Справа № 342/392/23
Провадження № 2/342/286/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдич Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності по 1/6 частки житлового будинку,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 позивачка побудувала з чоловіком ОСОБА_5 у 1976 році. Відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів № 10840 від 20.02.2023 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.03.2023 право власності на житлове господарство по АДРЕСА_1 не зареєстроване. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була ви ділена земельна ділянка площею 0,20 га. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість вищевказаного господарства становить 152 800 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. З фотокопій по господарської книги Олієво-Королівської сільської ради за 1990-1995 роки вбачається, що житлове господарство в АДРЕСА_1 облікувалося, як колгоспний двір, у якому були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_6 , син голови сімї ОСОБА_5 , невістка ОСОБА_1 , внук ОСОБА_4 , внук ОСОБА_3 та внучка ОСОБА_2 . Голова двору ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час її смерті разом із нею проживав син ОСОБА_5 , який прийняв спадщину, як спадкоємець першої черги за законом. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час його смерті разом із ним були зареєстровані та проживали дружина та син. З метою реалізації своїх спадкових прав позивачка звернулася до Городенківської РДНК, де була заведена спадкова справа № 267. 09.10.2012 позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на належний чоловікові земельний пай. Однак, державний нотаріус відмовила позивачці у видачі документів на спадщину на житлове господарство через відсутність правовстановлюючого документу на нього у спадкодавця.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 , просять визнати за ними право власності по 1/6 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивували тим, що їм на праві власності належить по 1/6 частці майна у колгоспному дворі, як його членам, що не втратили право на частку в його майні.

Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області в складі головуючого судді Гайдич Р.М. від 25.04.2023 зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання права власності по 1/6 частки житлового будинку (справа № 342/463/23) прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом (справа № 342/392/23), присвоївши об`єднаній справі № 342/392/23.

В судове засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивачем за первісним позовом ОСОБА_1 , через канцелярію суду, подано заяву про розгляд справи без її участі. Одночасно зазначила, що відповідачі подали зустрічний позов до неї про визнання права власності на частки в колгоспному дворі. Оскільки вимоги законодавства в даний час такі, що всі особи. які були зареєстровані в колгоспному дворі станом на 15.04.1991, мають частки в цьому дворі, а правовстановлюючого документа на житлове господарство вони не мають, то єдиним шляхом для приведення документів у відповідність є рішення суду. Враховуючи наведене, щодо задоволення зустрічного позову не заперечує.

Відповідачі-позивачі за зустрічним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в зустрічній позовній заяві просять судовий розгляд справи (підготовче та судові засідання) проводити без участі відповідачів, на підставі поданих письмових доказів.

Також, ОСОБА_2 , через канцелярію суду, подано заяву про розгляд справи у її відсутності. Зустрічний позов підтримує повністю, просить задовольнити. Позов ОСОБА_1 просить задовольнити частково.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої цієї статті).

Згідно ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватись на припущеннях.

Копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 виданого 13.12.1966 Олієво-Королівським с/ЗАГС Городенківського району доводиться, що 13 грудня 1966 року зареєстрували шлюб ОСОБА_5 , 1941 р.н., та ОСОБА_1 , про що складено актовий запис за № 31.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 17.08.1966 Олієво-Королівським сільським бюро ЗАГС вбачається, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданого 25.03.1972 Олієво-Королівським сільським ЗАГС вбачається, що ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Після реєстрації шлюбу 25 травня 1991 року з ОСОБА_11 , прізвище дружини ОСОБА_2 було змінено з ОСОБА_2 на ОСОБА_2 , що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 виданого 25.05.1991 виконкомом лієво-Королівської сільської ради.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 виданого 26.10.1973 Олієво-Королівською сільською радою Городенківського району вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 70 років в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 21 від 27.09.2011, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 виданого виконкомом Олієво-Королівської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.

На час смерті ОСОБА_5 був чинним Цивільний кодекс 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Із довідки № 10-80 виданої 24.03.2023 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що ОСОБА_5 був зареєстрований за місцем проживання в АДРЕСА_1 та н день його смерті разом із ним за місцем проживання були зареєстровані: дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії спадкової справи № 207/2012, яка надана суду Городенківською ДНК, вбачається, 20.04.2012 до Городенківської РДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_1 . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 30250225 від 20.04.2012 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , номер у Спадковому реєстрі 52710072, номер у нотаріуса 207. Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 09.10.2012 зареєстрованих в реєстрі за № 1679, № 1680 та № 1684 доводиться, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка складається із земельних ділянок призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належали померлому на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 820069 та ЯД № 828096 та грошових вкладів з процентами в ВАТ Державний ощадний банк України ТВБВ № 1000/085. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31939322 , № 31939024 та № 31939487 від 09.10.2012 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , спадкоємець ОСОБА_1 , номер у Спадковому реєстрі 52710072.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 , як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом на нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Проте, державний нотаріус Городенківської ДНК Капріян С.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , встановила, що спадкоємець не надала оригінал документа, який посвідчував би право власності спадкодавця ОСОБА_5 на вищезгаданий житловий будинок, оскільки згідно даних органів БТІ - право власності на будинок не зареєстроване. 15 березня 2023 року державним нотаріусом Городенківської ДНК прийнято постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 281/02-31. згідно якої відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Із виписки з інвентаризаційних матеріалів № 10840 виданої 20.02.2023 ОКП «Коломийське МБТІ» вбачається. що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 не зареєстровано.

