ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

07 червня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/1513/23

Головуючий у першій інстанції Олещенко В.І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/847/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.

секретар: Патук А.А.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: Національна академія аграрних наук України

Третя особа: Державне підприємство «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2023 року про відмову у забезпечені позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Національної академії аграрних наук України, третя особа: Державне підприємство «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі (суддя Олещенко В.І.), постановлену у м.Чернігів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати наказ Національної академії аграрних наук України №86-К від 06 квітня 2023 року та поновити позивача на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України»; зобов`язати відповідача видати нотаріально засвідчений наказ про поновлення ОСОБА_1 на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» з одночасним фактичним допуском до роботи; зобов`язати відповідача видати наказ про поновлення контракту, укладеного з позивачем 24 вересня 2021 року; зобов`язати відповідача створити належні умови для матеріального забезпечення і організації праці позивача. Позов мотивовано тим, що оскаржуваним наказом ОСОБА_1 було звільнено з посади директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (далі - ДП «ДГ «Іванівка») на підставах, передбачених пунктом 27 контракту від 24 вересня 2021 року та п.8 ст.36 КЗпП України. Позивач вказує, що зазначений наказ є одним з численних наказів відповідача, метою яких є перешкоджання роботі законно обраного керівника державного підприємства та систематичне ухилення від виконання судового рішення про поновлення на роботі директора підприємства. За доводами ОСОБА_1 , при винесенні оскаржуваного наказу від 06 квітня 2023 року Національною академією аграрних наук України було взято до уваги доповідну записку громадянина ОСОБА_2 , який був визнаний рядом судових рішень та перевіркою Мін`юста таким, що не був та не мав права бути керівником чи в.о. керівника ДП «ДГ «Іванівка». Станом на день винесення оскаржуваного наказу контракт так і не було поновлено чи підписано новий контракт, так само як і не видано наказ про поновлення на роботі на посаді на нотаріально завіреному бланку з підтвердженим та завіреним підписом саме ОСОБА_3 , як президента Національної академії аграрних наук України.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив заборонити державним реєстраторам, нотаріусам та іншим суб`єктам державної реєстрації, визначеним Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи та вчиняти інші реєстраційні дії, що стосуються зміни керівника Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України до набрання рішенням законної сили по даній справі. Заява мотивована тим, що оскільки предметом позову є скасування наказу НААН №86-к від 06 квітня 2023 року «Про звільнення ОСОБА_1 » та наявності вже підписаного в.о. президента НААН Юрія Лупенко та нотаріально засвідченого наказу НААН №89-к від 10 квітня 2023 року про «Призначення Вишінського О.В.» на посаду в.о. директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Іванівка» Інституту сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, то існує очевидна загроза щодо виконання рішення суду після розгляду справи по суті, враховуючи, що до цього часу на підставі такого наказу буде проведена реєстраційна дія по зміні керівника юридичної особи ДП «ДГ «Іванівка».

Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2023 року у задоволенні заяви відмовлено. Ухвалу суду мотивовано тим, що заявником не надано достатнього обґрунтування того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу і постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову. Апеляційна скарга мотивована тим, що саме з метою відвернення незворотних збитків для підприємства позивач, як єдина особа, яка на законних підставах виграла конкурс на посаду директора державного підприємства та з якою НААН підписало контракт, який несе відповідальність за очолюване ним підприємство, подав заяву про забезпечення позову. Позивач посилається, що судом взагалі не надано обґрунтування відхилення доводів заявника та посилання на норми права в заяві забезпечення позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції відповідає.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК Україні суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов може бути забезпечено забороною вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч.3 ст.150 ЦПК України).

Забезпечення позову - це тимчасове обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову є процесуальним засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень, прийнятих за результатами розгляду спору.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18, провадження № 14-729цс19).

Під час оцінки зазначеної співмірності, необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року № 753/22860/17, провадження № 14-88цс20).

Колегія суддів апеляційного суду вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Предметом позову в даній справі є скасування наказу про звільнення та поновлення ОСОБА_1 на посаді, зобов`язання відповідача видати нотаріально засвідчений наказ про поновлення позивача на посаді з одночасним фактичним допуском до роботи, зобов`язання відповідача видати наказ про поновлення контракту, зобов`язання створити належні умови для матеріального забезпечення і організації праці позивача.

З урахуванням гарантованої законодавством обов`язковості виконання судового рішення відсутні підстави стверджувати, що без застосування визначених позивачем заходів забезпечення позову унеможливлюється безперешкодне виконання в майбутньому рішення суду в цій справі.

Доводи апеляційної скарги про систематичне ухилення відповідача від виконання судових рішень та створення перешкод щодо виконання судових рішень не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки на стадії вирішення заяви про забезпечення позову суд не може надавати оцінку обґрунтуванням позовних вимог по суті спору, а також попереднім судовим рішенням.

З огляду на зазначене, аргументи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків місцевого суду щодо відсутності підстав для забезпечення позову, оскаржувану ухвалу суду постановлено з додержанням вимог процесуального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: