КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до АТ КБ «Альфа-Банк» (правонаступник АТ «Укрсоцбанк») в якому просила:

визнати припиненою поруку ОСОБА_1 за договором поруки № 027/700050-РО від 06.08.2008, укладеного між ОСОБА_1 та АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «Альфа-Банк») та ОСОБА_2 . Стягнути з АТ КБ «Альфа-Банк» на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору та судові витрати на професійну правничу допомогу (а.с. 1-5).

Під час розгляду справи, банком було подано заяву про зміну назви АТ КБ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк» (а.с. 69).

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 31.07.2023 позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Носенко Т.С., до АТ «Сенс Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою задоволено. Визнано припиненою поруку ОСОБА_1 за договором поруки № 027/700050-РО від 06.08.2008, укладеним між ОСОБА_1 , АКБ СР «УКРСОЦБАНК» (правонаступником якого є АТ «Сенс Банк») 16.12.2016. Стягнуто з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 992,40 грн (а.с. 96-100).

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.08.2023 заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Носенко Т.С., про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою задоволено. Стягнуто з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн (а.с. 124-127).

03.08.2023, засобами поштового зв`язку до суду першої інстанції було подано ОСОБА_1 заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, у якій просила:

встановити витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, які виникли у зв`язку зі справою № 752/12126/22 у розмірі 40 000,00 грн;

покласти витрати на відповідача та стягнути з АТ «Сенс Банк» на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 40 000,00 грн (102-105).

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 17.08.2023 заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє адвокат Носенко Т.С., про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Сенс Банк», третя особа ОСОБА_2 про визнання поруки припиненою задоволено. Стягнуто з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 40 000,00 грн (а.с. 124-127).

В апеляційній скарзі на додаткове рішення, АТ «Сенс Банк», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення та ухвалити нове, яким залишити без задоволення заяву про ухвалення додаткового рішення. Вказує, що заява про ухвалення додаткового рішення з доказами розміру понесених судових витрат подана стороною позивача до суду лише після 09.08.2023, тобто, з порушенням процесуального строку (а.с. 128-134).

26.09.2023 ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що суд першої інстанції не міг відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки матеріалами справи доведено понесення зазначених витрат, і їх розмір відповідачем не спростовано (а.с. 149-152).

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 було зазначено, що на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України заявлено попередній (орієнтовний) розмір розрахунку суми судових витрат у розмірі 40 000,00 грн.

На підтвердження заявленого розміру позивачем надано:

копію акта приймання-передачі документів від 05.09.2022 (а.с. 9);

ордер серії АІ № 1248969 від 07.09.2022 (а.с. 39);

копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 9075/10 від 29.05.2020 (а.с. 40).

Копію позовної заяви було отримано банком 03.10.2022, що підтверджується зворотнім повідомленням (а.с. 50).

26.04.2023 банком було подано заяву про зміну назви банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». При цьому, у поданій заяві банком не заявляється жодних зауважень щодо заявленого позивачем попереднього розміру понесених судових витрат (а.с. 69-71).

03.08.2023 засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, до якої приєднано:

Належним чином завірена копія Договору про надання правової допомоги б/н від 22.08.2022;

Належним чином завірена копія Додаткової угоди від 26.08.2022 до Договору про надання правової допомоги б/н від 22.08.2022;

Належним чином завірена копія Акту приймання-передачі послуг від 01.08.2023;

Належним чином завірена копія виписки за період з 12.09.2022 по 12.09.2022;

Належним чином завірена копія виписки за період з 23.09.2022 по 23.09.2022;

Належним чином завірена копія виписки за період з 02.12.2022 по 02.12.2022;

Докази направлення цієї заяви з додатками учасникам справи (а.с. 102-116).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Так, згідно положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до частин 2, 3 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно судової повістки-повідомлення від 16.09.2022, банку було направлено копія ухвали від 14.09.2022 про відкриття провадження та копія позовної заяви з додатками. Зазначену кореспонденцію отримано банком 03.10.2022, що підтверджується зворотнім повідомленням (а.с. 48, 50).

В подальшому, позивачем було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, копія якої, також, була направлена на адресу банку, що підтверджується накладною № 933 від 03.08.2023 (а.с. 115).

Тобто, відповідач був обізнаний про вимогу позивача щодо відшкодування понесених витрат на надання правничої допомоги, однак, банком не було подано заперечень на подану заяву про відшкодування понесених судових витрат.

З огляду на те, що відповідачем не було подано жодних заперечень, що передбачено ч. 6 ст. 137 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив вимогу про стягнення витрат за надання правничої допомоги у розмірі 40 000,00 грн.

Твердження апелянта про пропуск процесуального строку на звернення до суду з зазначеною заявою є помилковим, оскільки в матеріалах справи міститься конверт із відміткою дати направлення позивачем заяви про відшкодування понесених судових витрат на адресу суду, а також, квитанції на підтвердження направлення заяви на адресу відповідача.

Таким чином доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду з їх оцінкою, а тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував обставини справи, дав об`єктивну оцінку зібраним і дослідженим в судових засіданнях доказам та обґрунтовано дійшов правильного висновку про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення та стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати у розмірі 40 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, а додаткове рішення суду підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Голосіївського районного суду м. Києва 17 серпня 2023 року залишено без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 06 грудня 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома