РІШЕННЯ

Іменем України

04.12.2023 Справа №607/19257/23 Провадження № 2/607/3598/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючої судді Марциновської І.В.,

за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання відповідного права в порядку спадкування,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання відповідного права в порядку спадкування.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який був батьком позивача.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складається, зокрема з земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0306, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2182 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відносно якої спадкодавцю рішенням Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 884 від 01.10.2021 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою» був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність. Проте ОСОБА_2 помер, не встигнувши завершити процедуру приватизації земельної ділянки, а саме зареєструвати право власності на земельну ділянку на своє ім`я.

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за заповітом є позивач, який подав до органу нотаріату заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 . Однак оформити спадкові права на вказане вище нерухоме майно позивач не має можливості через відсутність правовстановлюючого документа про належність цього майна спадкодавцю.

За таких підстав позивач просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення приватизації та реєстрації на ім`я ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0306, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2182 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , дозвіл на розроблення проекту землеустрою якої спадкодавець отримав за життя відповідно до рішення Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 884 від 01.10.2021 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою».

10.10.2023 відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче засідання на 13.11.2023 та визначений учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

13.11.2023 витребувана від Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчена копія спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оголошена перерва у підготовчому засіданні до 04.12.2023.

У підготовче засідання 04.12.2023 позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дяків О.Я. не з`явилися. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, та просила позов задовольнити повністю. Не заперечувала проти постановлення рішення у підготовчому засіданні.

У підготовче засідання 04.12.2023 представник відповідача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області не з`явився. Подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю та не заперечував проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Частини 1, 4 ст. 206 ЦПК України визначають, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали цивільної справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Суд встановив, що рішенням Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 884 від 01.10.2021 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою» наданий дозвіл ОСОБА_2 на складення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2182 га, у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у його користуванні, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 20).

На підставі договору № 636 від 07.12.2021 ФОП ОСОБА_3 на замовлення ОСОБА_2 виготовлена технічна документація щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на АДРЕСА_1 (а.с. 15-33).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 1233 від 11.10.2023 (а.с. 50) ОСОБА_2 був наданий дозвіл на складення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за рахунок земель житлової та громадської забудови, що перебувають у його користуванні, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Однак у рішенні помилково зазначено, що земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в той час як сформованій земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :02:001:0306, відповідно до якого місцем розташування земельної ділянки є АДРЕСА_1 .

Так само згідно з витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про присвоєння адрес Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 12.09.2023 (а.с. 34) земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0306 розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-023 від 04.10.2023 (а.с. 35-38) вбачається, що 18.02.2022 відділом Держземагентства у Тернопільському районі внесені відомості до Державного земельного кадастру про земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0306 площею 0,2182 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Указане дає підстави дійти висновку, що місцем розташування земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0306, право на завершення приватизації та реєстрації якої належало спадкодавцю, є саме провулок, а не АДРЕСА_1 .

Частиною 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі за текстом ЗК України) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).

Відповідно до ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Так само ч. 1 ст. 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. При цьому згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

При цьому системний аналіз положень ЗК України свідчить про те, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК України не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України.

Разом з тим, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц та постановах Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 128/1911/15-ц, від 30.06.2020 у справі № 623/633/17, від 25.03.2020 у справі № 158/1672/17, від 29.08.2019 у справі № 554/1195/17, від 04.11.2020 у справі № 545/1631/19, від 24.12.2021 у справі № 343/1341/20, що свідчить про сталість судової практики у вирішенні питання права на завершення приватизації земельної ділянки.

Таким чином у випадку, якщо спадкодавець за життя із дотриманням вимог законодавства розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, проте не отримав на неї право власності у зв`язку зі смертю, спадкоємці у порядку спадкування набувають право на завершення приватизації. У разі відмови компетентного органу спадкоємцям належним та ефективним способом захисту їх прав у судовому порядку є звернення із позовом про визнання права на завершення приватизації.

Аналіз норм права, що регулюють спірні правовідносини, свідчить про те, що початком процедури безоплатної приватизації земельної ділянки є звернення громадянина, зацікавленого у такій приватизації, до відповідного компетентного органу (органу місцевого самоврядування) із заявою про отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Вказані висновки викладені в постановах Верховного Суду від 23.11.2022 у справі № 692/769/21 та від 08.12.2022 у справі № 692/768/21.

Так само відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 23.11.2022 у справі № 752/1229/21, право на завершення процедури приватизації земельної ділянки, яку спадкодавець розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, входить до складу спадщини.

З урахуванням викладених обставин суд доходить висновку, що право на завершення процедури приватизації земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0306, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2182 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_2 розпочав за життя у встановленому порядку та не завершив у зв`язку зі смертю, входить до складу спадщини після його смерті.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Так, суд встановив, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11).

Після його смерті відкрилась спадщина, у тому числі на право на завершення процедури приватизації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0306, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2182 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , дозвіл на розроблення проекту землеустрою якої спадкодавець отримав за життя відповідно до рішення Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 884 від 01.10.2021 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою».

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 за заповітом є син спадкодавця ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом від 13.01.2016, посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Федірко Г.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 26 (а.с. 12).

Факт родинних відносин між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 встановлений рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.01.2016 у справі № 607/342/16-ц (а.с. 20).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_2 відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, що підтверджується довідкою Острівського старостинського округу Великоберезовицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області № 749 від 02.12.2022 (а.с. 74).

Разом з тим постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Темніковою Л.Г. № 1820/02-31 від 08.09.2023 (а.с. 14) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2182 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів про право власності на майно, що підлягає державній реєстрації.

З урахуванням викладених обставин суд доходить переконання, що позов підлягає задоволенню шляхом визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення процедури приватизації та реєстрації на ім`я ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0306, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2182 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , дозвіл на розроблення проекту землеустрою якої спадкодавець отримав за життя відповідно до рішення Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 884 від 01.10.2021 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою».

За таких підстав, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх кожний окремо та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням визнання відповідачем позову, суд доходить висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 4, 76-81, 89, 200 ч. 3, 4, 206 ч. 1, 4, 247 ч. 2, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання відповідного права в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на завершення процедури приватизації та реєстрації на ім`я ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0306, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,2182 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , дозвіл на розроблення проекту землеустрою якої спадкодавець отримав за життя відповідно до рішення Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області № 884 від 01.10.2021 «Про надання дозволу на складання технічної документації із землеустрою».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: адвокат Дяків Оксана Ярославівна, місцезнаходження: вул. Князя Острозького, буд. 33, м. Тернопіль.

Відповідач: Великоберезовицька селищна рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: вул. С.Бандери, буд. 26, смт Велика Березовиця, Тернопільський район, Тернопільська область; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 04393462.

СуддяІ. В. Марциновська