РІШЕННЯ
ЄУН № 337/2186/23
Провадження № 2/337/897/2023
09.06.2023 м.Запоріжжя
Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Мальованого В.О.,
за участю секретаря Крижко Я.О.,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника (далі позивач, ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 (далі відповідач, ОСОБА_2 ), про скасування арешту майна,
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
В своїй позовній заяві позивач просить суд скасувати арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2113228, зареєстровано 22.06.2005 реєстратором: Запорізький обласний державний архів, підстава обтяження: повідомлення, 2 2730, 28.12.1999, Нарсуд, Хортицький район, об`єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_3 .
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
24.02.2023 ОСОБА_1 , звернулася до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, однак ухвалою суду від 24.04.2023 у задоволенні клопотання було відмовлено, оскільки ОСОБА_1 , не була стороною по справі. Так, позивач вимушений звернутися до суду із даним позовом.
При цьому, в період часу 1999 2000 років Хортицьким районним (народним) судом розглядалася справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , предметом якої був розподіл придбаної у шлюбі квартири. В ході розгляду справи було застосовано заходи забезпечення позову накладено арешт на квартиру квартира АДРЕСА_1 , право власності на останню було зареєстроване за ОСОБА_5 . З інформації, що є в Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно вбачається, що на цю квартиру накладено арешт: реєстраційний номер обтяження 2113228.
Підстава обтяження: повідомлення, 2-2730, 28.12.1999, Нарсуд, Хортицький район. Власником квартири є ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадкоємцем ОСОБА_5 , яка прийняла спадщину, є його донька ОСОБА_1 .
Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2000 затверджено мирову угоду у справі про розподіл майна між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відповідно до умов якої ОСОБА_5 , повинен був сплатити ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 10 000,00 грн., до 23 квітня 2000 року. У зв`язку із тим, що грошові кошти сплачено не було, арешт на квартиру, яка була придбана в період шлюбу, знято не було. В подальшому, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Спадкоємцем ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, є її донька ОСОБА_1 . Отже, ОСОБА_1 , є спадкоємцем як стягувача, так і боржника. Окрім того, позивач є не єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 . Другим спадкоємцем, який прийняв спадщину, є її чоловік - ОСОБА_2 , який не заперечує щодо скасування арешту квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Серед іншого, наявність не знятого арешту на майно боржника (стягувача) перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права, що й стало підставою звернення до суду.
Ухвалою суду від 09.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подавши до суду заяву, у якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо задоволення позовних вимог не заперечував. Відзив на позовну заяву не надав.
Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підгоовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.
Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Позивач просить суд скасувати арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2113228, зареєстровано 22.06.2005 реєстратором: Запорізький обласний державний архів, підстава обтяження: повідомлення, 2 2730, 28.12.1999, Нарсуд, Хортицький район, об`єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_3 .
24.02.2023 ОСОБА_1 , звернулася до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, проте ухвалою суду від 24.04.2023 у задоволенні цього клопотання було відмовлено, адже ОСОБА_1 , не є стороною по справі.
Окрім того, в період 1999 2000 років Хортицьким районним (народним) судом розглядалася справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , предметом якої був розподіл придбаної у шлюбі квартири. Під час розгляду справи було застосовано заходи забезпечення позову накладено арешт на квартиру квартира АДРЕСА_1 . Право власності на яку було зареєстроване за ОСОБА_5 . Відповідно до Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно - що на цю квартиру накладено арешт: реєстраційний номер обтяження 2113228.
Підстава обтяження: повідомлення, 2 - 2730, 28.12.1999, Нарсуд, Хортицький район. Власником квартири є ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (відповідно до свідоцтва про смерть від 21.09.2021 відповідний актовий запис № 1414). Спадкоємцями особи, в інтересах якої було накладено арешт, є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .
Ухвалою від 21.04.2000 Хортицького районного суду м. Запоріжжя затверджено мирову угоду у справі про розподіл майна між ОСОБА_5 (батько позивача) та ОСОБА_4 (мати позивача), за якою ОСОБА_5 , повинен був сплатити ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 10 000,00 грн., до 23 квітня 2000 року. У зв`язку із тим, що грошові кошти сплачено не було, арешт на квартиру, яка була придбана в період шлюбу, знято не було. Так, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Спадкоємцем ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину, є її донька ОСОБА_1 . Отже, ОСОБА_1 , є спадкоємцем як стягувача, так і боржника. Позивач є не єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 . Другим спадкоємцем, який прийняв спадщину, є її чоловік - ОСОБА_2 , який не заперечує щодо зняття арешту квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів
Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
При цьому, предметом позову є матеріально - правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.
Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.
Накладений арешт на майно спадкодавця обмежує права позивача щодо успадкування зазначеного майна.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент закінчення виконавчого провадження, та Закону України «Про виконавче провадження», що діє наданий час: виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника згідно зі ст. ст. 49, 39 вказаних Закону України «Про виконавче провадження». Зазначеними вище Законами України «Про виконавче провадження», також передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно, кошти боржника знімається, ст. ст. 50, 40 вказаних Законів.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь -які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.
Право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї. Про це йдеться в постанові Верховного Суду від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц.
Враховуючи те, що спадкоємцем, як стягувача, так і боржника, є одна особа ОСОБА_1 , арешт, накладений на квартиру вказану вище для забезпечення виконання ОСОБА_5 перед ОСОБА_4 підлягає зняттю.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України, Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно ухвалене рішення про зняття арешту із зазначеного вище нерухомого майна є обов`язковим для виконання і покладає додаткового обов`язку на компетентний орган про вилучення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження майна.
При зверненні до суду представник позивача сплатив судовий збір у сумі 1073, 60 грн.
У зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 263 - 265 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про скасування арешту майна - задовольнити.
Зняти арешт (архівний запис), реєстраційний номер обтяження: 2113228, зареєстровано 22.06.2005 року реєстратором: Запорізький обласний державний архів, підстава обтяження: повідомлення, 2 - 2730, 28.12.1999, Нарсуд, Хортицький район, об`єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 , власник: ОСОБА_3 .
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 06 червня 2023 року.

Суддя В.О. Мальований