Згідно інформації з Державного реєстру речових про на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 327657538 формованої 31.03.2023 відомості щодо права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 - відсутні.

Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред. 2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» встановлено, що житловий будинок споруджений в 1976 році, господарські будівлі та споруди споруджені в 1976, 1978, 1980, 1989 роках. Згідно звіту житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО « Придністров`я» на підставі договору № 50 від 20.03.2023 ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 станом на 22.03.2023 становить 152 800 грн.

Із довідки № 10-41 виданої Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 колишня назва АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Із фотокопій по господарської книги № 1 Олієво-Королівської сільської ради за 1983-1985 рр, 1986-1990 рр., 1991-1995 рр. слідує, що господарстві по АДРЕСА_1 , яке відносилось до колгоспного двору, проживали та були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , невістка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 внука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 .

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до статті 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" № 20 від 22.12.1995 року, частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Станом на 15.04.1991 року у житловому будинку, що у АДРЕСА_1 за місцем проживання були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внучка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , що підтверджується довідкою № 10-79 виданою 24.03.2023 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради.

Із фотокопій із по господарської книги № 1 Олієво-Королівської сільської ради за 1996-2000 рр., 2001-2005рр. слідує, що господарстві по АДРЕСА_1 , яке відносилось до колгоспного двору, проживали та були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , невістка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Голова колгоспного двору ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 рік в с. Олієво-Королівка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 02, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 виданого 13.01.2001 виконком Олієво-Королівської сільської ради.

На час смерті ОСОБА_6 був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Із довідки № 10-25 виданої 13.02.2023 Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , була зареєстрована за місцем проживання у АДРЕСА_2 ) та на день її смерті разом із нею за місцем проживання були зареєстровані: син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , невістка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , внук ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_8 доводиться, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_11 , його батьками є ОСОБА_14 та ОСОБА_6 .

З копії спадкової справи № 321/2001, яка надана суду Городенківською ДНК, вбачається, що 26.04.2001 до Городенківської РДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті мами ОСОБА_6 звернувся ОСОБА_5 . Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 26.04.2001 та від 28.11.2001, зареєстрованих в реєстрі за № 399 та № 842 доводиться, що ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті мами ОСОБА_6 , яка складається із права на земельну частку (пай), що належала померлій згідно сертифікатів на право на земельну частку (пай).

Із фотокопії по господарської книги № 1 Олієво-Королівської сільської ради за 2006-2010 рр. слідує, що господарстві по АДРЕСА_1 , яке відносилось до колгоспного двору, проживали та були зареєстровані: голова сім`ї ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Із фотокопії по господарської книги № 2 Олієво-Королівського старостинського округу (Олієво-Королівської сільської ради) за 2016-2023 рр. слідує, що в господарстві по АДРЕСА_1 , яке відносилось до колгоспного двору, проживають та зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Із довідки № 10-81 виданої Олієво-Королівським старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що згідно записів у по господарській книзі № 2 (номер об`єкта по господарського обліку 01-0077-1) Олієво-Королівського старостинського округу ОСОБА_1 має у користуванні земельну ділянку площею 0,25 га, яка призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Як вбачається із матеріалів справи житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відносився до колгоспного типу та на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: голова сім`ї ОСОБА_6 , син ОСОБА_5 , невістка ОСОБА_1 , внук ОСОБА_4 , внук ОСОБА_3 , внучка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , які набули право спільної сумісної власності на дане будинковолодіння, то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/6 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися.

ОСОБА_5 приймаючи спадщину після смерті матері ОСОБА_6 , як спадкоємець першої черги за законом, на належні померлій земельні частки (паї), що підтверджується копією спадкової справи № 321/2001, вважається таким, що прийняв спадщину і на належну ОСОБА_6 1/6 частку у вищевказаному житловому будинку, проте у встановленому законом порядку не оформив своїх спадкових прав на вищевказане майно. Таким чином, частка ОСОБА_5 у житловому будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 становить 2/6 (1/6 - як члена колгоспного двору +1/6 - як спадкоємець після смерті матері).

Позивач за первісним позовом ОСОБА_1 прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 на належні померлому земельні ділянки та грошові заощадження, що доводиться копією спадкової справи № 207/2012. Проте, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю оригіналу документа, який посвідчував би право власності спадкодавця ОСОБА_5 на вищезгаданий житловий будинок.

Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог за первісним позовом та за зустрічним позовом, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до часткового задоволення, а саме за позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на 3/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , зокрема: 2/6 частки, які належали померлому чоловікові позивача ОСОБА_5 та 1/6 частка, яка належить позивачу, як члену колишнього колгоспного двору. В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що позивач приймає спадщину за законом на належне померлому ОСОБА_5 майно, якому належить 2/6 частки в спадковому житловому будинку, який відносився до колгоспного двору, членом якого також була і позивачка.

Позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають до задоволення, оскільки позивачі за зустрічним позовом є членами колгоспного двору та у відповідності до норм ЦК України для оформлення права власності на належне їм майно, їм необхідно визнати право власності на визначений розмір частки у приватній спільній сумісній власності, а саме у вищевказаному житловому будинку, який відносився до колгоспного двору.

При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області .

На підставі ст.ст. 316,317, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1221,1223, 1258,1261, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 268,273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , право власності на 3/6 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання сторін по справі:

ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 .

ОСОБА_2 - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_10 .

ОСОБА_3 - АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_11 .

ОСОБА_4 - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_12 .

Суддя: Гайдич Р. М.