Постанова

Іменем України

08 червня 2023 року

м. Київ

справа № 715/2670/19

провадження № 61-1890св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Акціонерне товариство «Альфа Банк», приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Наталія Володимирівна,

треті особи: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 29 грудня 2021 року в складі колегії суддів: Лисака І. Н., Владичана А. І., Литвинюк І. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа Банк» (далі - АТ «Альфа Банк), приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н. В. та просила: визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 жовтня 2019 року, яким за АТ «Альфа Банк» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 42,3 кв. м; усунути їй перешкоди в користуванні квартирою шляхом вселення; та заборонити відповідачу та його представникам чинити їй та наймачам перешкоди в користуванні квартирою.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що 29 грудня 2005 року між нею та АТ «Укрсоцбанк» укладений договір кредиту. З метою забезпечення кредитних зобов`язань 30 грудня 2005 року між ними укладено договір іпотеки, на підставі якого вона передала в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 .

20 травня 2019 року у зв`язку із скрутним матеріальним становищем вона передала вказану квартиру в оренду ОСОБА_2

24 жовтня 2019 року приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Козлова Н. В. прийняла рішення, на підставі якого здійснила реєстрацію права власності АТ «Укрсоцбанк» на предмет іпотеки.

28 листопада 2019 року представники АТ «Укрсоцбанк» виселили її наймачів з квартири, змінили замки, встановили сигналізацію та не допускають їх до житлового приміщення.

Вважала такі дії протиправними, а рішення про державну реєстрацію права власності незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Зокрема зазначала, що рішення прийнято за відсутності договору про задоволення вимог іпотекодержателя та надісланої їй письмової вимоги про усунення порушень. Банк порушив процедуру проведення оцінки предмета іпотеки. На квартиру не могло бути звернено стягнення під час дії Закону України «Про мораторій та стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Короткий зміст судових рішень

Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 31 липня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н. В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 28 жовтня 2019 року, яким за АТ «Альфа Банк» зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Усунуто перешкоди в користуванні ОСОБА_1 цієї квартирою шляхом її вселення до квартири.

Суд першої інстанції виходив з того, що банк не надав належних доказів надсилання позивачу письмової вимоги про усунення порушень, оскільки надані ним рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень не містять ні відмітки про особисте вручення поштових відправлень, ні дати такого вручення, у зв`язку з чим наявні підстави для скасування рішення державного реєстратора та вселення позивача до спірної квартири.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 31 липня 2020 року в частині визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень змінено з підстав зазначених в мотивувальній частині. Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 31 липня 2020 року в частині визнання протиправним та скасування запису про право власності скасовано й в задоволенні цих позовних вимог відмовлено. У решті залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке містить всі необхідні реквізити та є належним доказом надсилання позивачу вимоги про усунення порушень. Водночас апеляційний суд зазначив, що оцінка предмета іпотеки на момент переходу права власності не проводилась, що не відповідає вимогам закону, у зв`язку з чим наявні підстави для зміни мотивів задоволених позовних вимог.

Постановою Верховного Суду від 10 листопада 2021 року постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Альфа Банк» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та усунення перешкод в користуванні майном шляхом вселення скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 31 липня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Козлової Н. В. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень скасовано та в задоволенні цих вимог відмовлено.

Постанова касаційного суду мотивована тим, що договір іпотеки містить відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом переходу до нього права власності на предмет іпотеки. Матеріали справи містять належні докази направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень. На момент прийняття рішення про державну реєстрацію права власності була проведена експертна оцінка предмета іпотеки.

Разом з тим, направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд зазначив, що висновок апеляційного суду про непоширення на спірні правовідносини дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» є передчасним. Апеляційний суд не з`ясував та не зазначив конкретних обставин, на підставі яких дійшов такого висновку.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 29 грудня 2021 року рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 31 липня 2020 року в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Альфа Банк» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та усунення перешкод в користуванні майном шляхом вселення скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що мораторій не поширюється на спірні правовідносини через наявність у позивача іншого місця проживання.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У січні 2022 року ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Чернівецького апеляційного суду від 29 грудня 2021 року й залишити в силі рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 31 липня 2020 року.

Підставами касаційного оскарження зазначає неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права: застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року в справі № 520/17304/15, від 20 листопада 2019 року в справі № 802/1340/18-а, від 19 травня 2020 року в справі № 644/3116/18-ц, від 31 травня 2021 року в справі № 715/974/13-ц, від 30 червня 2021 року в справі № 715/1394/20, від 10 листопада 2021 року в справі № 715/2670/19; відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права в подібних правовідносинах; судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України.

На обґрунтовування вимог касаційної скарги зазначає, що апеляційний суд неповно з`ясував обставини, які мають значення для справи, не врахував, що спірна квартира є єдиним місцем її проживання, а договір оренди від 20 травня 2019 року є нікчемним. Не звернув уваги на відсутність належних доказів отримання нею письмової вимоги про усунення порушень та порушення вимог закону під час проведення оцінки предмета іпотеки.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2022 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з суду першої інстанції.

29 червня 2022 року справа № 715/2670/19 надійшла до Верховного Суду.

АТ «Альфа-Банк» надіслало відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

29 грудня 2005 року АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 уклали договір кредиту, за умовами якого позивач отримала кредит у сумі 26 000,00 доларів США строком до 14 грудня 2020 року на придбання квартири.

З метою забезпечення кредитних зобов`язань АТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 30 грудня 2005 року уклали договір іпотеки № 376, згідно з яким позивач передала в іпотеку належну їй квартиру АДРЕСА_1 .

Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 16 серпня 2013 року стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 32 171,69 доларів США.

20 травня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір оренди № 1 спірної квартири. До нього доданий акт прийому-передачі нерухомого майна від ОСОБА_1 до ОСОБА_2

24 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Козловою Н. В. здійснено реєстрацію права власності АТ «Укрсоцбанк» на квартиру АДРЕСА_1 .

28 листопада 2019 року представники АТ «Укрсоцбанк» виселили наймачів з квартири АДРЕСА_1 .

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

Частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Стаття 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) передбачала, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно зі статтею 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин), підпуктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку.

Пунктом 4 вказаного Закону передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

У справі, що переглядається, суд апеляційної інстанції встановив, що на час прийняття оскаржуваного рішення про державну реєстрацію права власності квартира АДРЕСА_1 , не використовувалася позивачем як місце постійного проживання.

Наведене підтверджуються обставинами, викладеними позивачем у позовній заяві, у якій вона зазначала, що передала квартиру в оренду третій особі, про що надала відповідний договір оренди квартири. Крім того, у самій позовній заяві місцем свого проживання ОСОБА_1 вказала: АДРЕСА_3 .

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про непоширення на спірні правовідносини дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» та відсутність у зв`язку з цим підстав для скасування рішення про державну реєстрацію права власності та відповідно вселення позивача до квартири.

Висновки апеляційного суду не суперечать висновкам, викладеним Верховним Судом у зазначених у касаційній скарзі постановах.

Доводи касаційної скарги щодо порушення процедури оцінки предмета іпотеки, відсутності належних доказів надсилання письмової вимоги про усунення порушень були предметом перевірки під час першого розгляду цієї справи у Верховному Суді (постанова від 10 листопада 2021 року) й підстав повторно їх перевіряти немає.

Інші доводикасаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки зводяться до необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, що в силу вимог статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону й підстав для його скасування немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову апеляційного суду без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Чернівецького апеляційного суду від 29 грудня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко