА_2 в повному обсязі. На момент укладання договору купівлі-продажу жодного судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача не було. Договір купівлі-продажу квартири не є фіктивним, він спрямований на на реальне настання наслідків. Сторони договору діяли розумно та добросовісно. Здійснена державна реєстрація квртири. Ствердження позивача про фраудаторність договору є необґрунтованими. Крім того, позивач не вказав жодної спеціальної норми для визнання правочину недійсним. Посилання на норми, що регулюють загальні засади цивільного законодавства є недостатніми для обґрунтування позовних вимог про визнання правочину недійсним. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду від 22 лютого 2022 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду не повідомлені.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Прокопенко Р.І.в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у порядку встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду не повідомлені.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку встановленому цивільним процесуальним законодавством. Причини неявки суду не повідомлені.

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат Олюха В.Г., в судовому засіданні, проведеному в режимі відеокнференції, підтримав позицію, викладену у відзиві на позовну заяву, просив у задоволені позову відмовити.

Вислухавши позицію адвоката Олюхи В.Г., дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до умов попереднього договору № 15.11.17 від 15 листопада 2017 року ОСОБА_1 зобов`язується власними силами виконати будівельні роботи на земельній ділянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_14 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 згідно з погодженим проектом та відчужити будинки АДРЕСА_16 та АДРЕСА_17 , першого та другого поверху житлового фонду за земельну ділянку. За умовами пунктів 4,5,6 даного договору ОСОБА_1 повинен виконати зазначені будівельні роботи, а ОСОБА_2 в порядку розрахунку за виконані роботи та будівельні матеріали на підставі актів виконаних робіт зобовязався переоформити на ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_6 (квартири АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 ) та земельну ділянку з кадастровим номером :01:063:0175, будинок № 2 (квартири АДРЕСА_18 та АДРЕСА_16 ) та земельну ділянку з кадастровим номером :01:063:0174, будинок № 3 (квартири АДРЕСА_17 та АДРЕСА_19 ) та земельну ділянку з кадастровим номером :01:063:0171. Пунктом 6.1. договору передбачено, що він набирає чинності з моменту підписання сторонами, і діє до укладання Основного договору, але не пізніше ніж

31 грудня 2018 року включно.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 149856949 від 17 грудня 2018 року державним реєстратором Броварської районної державної адміністрації Київської області Дорогань К.В. 30 жовтня 2018 року вчинено державну реєстрацію права власності за

ОСОБА_2 на наступні квартири:

1)на квартиру АДРЕСА_20 , загальною площею 104.6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, номер запису про право власності 28699809, індексний номер 43813113 від

01 листопада 2018 року;

2)на квартиру АДРЕСА_21 , загальною площею 194.3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, номер запису про право власності 28699077, індексний номер 43812530 від

01 листопада 2018 року;

3)на квартиру АДРЕСА_22 , загальною площею 76,6 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, номер запису про право власності 28695335, індексний номер 43808616 від

01 листопада 2018 року;

4)на квартиру АДРЕСА_23 , загальною площею 146 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, номер запису про право власності 28695797, індексний номер 43809111 від

01 листопада 2018 року;

5)на квартиру АДРЕСА_24 , загальною площею 76,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, запис про право власності за номером 28696201, індексний номер 43809534 від

01 листопада 2018;

6)на квартиру АДРЕСА_25 , загальною площею 78,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, запис про право власності за номером 28692488, індексний номер 43805716 від

01 листопада 2018 року;

7)на квартиру АДРЕСА_26 , загальною площею 145,9 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, запис про право власності за номером 28691410, індексний номер 43803536 від

01 листопада 2018 року;

8)на квартиру АДРЕСА_11 , загальною площею 75,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, запис про право власності за номером 28689856, індексний номер 43803027 від

01 листопада 2018 року;

9)на квартиру АДРЕСА_27 , загальною площею 78,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, запис про право власності за номером 28697978, індексний номер 43811423 від

01 листопада 2018 року;

