РІШЕННЯ

іменем України

05 червня 2023 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області:

головуючий - суддя Овдієнко В. В.

секретарі судового засідання - Горобець Н. М., Сердюченко М. І.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство "Харківобленерго",

представники відповідача Вовк С. А., Войтенко О. О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Харківобленерго" про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

у с т а н о в и в:

30.08.2021 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, яка була залишена без руху ухвалою судді від 01.09.2021, а 27.09.2021 - з уточненою позовною заявою до АТ "Харківобленерго" з наступними вимогами: 1) визнати його звільнення з роботи незаконним, скасувати наказ № 322 к від 12.07.2021 про звільнення; 2) поновити його на посаду з 12.07.2021; 3) стягнути з АТ "Харківобленерго" на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12.07.2021 до дня поновлення його на роботі.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 02.07.2015 він працював в АК "Харківобленерго" на посаді директора з правової роботи, з 01.11.2017 по 15.11.2018 - у відділі правового забезпечення на посаді заступника начальника відділу (з виконавчої роботи); з 12.05.2020 - на посаді заступника начальника корпоративних прав та майнових відносин. З 26.06.2020 обіймав посаду заступника директора з правових питань, з якої був звільнений 12.07.2021 у зв`язку зі скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України, про що був виданий відповідний наказ та зроблений запис у трудовій книжці. Трудову книжку та копію наказу він отримав 04.08.2021.

Вважав своє звільнення незаконним та безпідставним, здійсненим з порушенням вимог чинного законодавства.

Він має на утриманні трьох неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інших годувальників в родині немає. На підприємстві він пропрацював 5 років. Виходячи з цього, він має переважне право на залишення на роботі, однак при звільненні цього до уваги не взяли.

Також, у позовній заяві послався на рекомендації, надані Пленумом Верховного Суду України у постанові "Про практику розгляду судами трудових спорів" від 06.11.1992 № 9, відповідно з якими, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням у випадку змін в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації (далі - підприємство), скорочення чисельності або штату працівників (п. 1 ст. 40 КЗпП України), суди зобов`язані з`ясувати: чи справді у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці та якими доказами вони підтверджуються; чи додержано роботодавцем норм законодавства, що регулюють вивільнення працівників (ст. 49-2 КЗпП України): які є докази того, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що роботодавець не мав можливості перевести працівника за його згодою на іншу роботу на тому ж підприємстві; чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі (ст. 42 КЗпП України); чи попереджався він за два місяці про наступне вивільнення; чи було дотримано прав працівників у випадку реорганізації (під час реорганізації або перепрофілювання підприємства звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України можна застосовувати, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами в їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями). Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі на тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

Роботодавець має право в межах однорідних професій і посад провести перестановку (перегрупування) працівників і перевести більш кваліфікованого працівника, посада якого скорочується, з його згоди на іншу посаду, звільнивши з неї на цих підставах менш кваліфікованого працівника. В усіх випадках звільнення за пунктом 1 статті 40 КЗпП України провадиться з наданням гарантій, пільг і компенсацій, передбачених главою ІІІ-А КЗпП України.

У пункті 84 Правових позицій Верховного Суду України щодо розгляду судами окремих категорій цивільних справ зазначено: при вирішенні питання про те, чи мав змогу роботодавець виконати вимоги ст. 49-2 КЗпП України про надання роботи працівникові, який вивільняється у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, суд виходить із того, що за змістом цієї норми працівникові має бути запропоновано наявну роботу за відповідною професією чи спеціальністю і лише при відсутності такої роботи - іншу наявну роботу. Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 "Про практику розгляду судами трудових спорів" звернено увагу на те, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Крім того, 12.07.2021 він перебував на лікарняному, тобто звільнення його відбулося з грубим порушенням частини 3 статті 40 КЗпП України, якою передбачено, що не допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці.

Викладені обставини стали підставою для звернення до суду з цим позовом (том 1 а. с. 1-4, 17-20).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.09.2021 прийнято позовну заяву, відмовлено у клопотанні позивача про розгляд справи у загальному позовному провадженні, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду на 27.10.2021.

22.10.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладені заперечення проти позову. На обґрунтування заперечень зазначено, що відповідно до наказу від 26.06.2020 № 347к позивач дійсно з 26.06.2020 працював на посаді заступника директора з правових питань. 14.09.2020 на засіданні Наглядової ради АТ "Харківобленерго" у м. Києві протоколом № 15/2020 було прийнято рішення про затвердження нової організаційної структури АТ "Харківобленерго". Відповідно до наказу по товариству від 16.09.2020 № 1159 "Про організаційну структуру АТ "Харківобленерго" нову організаційну структуру АТ "Харківобленерго" уведено в дію з 16.09.2020. На виконання рішення Наглядової ради товариства було видано наказ від 30.10.2020 № 1397 Про внесення змін до штатного розкладу товариства, а саме скоротити у складі управління посаду заступника директора з правових питань. Також, 22.12.2020 на засіданні Наглядової ради АТ "Харківобленерго" у м. Києві протоколом № 19/2020 було прийнято рішення про затвердження нової організаційної структури АТ "Харківобленерго". Відповідно до наказу по товариству від 29.12.2020 № 1726, нову організаційну структуру АТ "Харківобленерго" уведено в дію з 04.01.2021. На виконання рішення НР товариства було видано наказ від 04.01.2021 № 2 Про зміни в штатному розкладі товариства з метою вдосконалення організаційної структури управління товариства на підставі наказу по товариству № 1726.

Враховуючи зміни в організаційній структурі товариства та скорочення посади заступника директора з правових питань у складі управління, позивача 11.01.2021 було попереджено про наступне вивільнення за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України. Також одночасно з попередженням про наступне вивільнення, відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України позивачу 11.01.2021 були запропоновані всі наявні вакантні посади в АТ "Харківобленерго". Позивач, під особистий підпис, 11.01.2021 ознайомився з вищезазначеним додатком № 1 від 11.01.2021, але відмовився від переведення на запропоновані вакантні посади. У подальшому 05.02.2021 та 25.02.2021 позивачу було повторно повідомлено про наступне вивільнення на підставі п. 1 ч. 1 статті 40 КЗпП України та знову були запропоновані всі наявні вакантні посади в АТ "Харківобленерго". Позивач, під особистий підпис, 05.02.2021 та 25.02.2021 ознайомився з попередженнями та переліками вакантних посад, від переведення на які письмово відмовився.

Оскільки позивач неодноразово відмовлявся від переведення на запропоновані йому вакантні посади, адміністрацією товариства 25.02.2021 було направлено подання № 01-23/2203 до Первинної профспілкової організації незалежної галузевої професійної спілки енергетиків України АТ "Харківобленерго" (далі - ППО НГПСЕ). У поданні було поставлено питання про надання згоди ППО НГПСЕ на розірвання трудового договору з позивачем у зв`язку із скороченням штату працівників. 01.03.2023 відповідачем було отримано лист № 200 від ППО НГПСЕ, згідно з яким, оскільки позивач не є членом ППО НГПСЕ, його звільнення не потребує згоди виборного органу ППО НГПСЕ на підставі ст. 43-1 КЗпП України.

Після закриття листків непрацездатності (з 12.04.2021 по 05.05.2021 листок непрацездатності АДР 414618, з 06.05.2021 по 10.06.2021 - листок непрацездатності АДР 414723, з 11.06.2021 по 20.06.2021 - листок непрацездатності АДР 414884, з 23.06.2021 по 26.06.2021 - листок непрацездатності 414938, з 29.06.2021 по 08.07.2021 - листок непрацездатності АДЯ 825276) позивач 12.07.2021 приступив до роботи.

У перший робочий день після закінчення тимчасової непрацездатності 12.07.2021 позивачем були надані до товариства акт про нещасний випадок форми НТ та пояснювальна записка на ім`я голови комісії з соціального страхування.

Акт про нещасний випадок форми НТ та пояснювальна записка були подані та підписані особисто позивачем з проставлянням власноруч дати - 12.07.2021.

Зазначене свідчить про те, що позивач 12.07.2021 був присутній на робочому місці.

Згідно попередження від 12.07.2021 позивачу було в четверте повідомлено про наступне вивільнення на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України. Цим же попередженням згідно з додатком 1 від 12.07.2021 позивачу знов були запропоновані всі наявні вакантні посади в АТ "Харківобленерго". Але на цей раз позивач відмовився від ознайомлення під підпис з вищезазначеним додатком 1 від 12.07.2021, про що 12.07.2021 було складено Акт.

Жодної заяви про переведення на будь-яку із вакантних посад від позивача до відповідача подано не було. У зв`язку з цим питання про переведення позивача не розглядалося. Того ж дня, 12.07.2021 позивача було ознайомлено з наказом від 12.07.2021 № 322к про припинення трудового договору за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Із зазначеним наказом позивач також був ознайомлений під особистий підпис з проставлянням власноруч дати на вказаному наказі.

Від отримання копії наказу, трудової книжки та повідомлення про нараховані суми при звільненні позивач відмовився, про що був складений відповідний акт від 12.07.2021.

У той же день копія наказу про звільнення, повідомлення про нараховані суми при звільненні та повідомлення про необхідність прибути до відділу кадрів АТ "Харківобленерго" для отримання трудової книжки були направлені на вказані при укладенні трудового договору позивачем адреси ( АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 ). Поштові відправлення були направлені рекомендованими листами з повідомленням та з описом вкладень. Після закінчення терміну зберігання листи повернулись без вручення адресату.

Як під час перебування на роботі, так і згодом позивач жодним чином не повідомляв про те, що з 12.07.2021 він перебував на лікарняному.

Відповідно до табелю обліку робочого часу позивач 12.07.2021 знаходився на роботі.

Таким чином, твердження позивача про порушення з боку відповідача законодавства про працю при припиненні трудового договору в зв`язку з перебуванням його на лікарняному не відповідає дійсності.

Процедура звільнення позивача здійснена з дотриманням вимог чинного законодавства про працю.

Остаточний розрахунок з позивачем було проведено в день звільнення 12.07.2021 відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України, що підтверджується повідомленням про нараховані суми від 12.07.2021 № 16/1-28.

Для отримання трудової книжки, копії наказу та повідомлення про нараховані суми позивач прибув 04.08.2021, що підтверджується особистим підписом в книзі обліку руху трудових книжок та особовій картці.

При цьому необхідно зазначити, що ні 12.07.2021, ні 04.08.2021 позивачем не надавалось жодної інформації або документів про відкриття листка непрацездатності саме 12.07.2021.

Відповідач дізнався про наявність листа непрацездатності серії АДР № 415035 лише 07.10.2021 у день, коли була отримана позовна заява.

Відповідач вжив усіх необхідних заходів та дотримався процедури припинення трудового договору за п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (у зв`язку зі скороченням штату), визначеної законодавством України та передбаченої практикою Верховного Суду.

Оскільки позовні вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про поновлення на роботі, вони на думку відповідача, також задоволенню не підлягають (том 1 а. с. 27-35).

27.10.2021 за клопотанням позивача ОСОБА_1 відкладено судовий розгляд.

12.11.2021 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав, що посилання на те, що його було ознайомлено з додатком № 1 (наданим в суд на 8 аркушах) про наявні вакантні посади до попередження від 11.01 2021 про його вивільнення (так написано в попередженні) не відповідає дійсності, оскільки попередження його проходило в не зручній для нього обстановці.

Попередження, які надані до суду, не містять дати складання попередження, розпечатані під копірку. Додаток "звіт по вакансіям" наданий з прізвищами працівників, які їх обіймають, також ніким не підписаний з працівників кадрів, не всі вакантні посади були запропоновані.

Акти від 12.07.2021 про те, що він був ознайомлений з попередженням та з додатком 1 "Звіт по підрозділу АТ "Харківобленерго" та відмову його від надання згоди на переведення і підписання, сфабриковані. По-перше, йому ніхто не надавав повідомлення. По-друге, о 13:00 його не було на підприємстві. По-третє, повідомлення без дати. По-четверте, додаток 1 "Звіт по підрозділу АТ "Харківобленерго" ніким не підписаний. По-п`яте, якби йому надавали такий список посад, який зазначений в додатку як вакантні, то маючи достатній досвід роботи і освіту він погодився б зайняти як найменше на 10-12 посад.

Акт від 12.07.2021 про те, що він відмовився отримувати копію наказу про звільнення, трудову книжку, та розрахунок сфабриковані. По-перше, йому ніхто не надавав копію наказу, трудову книжку та розрахунок. По-друге, о 13:10 його не було на підприємстві. По-третє, він знаходився на лікарняному. По-четверте, наказ про звільнення ним був підписаний у кабінеті ОСОБА_5 за умови, що його лікарняні будуть прийняті, оскільки його лікарняні листки, які він надав на підприємство, не приймалися. Після підписання наказу (наказ про звільнення підписаний не генеральним директором) він повідомив, що копію наказу йому нададуть пізніше після оформлення трудової книжки і підготовки бухгалтерією розрахунку. Його лікарняні передадуть до бухгалтерії. Після чого він покинув територію підприємства. Це було близько 11:00. По-п`яте, він копію наказу, трудову книжку (окрім повідомлення про нараховані суми при звільненні, яку він не отримав і по сьогодні) отримав 04.08.2021 (про що відповідач сам надав докази до суду). Також при одержанні трудової книжки в цей день ним було повідомлено, що йому необхідно пройти до бухгалтерії для отримання повідомлення про нараховані суми при звільненні та здати лікарняний, на що він отримав відповідь, що він вже звільнений, і знаходитися в приміщенні не повинен. Після чого його провели до охорони і він покинув приміщення. Відповідачем надано табель робочого часу, як доказ знаходження його на роботі він також сфабрикований. Оскільки на підприємстві ведеться журнал про вихід працівників на роботу де особисто кожен ставить підпис про прибуття на роботу. Такого підпису він не ставив, тому що не працював в цей день.

