Справа № 476/174/23
Провадження № 2/476/68/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.05.2023 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого-судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Минаєвої Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Первомайський МРВ ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості

В С Т А Н О В И В :

02.03.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Первомайський МРВ ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.04.2011 року у справі № 2-638/11, на підставі якого 07.07.2011 року видано виконавчий лист, з нього стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до їх повноліття на користь державної установи, куди будуть влаштовані діти. Вказаний виконавчий лист перебуває на виконанні у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Згідно з розрахунком зі сплати аліментів заборгованість за вищевказаним виконавчим листом за період з травня 2011 року по травень 2022 року становить 153486,92 грн. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.12.2012 року його позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх доньок. Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 18.04.2013 року діти були усиновлені відповідачкою та ОСОБА_4 .

На даний час виконавче провадження про стягнення з нього аліментів на утримання дітей не закрите, йому нарахована заборгованість по аліментам, в тому числі починаючи з 29.04.2013 року, з часу коли набрало чинності рішення суду про усиновлення дітей.

Посилаючись на положення ст.ст. 197, 232 СК України просив припинити стягнення з нього аліментів за виконавчим листом, виданим 07.07.2011 року на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.04.2011 року у справі № 2-638/11 та звільнити його від сплати заборгованості, яка виникла зі сплати аліментів за період з 29.04.2013 року за виконавчим листом, виданим 07.07.2011 року у справі № 2-638/11.

Ухвалою від 04.04.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, до суду направили заяву про слухання справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити їх повністю.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не надали.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Так, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.04.2011 року у справі № 2-638/11, на підставі якого 07.07.2011 року видано виконавчий лист, з позивача стягнуто аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до їх повноліття на користь державної установи, куди будуть влаштовані діти (а.с. 11).

Вищевказаний виконавчий лист з 05.08.2011 року перебуває на виконанні у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 8).

Як вбачається з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим документом у справі № 2-638 виданим 07.07.2011 року за позивачем рахується заборгованість за період з травня 2011 року по травень 2022 року в розмірі 153486,92 грн. (а.с. 8).

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.12.2012 року позивача позбавлено батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4-5).

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 18.04.2013 року неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 були усиновлені відповідачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 6-7).

Як слідує з матеріалів справи, на даний час виконавче провадження № 28055768 про стягнення з позивача аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не закрите, останньому нарахована заборгованість по аліментам, в тому числі починаючи з 29.04.2013 року, з часу набрання законної сили вищевказаного рішення суду про усиновлення дітей.

Частиною 4 статті 273 ЦПК України встановлено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

У частині другій статті 51 Конституції України зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Аналогічний обов`язок закріплений у частині першій статті 180 СК України.

Відповідно до частини першої статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 225 СК України усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення.

За змістом частини другої статті 231 СК України якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини.

Згідно ст. 232 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням.

Верховний Суд переглядаючи в касаційному порядку справу № 522/5039/21 провадження № 61-4147св22 від 31.08.2022 року вважає, що судами попередніх інстанцій допущене неправильне застосування норм матеріального права, а саме помилкове тлумачення закону, оскільки аналіз вищенаведених положень сімейного законодавства свідчить про те, що обов`язок утримувати дитину до її повноліття заснований на факті батьківства, натомість усиновлення змінює суб`єктний склад правовідносин матері, батька та дитини.

Щодо тлумачення положень абзацу другого частини першої статті 232 СК України в контексті збереження прав та обов`язків з дитиною одним із батьків за походженням, то їх треба розуміти таким чином, що законодавець передбачив можливість дитині, яка усиновлена однією особою, зберегти правовий зв`язок із батьком або матір`ю за походженням, які не позбавлені батьківських прав та надали згоду на усиновлення.

При цьому таке збереження правового зв`язку можливо лише у спосіб, який виключає ситуацію в якій у дитини, з юридичної точки зору, будуть одночасно наявні дві матері або два батька.

Тобто у разі, якщо дитина усиновлена чоловіком, збереження прав та обов`язків між дитиною та її батьком за походженням (біологічним батьком) виключене, однак можливе збереження прав та обов`язків між матір`ю та дитиною.

Відповідно, якщо усиновлювачем є жінка, збереження прав та обов`язків між дитиною та її матір`ю за походженням (біологічною матір`ю) виключається, але можуть бути збережені права та обов`язки між батьком та дитиною.

Сімейне законодавство України не передбачає обов`язку батька за походженням, чия дитина усиновлена іншим чоловіком, утримувати таку дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями розділу ІІІ СК України визначено права та обов`язки матері, батька і дитини. Згідно з цими положеннями факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, які передбачені вказаним вище розділом ІІІ СК України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини.

За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає лише з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. В особи, яка не визнана батьком дитини, такого обов`язку не виникає.

У відповідності до приписів ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Сплата аліментів за судовим наказом чи рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями ч. 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Вказана норма права не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами.

Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.

У відповідності до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Суд вважає, що позбавлення батьківських прав позивача та усиновлення дитини іншими особами є обставинами, що мають істотне значення у розумінні приписів ч. 2 ст. 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дітей, батьком яких він вже не являється.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 511/219/18 та від 21.07.2021 року у справі № 477/1165/20.

Крім того, судом встановлено, що відповідачка у повному обсязі визнала позов про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості.

Згідно приписів ч. 1 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Суд, у відповідності до ч. 5 ст. 206 ЦПК України, приймає визнання позову відповідачкою у даній цивільній справі, і вважає, що таке визнання позову не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі обставини справи у їх сукупності, а також, виходячи з визнання відповідачкою позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення рішення про задоволення позову про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Первомайський МРВ ДВС у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про припинення стягнення аліментів та звільнення від сплати заборгованості задовольнити.

Припинити стягнення з ОСОБА_1 аліментів за виконавчим листом, виданим 07.07.2011 року на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.04.2011 року у справі № 2-638/11.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати заборгованості, яка виникла зі сплати аліментів за період з 29.04.2013 року за виконавчим листом, виданим 07.07.2011 року на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 20.04.2011 року у справі № 2-638/11.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 09.06.2023 року.

Суддя Н.В.Чернякова