Справа № 165/3333/23
Провадження № 2/165/571/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м. Нововолинську, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом адвоката Сікорської Ірини Станіславівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЕКСКРЕДИТ" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

встановив:

19 вересня 2023 року адвокат Сікорська І.С. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позов обґрунтовує тим, що 10 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №23341, яким стягнуто з ОСОБА_1 в користь ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" 12 844,40 грн. заборгованості. Нотаріус обгрунтовував виконавчий напис тим, що ОСОБА_1 належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором №1654518 від 20 листопада 2018 року, укладеним між ним та ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ". Стягнення заборгованості проводилося за період з 21 грудня 2018 року по 02 лютого 2021 року, сума стягнення склала 12844,40 грн. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис було вчинено безпідставно, оскільки нотаріус не переконався у безспірності грошової вимоги. Зазначає, що виконавчий напис був вчинений без дотримання Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, зокрема при вчиненні напису нотаріус послався на вже не чинну норму Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку, що був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Оскільки при вчиненні напису, нотаріус належним чином не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню та вчинив стягнення на підставі договору, який не був посвідчений нотаріально, порушивши тим самим вимоги ст.87, ст.88 ЗУ "Про нотаріат", тому просить суд визнати виконавчий напис №23341 від 10 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" 12 844,40 грн. заборгованості, таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача на корить позивача судові витрати у справі.

Ухвалою від 25 вересня 2023 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін (а.с.14).

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник - адвокат Сікорська І.С. подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності та відсутності позивача, позов підтримала та просила його задоволити (а.с. 4).

Представник відповідача ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ" у судове засідання не з`явився, 23 жовтня 2023р року до суду надійшов відзив на позовну заяву за підписом директора товариства Попудренка А.В., в якому останній просив відмовити у позові та вказав на те, що посилання представника позивача на те, що приватним нотаріусом не було перевірено наявність всіх документів, що підтверджують безспірність заборгованості, є безпідставними. Всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, в тому числі претензія, яка направлялася позивачу і не була ним виконана, були надані приватному нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року №1172. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, нотаріус на підставі отриманого оригіналу договору про надання кредиту та засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості вчинив виконавчий напис. Після отримання кредитних коштів, а з настанням строків повернення кредиту, вимоги про усунення порушення, у позивача не виникало будь-яких сумнівів стосовно чинності укладеного договору про надання кредиту та суми заборгованості, що свідчить про визнання боргу останнім. Також звернув увагу, що на момент вчинення спірного виконавчого напису жодних змін до Постанови КМУ №662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів про втрату її чинності внесено не було, будь - які публікації у вигляді постанов КМУ в Офіційному віснику України чи в Урядовому кур`єрі стосовно внесення змін чи визнання її нечинною відсутні (а.с. 19-22).

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов є підставним та підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 10 лютого 2021 року за заявою представника ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ", приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., на підставі ст.87, ст.88, ст.89, ст.90, ст.91 Закону України «Про нотаріат», вчинив виконавчий напис №23341. Звернено стягнення з ОСОБА_1 , на користь ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ» 12844,40 грн. заборгованості, що нарахована за період з 21 грудня 2018 року по 02 лютого 2021 року за кредитним договором №1654518 від 20 листопада 2018 року. Також стягнуто витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» (а.с.9 зворот).

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. 24 лютого 2021 року відкрив виконавче провадження ВП №64625352 по примусовому виконанню виконавчого напису №23341 від 10 лютого 2021 року (а.с.10).

При ухваленні рішення у справі, суд враховує, що 20 листопада 2018 року між ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ» та позивачем був укладений кредитний договір №1654518, сума кредиту становила 6000 грн., а проценти за користування кредитом визначалися фіксованою сумою і складали 2610 грн., строк кредитування 30 календарних днів, тобто до 20 грудня 2018 року (а.с.7-9).

Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус керувався ст.87, ст.88, ст.89, ст.90, ст.91 Закону України "Про нотаріат" та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року.

З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5(далі Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172.

Відповідно до п.2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

На підтвердження безспірності заборгованості, нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15).

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Безспірність заборгованості можуть містити докази, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати її розмір; такими документами, на думку суду, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо, а не виписка з рахунку.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.10.2018 справа N 61-10285св18.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і неправильність вимог боржника.

Також, ухвалюючи рішення у справі суд погоджується з думкою позивача про те, що вчинення виконавчого напису можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»).

Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін, а Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 у справі №826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, не знайшовши підстав для такого перегляду.

Відтак, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусі, затверджений постановою Кабінет Міністрів України №1172 від 29.06.1999 у редакції станом на час вчинення оспореного виконавчого напису приватним нотаріусом стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та фінансовою установою у простій письмовій формі.

Відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника.

Відповідач не надав жодних доказів того, що боржник не менше ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису був повідомлений про порушення ним кредитних зобов`язань.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом.

Оскільки відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували твердження позивача та обґрунтовували законність та правомірність, підставність вчинення виконавчого напису, а нотаріус, як встановлено судом, при вчиненні напису керувався не чинним п.2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», суд вважає за необхідне визнати спірний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ТОВ "Алекскредит" в користь ОСОБА_1 1073,60 грн. сплаченого судового збору, що підтверджується документально.

Керуючись:ст.12, ст.13, ст.17, ст.77, ст.78, ст.81, ст.141,ст.247,ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.280, ст.81 ЦПК України, на підставі ст.525, ст.526, ст.530, ст.629, ст.1054 ЦК України, ст.87, ст.88, ст.89 Закону України «Про нотаріат», суд

ухвалив:

Позов задоволити.

Виконавчий напис №23341 від 10 лютого 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (, юридична адреса: вул. Якова Самарського, буд.12А, м. Дніпро, 49044) 12 844 (дванадцять тисяч вісімсот сорок чотири) грн. 40 коп. заборгованості за кредитним договором №1654518 від 20 листопада 2018 року, визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (, юридична адреса: вул. Якова Самарського, буд.12А, м. Дніпро, 49044) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк