Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1443/23

Номер провадження: 2/511/428/23

"07" червня 2023 р. суддя Роздільнянського районного суду Одеської області Іванової О. В. , розглянувши матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

26 травня 2023 року до Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , відповідно до якої просив розірвати шлюб з ОСОБА_2 , зареєстрований 14.10.1988 року в м. Волгоград, актовий запис №1261 від 14.10.1988 року.

Відповідно до витягу автоматизованої системи документообігу Роздільнянського районного суду Одеської області від 26.05.2023 року для розгляду справи призначено головуючого суддю Іванову О.В.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд вважає, що вказана заява подана в порушення вимог законодавства та повинна бути залишена без руху, з огляду на наступне.

Виходячи з вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити місце проживання чи перебування відповідача, поштовий індекс, а також реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Так, згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Втім, відповідно до довідок наданих Відділом адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області та Відділу «Центр надання адміністративних послуг Роздільнянської міської ради» громадянка ОСОБА_2 в м. Одесі та Одеській області не значиться та згідно даних, які містяться автоматизованій системі «Реєстр територіальних громад» місце проживання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 не значиться. Отже, позивачем не додержано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України.

При цьому згідно частини 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатись за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Втім, позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу, який підтверджував би існування домовленості між сторонами щодо розгляду справи саме за місцем проживання позивача або доказів того, окрім того в позові зазначено, що спільних неповнолітніх дітей з позивачкою немає, що позбавляє суд можливості визначити територіальну підсудність вказаної позовної заяви.

Даний недолік (відсутність відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача або її перебування) є суттєвими, оскільки без їх усунення неможливо визначити територіальну підсудність даної справи за ст. 27 ЦПК. Для визначення підсудності має значення зареєстроване місце проживання або останнє відоме зареєстроване місце проживання, а якщо таке не відоме, то має бути вказано місце роботи відповідача або місце знаходження його майна.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до роз`яснень п. 2 Постанови Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року, суди мають враховувати, що забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950, далі - Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону № 2453-VI).

Згідно до ч.ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищенаведене, суддя вважає, що зазначена заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.175-177, 293-294 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків заяви не пізніше семи днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасник справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://rz.od.court.gov.ua/sud1524/gromadyanam/csz/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:О. В. Іванова