На підприємстві 12.07.2021 він знаходився не тривалий час, оскільки привозив та здавав листки непрацездатності, і перебував на лікуванні. Цей факт підтверджує і сам відповідач.

Про те що він знаходиться на лікарняному в цей день, він доповідав директору з правової роботи ОСОБА_6 , до якого заходив в кабінет.

Відповідачем надано дві організаційних структури і в двох структурах присутня посада заступника директора з правового забезпечення.

За даних обставин не можна говорити про скорочення штату або чисельності. Це свідчить про факт порушення відповідачем законодавства про працю (а. с. 143-146).

18.11.2021 до суду надійшли заперечення проти відповіді на відзив, в яких викладена позиція відповідача щодо відмови у позові, з урахуванням поданого відзиву (том 1 а. с. 150-152).

14.12.2021, 09.02.2022 за клопотанням позивача ОСОБА_1 відкладено судовий розгляд.

28.03.2022, 24.05.2022, судовий розгляд відкладено, в зв`язку з введенням в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в умовах якого сторони на судовий розгляд не прибули.

09.08.2022, 14.09.2022, 19.10.2022, 09.11.2022 за клопотанням представника відповідача ОСОБА_7 відкладено судовий розгляд.

08.12.2022 та 25.01.2023 за клопотанням позивача ОСОБА_1 відкладено судовий розгляд.

28.03.2023 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення щодо обставин спору, в яких зазначив, що з серпня 2020 року, з метою примусити до звільнення, на нього чинився психологічний тиск з боку керівництва компанії, що полягав створенні для нього неприйнятних умов для роботи.

Коли він не надав згоди на добровільне звільнення, було прийняте рішення про його скорочення, яке є лиш прикриттям його звільнення і по своєму змісту і природі є безпідставним і незаконним.

Вважав, що наказ про його звільнення підписано не уповноваженою особою, а саме Технічним директором ОСОБА_8 , який не є керівником підприємства. В день звільнення він знаходився на лікарняному. Під час звільнення не було проведено остаточного розрахунку.

Із матеріалів справи та наданих відповідачем, організаційних структур АТ "Харківобленерго" вбачається, що 1) Організаційна структура від 15.05.2020 введена наказом № 633 від 15.05.2020 передбачає наявність посад: Директор з правових питань (згідно штатного розкладу 1 одиниця); заступник директора з правових питань (згідно штатного розкладу 1 одиниця); а також наявність управління з правового забезпечення, відділу майнових відносин, відділу корпоративних прав відповідно з керівниками та заступниками цих управлінь та відділів (згідно штатного розкладу 5 одиниць). 2) Організаційна структура від 15.09.2020 № 15/2020 введена наказом № 1159 від 16.09.2020 передбачає введення нових посад які наявні: Директор з правового забезпечення (згідно штатного розкладу 1 одиниця); заступник директора з правового забезпечення (згідно штатного розкладу 1 одиниця); а також наявність двох управлінь: 1. - управління судового захисту та примусового стягнення (згідно штатного розкладу 1 одиниця) - та двох його відділів: відділ судового захисту (згідно штатного розкладу 13 одиниць) та відділ примусового стягнення (згідно штатного розкладу 4 одиниці). 2. управління правового забезпечення та договірної роботи (згідно штатного розкладу 1 одиниця) та двох його відділів: відділу правового забезпечення (згідно штатного розкладу 6 одиниць) та відділу правового супроводження договірної роботи (згідно штатного розкладу 5 одиниць); відділу майнових відносин та корпоративних прав (згідно штатного розкладу 6 одиниць) - відповідно з керівниками та заступниками цих управлінь та відділів.

Посада директор з правового забезпечення (згідно штатного розкладу 1 одиниця); заступник директора з правового забезпечення (згідно штатного розкладу 1 одиниця); були введені і являлися вакантними йому не пропонувалися. Кількість вакантних посад по відношенню до структури від 15.05.2020 з 5 одиниць збільшилася до 38 (які за кваліфікацією, освітою та досвідом роботи він міг займати: він до цього в компанії обіймав посади - директора з правової роботи; заступника директора з правових питань; заступника начальника управління правового забезпечення; заступника начальника відділу корпоративних та майнових прав; був членом-секретарем правління АК "Харківобленерго". Організаційною структурою від 15.09.2020 № 15/2020 введена наказом № 1159 від 16.09.2020 було введено вище перелічені посади в кількості 38 одиниць, вони являлися вакантними в період його скорочення, але ні одна з них йому не була запропонована, факт не запропонування йому посад також підтверджується наданими відповідачем звітами по вакансіям в переліку зазначені посади відсутні, а лише вибірково надавалися посади технічного напрямку і частина із них вже була зайнята працівниками. 3) Організаційна структура від 29.12.2020 введена наказом № 1726 від 29.12.2020 передбачає наявність посад: Директор з правового забезпечення (згідно штатного розкладу 1 одиниця); заступник директора з правового забезпечення (згідно штатного розкладу 1 одиниця); а також наявність двох управлінь: 1. - управління судового захисту та примусового стягнення (згідно штатного розкладу 1 одиниця) - та двох його відділів: відділ судового захисту (згідно штатного розкладу 13 одиниць) та відділ примусового стягнення (згідно штатного розкладу 4 одиниці), 2. - управління правового забезпечення та договірної роботи (згідно штатного розкладу 1 одиниця) та двох його відділів: відділу правового забезпечення (згідно штатного розкладу 6 одиниць) та відділу правового супроводження договірної роботи (згідно штатного розкладу 5 одиниць); відділу майнових відносин та корпоративних прав (згідно штатного розкладу 6 одиниць).

Також згідно п. 1 наказу № 2 від 04.01.2021 про зміну в штатному розкладі, виданого на підставі наказу № 1726 від 29.12.2020, було введено 6 посад, а саме: заступник директора технічного; заступник директора комерційного; заступник директора комерційного з розподілу електроенергії; заступник директора комерційного з ринкових операцій; заступник головного інженера; п .2, п. 3 наказу також було створено 8 служб (планово технічну службу, службу контролю та обліку та інші; п. 3, п. 4, п. 5, наказу створено 4 відділи, а саме: відділ договірної роботи, відділ взаємодії з учасниками ринку, відділ по роботі з дебіторами та інші, розрахунково-сервісний центр; п. 6 наказу було введено три посади провідних інженерів по роботі з персоналом.

Посади були вакантними. Жодна посада з вказаних посад йому не була запропонована.

Також згідно наказу № 3 від 04.01.2021 про зміну в штатному розкладі, виданого на підставі наказу № 1726 від 29.12.2020, було створено та затверджено організаційну структуру: п. 1.1 - 6 районів електричних мереж (РЕМ) в м. Харкові; п. 1.2 - 27 районів електричних мереж АТ "Харківобленерго" в Харківської області, п. 1.3 - 6 районів з розподілу електроенергії м. Харкова, п. 1.4 - 27 районів з розподілу електроенергії АТ "Харківобленерго" Харківської області. Додатками до наказу № 3 від 04.01.2021 № 1, № 2, № 3, № 4 була затверджена типова організаційна структура створених підрозділів. Посади начальників, заступників та інші були вакантними. Жодна з вказаних посад йому не була запропонована. Крім того, в створених структурах додатками № 3, № 4 до наказу № 3 від 04.01.2021 було введено - 6 вакантних посад юрисконсультів в 6 районах з розподілу електроенергії м. Харкова, та 27 вакантних посад юрисконсультів в - 27 районах з розподілу електроенергії АТ "Харківобленерго" Харківської області.

Посади юрисконсультів (в кількості 33 одиниці згідно структури) в період його звільнення були вакантними. Посади юрисконсультів йому не пропонувалися, що також підтверджується наданими відповідачем звітами по вакансіям в переліку зазначені посади відсутні.

Згідно п. 1, п. 2, п. 3, п. 4, п. 5, п. 6 наказу № 2 від 04.01.2021 "Про зміни в штатному розкладі товариства", виданого на виконання наказу № 1726 від 29.12.2020 "Про структуру" було створено 6 вакантних посад керівного складу, 3 посади інженерів та 8 служб, 4 відділи, 1 центр відповідно з керівниками та заступниками цих управлінь, служб та відділів та штатними одиницями, які на момент його звільнення були вакантними та йому не пропонувалися. Доказів що дані посади не були вакантними відповідачем не надано.

Організаційною структурою було введено вище перелічені посади, вони були вакантними в період його скорочення, але ні одна з них йому не була запропонована, що також підтверджується наданими відповідачем звітами по вакансіям, де в переліку зазначені посади відсутні.

В період його звільнення також була введена посада заступник начальника відділу примусового стягнення, яка йому також не пропонувалася.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення, відповідачем пропонувалася робота на момент попередження і звільнення, але цей перелік посад був вибірковий і неповний, і йому не були запропоновані всі вакантні посади (інша робота), які були і з`явилися на підприємстві протягом цього періоду.

На його неодноразові звернення про надання інформації з зазначених питань інформація йому не надавалася, приховувалася. Вона також не надавалася відповідачем і до суду, оскільки після надання такої інформації буде очевидним факт порушення відповідачем трудового законодавства ст. 49-2 КЗпП України та незаконність його звільнення.

В цьому випадку, якщо розглянути структуру від 15.05.2020 і структуру від 15.09.2020, то вбачається, що всі функції директора з правових питань та заступника директора з правових питань, управління з правового забезпечення відділу майнових відносин та корпоративних прав були перейменовані в директора з правого забезпечення та заступника директора з правого забезпечення, управління з правового забезпечення та договірної роботи і управління судового захисту та примусового стягнення відділу майнових відносин та корпоративних прав, що зберіг ті самі за змістом виробничі функції; не відбулося ліквідації робочих місць та суттєвої зміни чисельності у новоназваній структурі, що є фактично зміною внутрішньої (організаційної) структури відповідача. Це також підтверджуються пропозиціями до структури.

Окрім того, Конвенцією Міжнародної організації праці про припинення трудових відносин з ініціативи роботодавця 1982 року у пункті а частини 2 статті 9 визначено, що тягар доведення наявності законної підстави для звільнення, як це визначено в статті 4 цієї Конвенції, лежить на роботодавці.

Відтак, прийняття рішення про скорочення штату або чисельності працівників хоч і є правом роботодавця, однак таке право не є абсолютним, оскільки судом визначено не виключний перелік підтав, що свідчать про обґрунтованість такого рішення.

Скорочення чисельності або штату не проводилося, що підтверджують накази № 1159 від 16.09.2020 та № 1726 від 29.12.2020 про структуру. Фактично посада заступника директора з правових питань, яку обіймав він, була і залишилася посада заступника директора з правового забезпечення. За своїми функціональними та посадовими обов`язками посади є аналогічними, з однаковим функціональними обов`язками та об`ємом роботи. За даних обставин не можна говорити про скорочення штату або чисельності. Це свідчить про факт порушення відповідачем законодавства про працю. В цьому випадку варто значити, що на підприємстві фактично не відбулось скорочення чисельності або штату працівників, змін в організації виробництва і праці, у розумінні пункту 1 частини 1 статті 40 Кодексу законів про працю України, оскільки мало місце перейменування посади, яку він обіймав, без її подальшої ліквідації із введенням у новій структурі і штатному розписі посади, аналогічної за змістом та обсягом посадових обов`язків функціонального навантаження тій, з якої звільнено його. Даний факт, також підтверджується додатком до листа № 01/9492 від 25.08.2020 пропозицій до організаційної структури, підписаним В.о. генерального директора Логвиненко К. О., посилання на який мається в протоколі наглядової ради від 14.09.2020.

Фактично відбулась внутрішня реорганізація юридичної особи (шляхом впровадження змін в організаційній структурі підприємства), а не її ліквідація, тому звільнення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату працівників здійснено без дотримання вимог ч. 2 ст. 40, ст. ст. 42, 49-2 КЗпП України. Аналогічний висновок міститься в рішенні ВССУ № 127/24811/15-ц від 01.02.2017.

В наказах № 1159 від 16.09.2020 та № 1726 від 29.12.2020 про організаційну структуру не має посилань на скорочення чисельності або штату АТ "Харківобленерго". Із наданих відповідачем протоколів Наглядової ради АТ "Харківобленерго" від 14.09.2020 № 15/2020 та від 22.12.2020, № 19/2020 про затвердження організаційної структури АТ "Харківобленерго", наказів від 16.09.2020 № 1159 та від 29.12.2020 № 1726 про організаційну структуру АТ "Харківобленерго" неможливо стверджувати, що справді у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці. Після наказів про затвердження структури видаються накази про внесення змін в штатний розклад. Про зміни в штатний розклад були надані накази № 2 від 04.01.2021 та № 3 від 04.01.2021, видані на виконання наказу № 1726 від 29.12.2020.

Наказу про зміну в штатному розкладі на виконання наказу № 1159 від 16.09.2020, відповідно до якого перейменовувалися, ліквідовувалися відділи, служби, вводилися, виводилися, скорочувалися посади, відповідачем не надано. Хоча в матеріалах справи є накази про структуру від 16.09.2020 № 1159 та від 29.12.2020 № 1726 де чітко видно, що посада заступника директора з правового забезпечення не скорочувалася і є в штатному розкладі, але йому її не було запропоновано, хоча відповідач мав можливість перевести його на іншу роботу на тому ж підприємстві.

Після затвердження нової організаційної структури на підприємстві, згідно наказів від 16.09.2020 № 1159 та від 29.12.2020 № 1726 про організаційну структуру АТ "Харківобленерго" було реорганізовано (перейменовано) директора з правових питань в директора з правового забезпечення; заступника директора з правових питань в заступника директора з правового забезпечення, з тими самими функціональними та посадовими обов`язками, що також вбачається з пропозицій змін до структури за підписом в. о. генерального директора ОСОБА_9 . На базі одного Управління з правового забезпечення було створено два управління: перше - Управління судового захисту та примусового стягнення, до якого входять два відділи: відділ судового захисту та відділ примусового стягнення, і друге Управління правового забезпечення та договірної роботи, до якого входять два відділи: відділ правового забезпечення та відділ договірної роботи. По факту новою структурою було збільшено кількість управлінь та відділів, тим самим збільшено кількість начальників управлінь та відділів з одного начальника управління до двох начальників управління та збільшено до чотирьох начальників відділів (раніше не було зовсім). На момент введення нової структури ні одна із перелічених семи посад не пропонувалася йому, в тому числі і посади директора з правового забезпечення та заступника директора з правового забезпечення. Відбулося збільшення штату а не скорочення. Зазначені посади йому не пропонувалися, хоча на момент проведення процедури звільнення були вакантними.

Окрім того Наказом по підприємству № 3 від 04. 01.2021 "Про зміну в штатному розкладі товариства" згідно п. 2 затверджено організаційну структуру району з розподілу електроенергії АТ "Харківобленерго" м. Харкова та Харківської області згідно додатку № 3 та № 4, п. 6 передбачено Фінансовому директорові унести зміни до штатного розкладу товариства, а саме згідно додатку до наказу № 3 "Типова організаційна структура району з розподілу електроенергії АТ "Харківобленерго" м. Харків" та додатку № 4 "Типова організаційна структура району з розподілу електроенергії АТ "Харківобленерго" Харківської області в структурі в кожному районі м. Харкова ( 6 районів) та в кожному районі Харківської області (27 районів) введена посада юрисконсульта (6+27=33 юрисконсульта). Вказані посади являються вакантними і по теперішній час (частково). Але, в звіті по вакансіям в переліку зазначені посади відсутні, в списку вакантних посад, які надавалися йому для ознайомлення вони відсутні. Вказані посади йому не пропонувалися.

Крім того, йому не було запропоновано посаду заступника начальника відділу примусового стягнення, начальника відділу договірної роботи та багато інших.

Також, у письмовому поясненні наведений розрахунок суми за час вимушеного прогулу з 12.07.2021 по 01.03.2023: 2021рік: липень - 15; серпень - 21; вересень - 22; жовтень - 20; листопад - 22; грудень -22; 2022 рік: січень - 19; лютий - 20; березень - 22; квітень - 20; травень - 20; червень - 19; липень - 22; серпень - 22; вересень - 22; жовтень - 20; листопад - 22; грудень - 21; 2023 рік січень - 22; лютий - 20; березень - 20. Всього 433 дні вимушеного прогулу х 1 978 грн 18 коп. середня заробітна плата = 856 551 грн 94 коп. (том 1 а. с. 142-162).

28.03.2023 за клопотанням представника відповідача ОСОБА_5 відкладено судовий розгляд.

27.04.2023 від представника відповідача до суду надішли додаткові пояснення, в яких заперечувалися доводи позивача щодо упередженого ставлення до нього з боку керівництва. Зокрема зазначила, що в період роботи з 12.05.2020 до 12.07.2021 до позивача заходи дисциплінарного впливу не застосовувалися. Тимчасова непрацездатність позивача тривала з 21.09.2020 по 06.01.2021, з 15.03.2021 по 25.03.2021, з 12.04.2021 по 08.07.2021. Також позивачу були надані щорічні відпустки з 09.03.2021 по 31.03.2021 та з 01.04.2021 по 11.04.2021. Тобто, позивач був відсутній на роботі з 21.09.2020 по 06.01.2021 та з 09.03.2021 по 08.07.2021 включно. Вищезазначені обставини підтверджуються табелями обліку робочого часу за період з серпня 2020 року по липень 2021 року.

Нова організаційна структура затверджена рішенням Наглядової ради як вищим органом управління товариством, не стосувалася виключно посади позивача, а затверджувала нову структуру товариства в цілому та практично всіх структурних підрозділів.

Таким чином, твердження позивача про те, що внесення змін до організаційної структури товариства мало на меті виключно потенційне припинення з ним трудового договору носить виключно суб`єктивний характер.

Оскаржуваний наказ № 322к від 12.07.2021 про припинення трудового договору з позивачем підписаний в.о. генерального директора Ганусом О. І., який мав такі повноваження відповідно до підп. 12 п. 18.30 Статуту АТ "Харківобленерго", затвердженого 06.12.2019. Зміст Статуту (в тому числі і даних положень) позивачу, який обіймав посаду заступника директора з правових питань, безумовно відомий та є загальнодоступним на офіційному сайті Товариства в мережі Інтернет.

Доводи позивача про не пропонування вакантних посад не відповідає дійсності, оскільки в період, коли позивач був на роботі (з 07.01.2021 по 08.03.2021) йому тричі надавався перелік вакантних посад. Також вакантні посади були запропоновані позивачу 12.07.2021. На адресу відповідача не надходило жодної заяви позивача щодо переведення його на вакантні посади.

Таким чином, відповідач є таким, що дотримався вимог чинного законодавства щодо пропозиції наявних вакантних посад, а відповідно, в розумінні Верховного Суду, неодноразово викладеному в постановах з аналогічних питань, звільнення є законним (постанова Верховного Суду від 15.06.2022 по справі №932/18983/19).

В свою чергу, працівники, які були призначені на посади до управління правового забезпечення та договірної роботи та управління судового захисту та примусового стягнення, призначались на посади 22.09.2020, що підтверджується довідкою від 25.04.2023 № 24-603. На той час позивач вже перебував на лікарняному, що унеможливлювало пропозицію йому вакантних посад в зазначених структурних підрозділах та подальше призначення на вказані посади.

Твердження позивача, викладені у його додаткових поясненнях, стосовно тотожності посади заступника директора з правових питань (яку обіймав ОСОБА_1 ) та посади заступника директора з правового забезпечення АТ "Харківобленерго" спростовуються тим, що ці посади мають абсолютно різне функціональне наповнення трудових прав та обов`язків, про що свідчить порівняльний аналіз посадових інструкцій по вищезазначеним посадам.

Тобто, саме зміни в організаційній структурі товариства і стали підставою для скорочення посади заступника директора з правових питань та введення посади заступника директора з правового забезпечення з затвердженням нової посадової інструкції, оскільки відбулося суттєве розширення функціональних обов`язків за новою посадою.

При цьому, необхідно враховувати правову позицію Верховного Суду, викладену, для прикладу, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 серпня 2020 року по справі №755/11454/17 (провадження №61-9568св19).

Твердження позивача про неправомірність дій відповідача щодо припинення дії трудового договору є безпідставними, оскільки 12.07.2021 позивач був на роботі (що підтверджено документально) і до звернення з позовом до суду не повідомляв роботодавця про наявність листка непрацездатності.

В постанові Верховного Суду від 03.11.2021 по справі №387/326/20 зазначено: У трудових правовідносинах як працівник, так і роботодавець мають діяти добросовісно, не допускаючи дій, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Принцип добросовісності в трудовому праві характеризується прагненням суб`єктів належним чином, сумлінно здійснювати трудові права й виконувати обов`язки, передбачених трудовим законодавством та трудовим договором.

Реалізуючи права і виконуючи обов`язки, суб`єкти трудових правовідносин зобов`язані утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди працівнику, роботодавцю, довкіллю або державі. Не допускаються дії працівника чи роботодавця, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Під зловживанням трудовим правом для сторін трудових відносин варто розуміти особливу недобросовісну поведінку, пов`язану з навмисним створенням для працівника та (або) роботодавця ситуації правової невизначеності за межами права, з порушенням принципів справедливості, добросовісності та розумності.

Позивачем не було викладено у позовній заяві та в уточненій позовній заяві обґрунтувань позовних вимог, які ним було наведено у додаткових поясненнях.

У зв`язку із тим, що був відсутній предмет спору з питань наведених у вищезазначених додаткових поясненнях відповідачем не було приєднано до матеріалів справи певних доказів (том 1 а. с. 188-194).

28.04.2023 за клопотанням позивача в судовому засіданні оголошено перерву.

05.06.2023 від позивача ОСОБА_1 до суду надійшли заперечення на додаткові пояснення відповідача від 27.04.2023, у яких він повторно виклав свої доводи на обґрунтування заявленого позову, а також навів розрахунок суми за час вимушеного прогулу станом на 04.06.2023: 2021року: липень - 15; серпень - 21; вересень - 22; жовтень - 20; листопад - 22; грудень -22; 2022 року: січень - 19; лютий - 20; березень - 22; квітень - 20; травень - 20; червень - 19; липень - 22; серпень - 22; вересень - 22; жовтень - 20; листопад - 22; грудень - 21; 2023 року: січень - 22, лютий - 20, березень - 20, квітень - 22 ,травень - 23 , червень - 4. Всьго 480 днів вимушеного прогулу х 1 978 грн 18 коп. середня заробітна плата = 949 526 грн 40 коп. (а. с. 203-211).

05.06.2023 закінчено з`ясування судом обставин справи та перевірку їх доказами.

Під час судового розгляду позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених ним у заявах по суті та письмових поясненнях. Просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_7 вважали позов безпідставним, просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у заявах по суті спору та письмових поясненнях.

Частинами 1, 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до статей 76-81 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Вислухавши позивача та представників відповідача, дослідивши подані сторонами заяви по суті спору, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

АТ "Харківобленерго" діє на підставі, зокрема, Статуту, затвердженого 06.12.2019 позачерговими Загальними зборами АТ "Харківобленерго" (том 2 а. с. 163-170).

Позивач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з АТ "Харківобленерго" з 02.07.2015 по 15.11.2018, та з 12.05.2020 до 12.07.2021. Остання посада, яку він обіймав у Товаристві - заступник директора з правових питань, на яку був переведений відповідно до наказу № 347к від 26.06.2020. На підставі наказу № 322к від 12.07.2021 ОСОБА_1 звільнений у зв`язку із скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України. Зазначені обставини підтверджуються відомостями трудової книжки серія НОМЕР_1 , посадової інструкції заступника директора з правових питань, затвердженої наказом АТ "Харківобленерго" № 574 від 27.05.2020, наказу АТ "Харківобленерго" № 322к від 12.07.2021, повідомлення про нараховані суми працівнику при звільненні, згідно ст. 116 КЗпП України, особової картки працівника ОСОБА_1 , витягу з книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них (том 1 а. с. 5-6, 8, 83, 84, 88, 89-92, том 2 а. с. 167-168).

Між сторонами виник спір з приводу правомірності звільнення ОСОБА_1 , який стверджував про незаконність свого звільнення з наступних підстав: 1) недотримання відповідачем вимоги щодо переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (ст. 42 КЗпП України); 2) відсутність дійсних змін в організації виробництва і праці та скорочення чисельності працівників на підприємстві (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України); недотримання відповідачем обов`язку одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці запропонувати працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві (ст. 49-2 КЗпП України); порушення відповідачем заборони звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності (ч. 3 ст. 40 КЗпП України).

З копії протоколу засідання Наглядової ради Акціонерного товариства "Харківобленерго" № 15/2020 від 14.09.2020 вбачається, що 14.09.2020 рішенням Наглядової ради АТ "Харківобленерго" затверджено нову організаційну структуру АТ "Харків обленерго", відповідно до якої передбачено замість управління з правового забезпечення, у складі якого передбачалися посада директора з правових питань та заступника директора з правових питань, створення двох управлінь: - судового захисту та примусового стягнення; - правового забезпечення та договірної роботи, загальне керівництво якими здійснюється директором з правового забезпечення та заступником директора з правового забезпечення. (том 1 а. с. 36-38, том 2 а. с. 51-55).

Згідно до наказу АТ "Харківобленерго" № 1159 від 16.09.2020 з 16.09.2020 уведено в дію організаційну структуру АТ "Харківобленерго", наказ від 15.05.2020 № 633 "Про організаційну структуру" АТ "Харківобленерго" втратив чинність (том 1 а. с. 96, 97-98).

З довідки начальника відділу підбору та обліку персоналу АТ "Харківобленерго" № 24-603 від 25.04.2023 вбачається, що на виконання рішення Наглядової ради від 14.09.2020 № 15/2020 АТ "Харківобленерго" видано наказ про зміни в штатному розкладі товариства від 16.09.2020 № 1161. Відповідно до затвердженого штатного розкладу та на підставі особистих заяв працівників управління з правового забезпечення АТ "Харківобленерго" було переведено 22.09.2020 до управління правового забезпечення та договірної роботи та управління судового захисту та примусового стягнення, в тому числі ОСОБА_10 - на посаду заступника директора з правового забезпечення (том 2 а. с. 197).

Наказом АТ "Харківобленерго" № 1397 від 30.10.2020 "Про зміни в штатному розкладі товариства" унесено до штатного розкладу товариства зміни, а саме скорочено у складі Управління посаду заступника директора з правових питань з посадовим окладом 36 816 грн., наказано фінансовому директору ОСОБА_11 внести відповідні зміни до штатного розкладу товариства, наказано директору з управління персоналом ОСОБА_12 забезпечити працевлаштування працівника, посада якого скорочується, згідно з чинним законодавством (том 1 а. с. 39).

З протоколу засідання Наглядової ради акціонерного товариства "Харківобленерго" від 22.12.2020, наказу АТ "Харківобленерго" № 1726 від 29.12.2020 вбачається, що на підставі рішення Наглядової ради АТ "Харківобленерго" з 04.01.2021 уведено в дію організаційну структуру АТ "Харківобленерго", наказ від 16.09.2020 № 1159 "Про організаційну структуру" АТ "Харківобленерго" втратив чинність (том 1 а. с. 99-101, 102, 103-104).

Згідно наказу АТ "Харківобленерго" № 2 від 04.01.2021 "Про зміни в штатному розкладі товариства", з метою вдосконалення організаційної структури управління товариства, на підставі рішення Наглядової ради АТ "Харківобленерго" (протокол засідання від 22.12.2020 № 19/2020) та наказу по товариству від 29.12.2020 № 1726 "Про організаційну структуру АТ "Харківобленерго", з 04.01.2021 унесено до штатного розкладу товариства такі зміни: увести до складу Дирекції посаду директора комерційного; скоротити у складі Дирекції посаду директора з розподілу електроенергії; скоротити у складі Управління посаду радника генерального директора з технічних питань з посадовим окладом 28 559 грн; увести посаду заступника директора технічного по міським, електричним мережам з посадовим окладом 40 800 грн; скоротити посаду заступника директора технічного - директора міських електричних мереж з посадовим окладом 40 800 грн; увести посаду заступника директора комерційного з розподілу електроенергії з посадовим окладом 36 816 грн; увести посаду заступника директора комерційного з ринкових операцій, та розрахунків з посадовим окладом 36 816 грн; скоротити посаду заступника директора з розподілу електроенергії з посадовим окладом 36 816 грн; увести посаду заступника директора комерційного з експлуатації та обліку з посадовим окладом 36 816 грн; скоротити посаду заступника директора з обліку та аудиту з посадовим окладом 36 816 грн; увести посаду головного інженера по розподільчим мережам з посадовим окладом 32 941 грн. (том 1 а. с. 184-188).

На підставі наказу АТ "Харківобленерго" № 3 від 04.01.2021, з метою вдосконалення організаційної структури управління товариства, на підставі рішення Наглядової ради АТ "Харківобленерго" (протокол засідання від 22.12.2020 № 19/2020) та наказу по товариству від 29.12.2020 № 1726 "Про організаційну структуру АТ "Харківобленерго", з 04.01.2021 створено шляхом реорганізації, на базі районних відділень АТ "Харківобленерго" м. Харків та районних відділень АТ "Харківобенерго" Харківської області райони електричних мереж в м. Харкові та Харківської області; райони з розподілу електроенергії м. Харків та Харківської області. У складі районів з розподілу електроенергії передбачені посади юрисконсульта (том 1 а. с. 175-183).

За відомостями журналу реєстрації виходу на роботу за 2021 рік та табелів обліку робочого часу за період з серпня 2020 року по липень 2021 року, тимчасова непрацездатність позивача ОСОБА_1 тривала з 21.09.2020 по 06.01.2021, з 15.03.2021 по 25.03.2021, з 12.04.2021 по 08.07.2021. Також позивачу ОСОБА_1 були надані щорічні відпустки з 09.03.2021 по 31.03.2021 та з 01.04.2021 по 11.04.2021 (том 2 а. с. 27-30, 31-35, 198).

Тобто, позивач ОСОБА_1 , відповідно до вказаних документів, був відсутній на роботі з 21.09.2020 по 06.01.2021 та з 09.03.2021 по 08.07.2021 включно.

Враховуючи вихідні та святкові дні після 06.01.2021, першим робочим днем був понеділок 11.01.2021, коли позивач ОСОБА_1 вийшов на робу, та цього ж числа йому було вручене попередження про скорочення посади заступника директора з правових питань та наступне вивільненні відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, запропоноване переведення на вакантні посади, перелік якого наведено у Додатку № 1 "Звіт по вакансіям по підрозділу АТ "Харківобленерго". Того ж числа ОСОБА_1 власноруч підтвердив ознайомлення із вказаним попередженням, від запропонованих вакантних посад відмовився (т. 1 а. с. 40-48).

05.02.2021 та 25.02.2021 ОСОБА_1 повторно ознайомився з попередженнями про скорочення посади заступника директора з правових питань та наступне вивільненні відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України та переліком вакантних посад, наведеним у Додатку № 1 "Звіт по вакансіям по підрозділу АТ "Харківобленерго". ОСОБА_1 власноруч підтвердив ознайомлення із вказаними попередженнями, від запропонованих вакантних посад відмовився. (том 1 а. с. 40, 41-48, 49, 50-58, 59, 60-67).

З подання АТ "Харківобленерго" № 01-23/2203 від 25.02.2021 вбачається, що адміністрацією товариства 25.02.2021 було направлено подання № 01-23/2203 до Первинної профспілкової організації незалежної галузевої професійної спілки енергетиків України АТ "Харківобленерго". У поданні було поставлено питання про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з правових питань АТ "Харківобленерго" на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку зі скороченням штату працівників (том 1 а. с. 78).

Листом Первинної профспілкової організації незалежної галузевої професійної спілки енергетиків України АТ "Харківобленерго" № 200 від 01.03.2021 повідомлено, що ОСОБА_1 не є членом Первинної профспілкової організації НПЕУ АТ "Харківобленерго", його звільнення не потребує згоди виборного органу ППО НПЕУ АТ "Харківобленерго" на підставі ст. 43-1 КЗпП України (том 1 а. с. 79).

До спливу двох місяців від дня першого попередження про скорочення посади, а саме з 09.03.2021 позивачу ОСОБА_1 була надана відпустка по 31.03.2021 та з 01.04.2021 по 11.04.2021. Водночас, з 15.03.2021 по 25.03.2021 таз 12.04.2021 по 08.07.2021 ОСОБА_1 перебував на лікарняному. Згідно Акта про нещасний випадок невиробничого характеру (Форма НТ) та пояснювальної записки ОСОБА_1 від 12.07.2021 на ім`я голови комісії з соціального страхування вбачається, що 10.04.2021 у вихідний день ОСОБА_1 перебуваючи в смт Слобожанське при переході вулиці оступився на бордюрі, ударився правим коліном. 11.04.2021 звернувся до Зміївської районної лікарні. Після обстеження йому наложили гіпс. З 12.04.2021 було відкрито первинний листок непрацездатності № 414618, який було закрито 20.06.2021 (том 1 а. с. 80-82).

Згідно табелю обліку робочого часу за липень 2021 АТ "Харківобленерго" ОСОБА_1 виходив на роботу один день - 12 числа, після чого вважається звільненим (том 1 а. с. 122).

12.07.2021 начальником управління по роботі з персоналом та документального забезпечення ОСОБА_5 , провідним інженером відділу підбору та обліку персоналу ОСОБА_13 , інженером 1 категорії відділу підбору та обліку персоналу ОСОБА_14 складений Акт про те, що 12.07.2021 о 13:00 годині заступнику директора з правових питань АТ "Харківобленерго" ОСОБА_1 повторно надано попередження про те, що посада, яку він обіймає, підлягає скороченню та про наступне вивільнення відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Також ОСОБА_1 був наданий перелік вакантних посад АТ "Харківобленерго" (додаток 1) станом на 12.07.2021. ОСОБА_1 з попередженням та додатком 1 ознайомився, згоду на переведення на запропоновані вакантні посади згідно додатку 1 не надав. Від підпису відмовився (том 1 а. с. 77, 93).

Того ж числа, 12.07.2021 виданий наказ № 322к від 12.07.2021 про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з правових питань у зв`язку зі скороченням штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України, на підставі наказу по АТ "Харківобленерго" від 30.10.2020 № 1397. З цим наказом ОСОБА_1 ознайомлений під розпис 12.07.2021, копію наказу отримав 04.08.2021 (том 1 а. с. 8, 83).

У зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від отримання 12.07.2021 року запропонованих йому документів, зазначені вище документи були йому направлені рекомендованими листами з повідомленням та з описом вкладень, після закінчення терміну зберігання, які повернулись до товариства без вручення адресату (том 1 а. с. 68-76, 85-87).

Згідно листа непрацездатності серія АДР № 415035, виданого КНП "Слобожанська лікарня" Слобожанської селищної ради Чугуївського району Харківської області, позивач ОСОБА_1 перебував на лікарняному в період з 12.07.2021 по 21.07.2021 (том 1 а. с. 7).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

За змістом ч. 2 цієї статті звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Зазначеними вище рішеннями Наглядової ради Акціонерного товариства "Харківобленерго" та наказами АТ "Харківобленерго" щодо змін організаційної структури та штатного розкладу АТ "Харківобленерго" підтверджується, що дійсно відбулися зміни в організаційній структурі підприємства, що мали наслідком, зокрема, і скорочення посади, яку обіймав ОСОБА_1 .

При цьому, суд взяв до уваги правовий висновок Верховного Суду у справі № 755/3495/16-ц, згідно з яким не є належним способом захисту оскарження працівником рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою.

Враховуючи, що з 21.09.2020 ОСОБА_1 тривалий час був відсутній на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, увільнення працівників управління з правової роботи та переведення їх до новостворених управлінь відбулося, коли ОСОБА_1 був відсутній і його переведення було неможливим.

На час виходу ОСОБА_1 на роботу 11.01.2021 посада заступника директора з правового забезпечення, а також і інші керівні посади у новостворених управліннях не були вакантними. При цьому, ОСОБА_1 , одночасно з попередженнями про звільнення надавався значний за обсягом перелік вакантних посад з пропозицією переведення на одну з вакантних посад, в утому числі і на посаду юрисконсульта в районі з розподілу електроенергії. Проте, від запропонованих посад ОСОБА_1 неодноразово відмовився, що підтвердив власноручно.Отже, на підприємстві дійсно виникли підстави для звільнення ОСОБА_1 з посади заступника директора з правової роботи відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

При цьому, відповідачем виконані вимоги статті 49-2 КЗпП України, якою передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 19 травня 2021 року у справі № 310/9294/18 (провадження № 61-16809св20), від 09 квітня 2020 року у справі № 760/21020/15 (провадження № 61-37686св18), право на залишення на роботі, передбачене частиною першою статті 42 КЗпП України, не застосовується для працевлаштування в новоутворених структурних підрозділах (при зміні організаційної структури), оскільки, переважне право на залишення на роботі не є тотожним переважному праву на працевлаштування на нову посаду у новостворених підрозділах.

Статтею 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

У розглядуваному спорі відсутні підстави для застосування вимог вказаної норми щодо переважного права на залишення на роботі, оскільки відповідно до вимог ст. 42 КЗпП України, переважне право на залишення працівника на роботі у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці надається за умови скорочення однорідних посад. У даному ж випадку скорочувалася посада заступника директора з правових питань, яка була єдиною в структурі підприємства. Оскільки посада, яку займав позивач, на підприємстві була єдиною й будь-яка перевага в цьому випадку не могла бути реалізована, тому у відповідача не було підстав для з`ясування наявності у позивача переважного права на залишення на роботі та застосування статті 42 КЗпП України.

Виходячи з цього, надані позивачем документи щодо його сімейного стану та рівня кваліфікації (том 1 а. с. 170-173, том 2 а. с. 36-43) не містять відомостей, що мають значення для вирішення спору по суті, тому вони є неналежними доказами.

Суд критично оцінив доводи позивача про те, що на нього чинився психологічний тиск з боку керівництва підприємства, оскільки будь-яких об`єктивних відомостей про вчинення у відношенні ОСОБА_1 протиправних дій матеріали справи не містять.

Зокрема, суд не має підстав розглядати як психологічний тиск з метою примушення звільнитися рішення АТ "Харківобленерго" з організаційних питань, що були прийняті у межах наданих повноважень і не були оскаржені чи скасовані (том 1 а. с. 174, 189, том 2 а. с. 44-49, 77-79).

Відповідно до частини 3 ст. 40 КЗпП України, Не допускається звільнення працівника з ініціативи роботодавця в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

У той же час звільнення під час лікарняного не є підставою для поновлення на посаді: ВС Наслідком звільнення працівника у період його непрацездатності є зміна дати звільнення, а не поновлення на роботі. Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 04 листопада 2020 року у справі № 389/2004/16-ц. Верховний Суд враховує, що наказ про звільнення позивача видано 20.07.2016 року, тобто у період, коли позивач був непрацездатний, що є порушенням частини третьої статті 40 КЗпП. Проте наслідком звільнення працівника у період його непрацездатності є зміна дати звільнення, а не поновлення на роботі.

За таких обставин, у задоволенні позову про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі належить відмовити.

У зв`язку з відмовою в позові про поновлення на роботі відсутні і підстави для стягнення з відповідача заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Водночас, оскільки відомостями наданого позивачем лікарняного листка підтверджується його тимчасова непрацездатність з 12.07.2021 по 21.07.2021, належить змінити дату звільнення та вважати такою датою 22.07.2021.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову належить відмовити, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-82, 141, 223, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до АТ "Харківобленерго" про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Змінити дату звільнення ОСОБА_1 згідно наказу № 322к від 12.07.2021 та вважати його звільненим з 22.07.2021.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 .

Відповідач - Акціонерне товариство "Харківобленерго", місцезнаходження: вул. Плеханівська, буд. 149, м. Харків, 61037, .

Повне рішення складене 09.06.2023.

Головуючий: В. В. Овдієнко