10)на квартиру АДРЕСА_15 , загальною площею 145,8 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, запис про право власності за номером 28697564, індексний номер 43810978 від

01 листопада 2018 року;

11)на квартиру АДРЕСА_8 , загальною площею 75,1 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, запис про право власності за номером 28698592, індексний номер 43812070 від

01 листопада 2018 року;

12)на квартиру АДРЕСА_13 , загальною площею 78,5 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, запис про право власності за номером 28688723. індексний номер 43801872 від

01 листопада 2018 року;

13)на квартиру АДРЕСА_28 , загальною площею 143,4 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, запис про право власності за номером 28689105, індексний номер 43802184 від

01 листопада 2018 року;

14)на квартиру АДРЕСА_9 , загальною площею 77,4 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, запис про право власності за номером 28688367 від 30 жовтня 2018 року, індексний номер 43801109 від 01 листопада 2018 року.

Внаслідок поділу чисельність вищезазначених чотирнадцяти квартир збільшена до девятнадцяти, права власності на дані квартири 26 жовтня 2019 року зареєстровано за

ОСОБА_2 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Тимчуком В.О., що вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 189154637 від

18 листопада 2019.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями частини першої статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Частиною третьою статті 635 ЦК України передбачено, що зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Укладення попереднього договору та виконання умов, які у ньому були передбачені, є лише передумовами для укладення основного договору, і не заміняє собою основний договір. Навпаки, внаслідок не укладення основного договору зобов`язання, встановлене попереднім договором припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи основний договір з погодженням істотних умов між сторонами не укладався.

Нормами статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною. Здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Правовідносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-IV.

На момент державної реєстрації у державного реєстратора Броварської районної державної адміністрації Київської області Дорогань К.В. підстав для відмови у вчиненні державної реєстрації прав не існувало, зокрема, така підстава як «наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно» була відсутня.

На час вчинення державної реєстрації вищезазначених об`єктів нерухомого майна Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначались чіткі підстави для відмови у державній реєстрації.

Положеннями частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) передбачалися підстави для відмовищо у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Частиною другою статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) передбачалось, що за наявності підстав для відмови в державній реєстрації державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

З підстав, не передбачених цим Законом, відмова в державній реєстрації прав та їх обтяжень, заборонена.

Державній реєстрації, відповідно до частини четвертої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення), підлягають виключно заявлені права та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Положеннями частини першої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (у редакції чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) встановлювався порядок державної реєстрації прав та їх обтяжень.

За змістом частини другої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на приміщення.

Прийняття рішення про державну реєстрацію прав є виключно дискреційним повноваження державного реєстратора, яке ним виконується на підставі документів, поданих йому заявником.

Державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав виключно за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав, що визначені Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». У рішенні про відмову в державній реєстрації прав зазначаються всі підстави прийняття такого рішення.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності, реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Таким чином, в силу закону державний реєстратор не мав жодних підстав для відмови у вчиненні реєстраційних дій.

Для проведення державної реєстрації речового права на нерухоме майно, що є похідним від права власності, одночасно з проведенням державної реєстрації права власності на таке майно заявником подаються документи, необхідні для проведення державної реєстрації права власності на таке майно та державної реєстрації речового права, що є похідним від нього.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 284517985 від 12 листопада 2021 року, право власності на квартиру, яка складається з однієї кімнати загальною площею 40,8 кв. м житловою площею 22,6 кв. м, розташовується за адресою: АДРЕСА_29 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 106, на підставі договору купівлі-продажу зареєстровано 06 лютого 2020 року за ОСОБА_3 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Дядюк Г.Д., за № 194.

Постановою Київського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2019 року про накладання арешту на спірні квартири, в тому числі на квартиру АДРЕСА_15 , скасовано, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного реєстратора Броварської районної державної адміністарції Київської області Дорогань К.В. про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію та їх обтяження, зобов`язання вчинити певні дії.

На виконання вимог ухвали Броварського міськрайонного суду Київської області від

14 грудня 2021 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Дядюк Г.Д. до суду направлено копію договору купівлі-продажу квартири за реєстровим номером 194 від 06 лютого 2020 року.

Зі змісту договору купівлі-продажу квартири вбачається, що 06 лютого 2020 року правочин посвідчено приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Дядюк Г.Д., договір зареєстрований в реєстрі за № 194. За вказаним договором продавець- ОСОБА_2 передав, а покупець ОСОБА_3 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_15 . Квартира є однокімнатною, загальною площею 40,8 кв.м, житловою площею 22,6 кв.м.

Відчужувана квартира належить продавцю на підставі державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Тимчуком В.О., номер запису про право власності: 33914238, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 106.

При укладені договору купівлі-продажу сторони засвідчили, що розуміють значення, умови та наслідки даного договору, є дієздатними, укладення договору відповідає їх інтересам, договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, не приховує іншого правочину і спрямований на настання наслідків, обумовлених в договорі.

За домовленістю сторін квартира продається за 205 000 грн 00 коп., які отримані продавцем від покупця до підписання договору купівлі-продажу.

Згідно з висновком про вартість майна, виданого ТОВ «Трендинг» від 29 січня 2020 року, ринкова вартість нерухомого майна, об`єктом оцінки складає 204 050 грн 00 коп.

При посвідченні договору купівлі-продажу квартири нотаріусом перевірено відсутність обтяжень на квартиру за Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, Реєстром прав власності на нерухоме майно, Державним реєстром Іпотек, Єдиним реєстром заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 06 лютого 2020 року ідентифікатори пошуку № 199188896 та № 199189899. Відсутність інформації в Єдиному реєстрі боржників щодо продавця та покупця перевірено за даними Єдиного реєстру боржників Міністерства юстиції України від 06 лютого 2020 року.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд , має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

У статті 321 ЦК України пердбачено, що право власності є непорушним. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями статті 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільного необхідності, на підставі і в порядку, встановленому законом та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу квартири укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Загальними вимогами чинності правочину згідно зі статтею 203 ЦК України є наявність вільного волевиявлення учасника правочину, яке повинно відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до частини другої статті 209 ЦК України, нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України.

Відсутність зобов`язань на момент укладання вищезазначеного договору купівлі-продажу квартири у ОСОБА_2 перед позивачем, свідчить про відсутність ознак фраудаторності такого договору. Відповідно до правових позицій Верховного Суду, будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобовязань із погашення заборгованості перед кредитором, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину. Крім того, ОСОБА_3 не перебуває з ОСОБА_2 у родинних стосунках, не пов`язана з ним родиною або професійною (підприємницькою) діяльністю. Продаж квартири здійснено за ринковою ціною, гроші передані ОСОБА_2 в повному обсязі.

Виходячи з положень постанови Великої палати Верховного Суду по справі

№ 369/11268/16-ц від 03 липня 2019 року, фраудаторні правочини (правочини, що вчинені боржником на шкоду кредиторам) в українському законодавсті регулюються в певних сферах (зокрема: у банкрутстві (стаття 20 Закону України від 14 травня 1992 року N 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкротом»); при неплатоспроможності банків (стаття 38 Закону України від 23 лютого 2012 року N 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»; у виконавчому провадженні (частина четверта статті 9 Закону України від 02 червня 2016 року N 1404-VIII «Про виконавче провадження»), отже правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачами не відносяться до даних категорій справ.

При звернені до суду з позовом про визнання недійсним правочину позивач, який не є стороною такого правочину, має довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд має перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При розгляді даної справи по суті, судом не здобуто доказів порушення прав позивача внаслідок реєстрації правочину, договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_15 , зареєстрований в реєстрі за № 194 від 06 лютого 2020 року відповідає вимогам цивільного законодавства України, зогляду на зазначене, в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 223, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Сторони справи:

позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання:

АДРЕСА_30 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 );

відповідач ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_31 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 );

відповідач ОСОБА_3 (останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_32 ; відоме фактичне місце проживання: АДРЕСА_33 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.О.Василишин