БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/329/23
Провадження № 2-др/730/7/23
"05" червня 2023 р. м. Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді - Луговця О.А.
з участю секретаря судового засідання - Чорнухи Н.О.
представника позивача - адвоката Висіцької І.В. (в режимі відеоконференції)
представника відповідача - адвоката Смолія Б.В. (в режимі відеоконференції)
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Висіцької Ірини Володимирівни про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, -
Представник відповідача адвокат Смолій Б.В. у судове засідання подав клопотання про зменшення суми судових витрат, в якому просить відмовити в задоволенні вищевказаного клопотання представника позивача адвоката Висіцької І.В. у повному обсязі, оскільки виставлена до відшкодування сума за послуги професійної правничої допомоги явно неспівмірна з розміром та суттю позовних вимог, з огляду на часткове задоволення позову є необгрунтованою, не повністю оплачена клієнтом адвокату, а платіжні документи не засвідчені банківською установою.
Розглянувши клопотання, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо не вирішено питання про судові витрати.
Приписами ч.8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За змістом положень ст.133, 137, 141 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу входять до складу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи й процесуальне законодавство України передбачає право учасників справи на відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок сторони, яка програла судовий спір, проте розмір витрат підлягає доказуванню.
Згідно з ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1/ розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2/ розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Приписами ч.4 ст.137 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.5, 6 ст.137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Однією з основних засад (принципів) цивільнього судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критеріїв розумності та співмірності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст.30 даного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту (ч.1). Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ч.2). При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини; гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ч.3).
Аналогічні положення викладені в ч.1-3 ст.28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017р.
В провадженні Борзнянського районного суду Чернігівської області перебувала справа №730/329/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плиски-Агро» про стягнення заборгованості за Типовим договором оренди землі та розірвання договору оренди землі.
Рішенням суду від 16 травня 2023 року даний позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Плиски-Агро» на користь ОСОБА_1 за ОСОБА_2 договором оренди землі №б/н від 01.04.2006р. заборгованість з орендної плати за 2019-2022 роки в розмірі 5284,82 грн, з яких: 5197,91 грн - сума індексації відповідно до індексів інфляції в Україні, 86,91 грн - сума пені по 22.03.2023р. (з цих сум підлягають вирахуванню передбачені чинним законодавством податки та збори); розірвано Типовий договір оренди землі №б/н, укладений 01 квітня 20006 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Плиски-Агро», зареєстрований у БРВ ЧРФ ДП «ЦДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 04 серпня 2006 року за №16, щодо земельної ділянки площею 5,2230га з кадастровим номером :02:000:0773 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Плисківської сільської ради Ніжинського (колишнього Борзнянського) району Чернігівської області; в задоволенні решти вимог позову ОСОБА_1 відмовлено; стягнуто з ТОВ «Плиски-Агро» на користь ОСОБА_1 1741,11 грн судового збору.

Водночас, питання відшкодування понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даному судовому рішенні не вирішувалось, так як його представником адвокатом Висіцькою І.В. перед закінченням розгляду справи (згідно ч.8 ст.279 ЦПК України в спрощеному позовному провадженні судові дебати не проводяться) було зроблено заяву про намір у встановлений законом строк подати документи для відшкодування вказаних судових витрат.

Зазначене клопотання про відшкодування витрат за надання правової допомоги з доданими документами представником позивача адвокатом Висіцькою І.В. подане до суду 22 травня 2023 року (згідно штемпелю АТ «Укрпошта» на конверті), тобто, зважаючи на вихідні дні 20-21 травня 2023 року, - з дотриманням визначеного ч.8 ст.141 ЦПК України процесуального строку.

На підтвердження понесених з розглядом даної справи витрат на професійну правничу допомогу представником позивача адвокатом Висіцькою І.В. надано:

- договір про надання професійної правничої допомоги №55/2023 від 09 січня 2023 року, згідно умов п.3.1 якого вартість послуг адвоката складає 2500 грн за годину роботи;

- адвокатський ордер від 22.03.2023р.;

- детальний опис робіт (наданих послуг), акт приймання наданих послуг та рахунок №43/2023від 19.05.2023р., у яких зазначено затрачений час та сума витрат по наданню адвокатом правової допомоги в розмірі 23750 грн, з яких: ознайомлення з матеріалами справи, підготовка та подання позовної заяви 3,5х2500=8750 грн, підготовка та подання відповіді на відзив 3х3500=7500 грн, участь в судових засіданнях 3х2500=7500 грн;

- платіжні квитанції від 22.05.2023р. про сплату ОСОБА_1 коштів адвокатської винагороди на загальну суму 19000 грн (4х4750).

При цьому суд враховує, що до понесених ОСОБА_1 витрат на професійну правову допомогу адвоката Висіцької І.В. відносяться як витрати, оплачені ним до моменту заявлення вимоги про їх відшкодування так і ті, які будуть оплачені ним у майбутньому, що відповідає умовам договору та усталеній практиці Верховного Суду та ЄСПЛ.

Водночас, зміст наданої представником позивача відповіді на відзив фактично базується на позовній заяві, обгрунтування яких є тотожними, що дає суду підстави для висновку про неспівмірність затрати адвокатом часу в 3 години та вартості виконаних робіт у 7500 грн для підготовки вказаного процесуального документу; також, немає підтвердження, що клієнту разом з цим здійснювалося надання консультацій правового характеру, в зв`язку з чим суд находить необхідним і достатнім затраченого часу в 0,5 години та відповідної вартості в 1250 (2500х0,5) грн для підготовки та поданні відповіді на відзив.

Тому, окреслений розрахунок вартості послуг, проведений представником позивача, має бути скоригований до суми 17500 грн (8750+1250+500+4500+2500).

Посилання представника відповідача на незасвідчення банківською установою платіжних документів про перерахування ОСОБА_1 коштів адвокатської винагороди є безпідставними, оскільки законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа; статтею 137 ЦПК України не визначено конкретної форми документа, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката, що узгоджується зі змістом постанови Верховного Суду від 16 квітня 2020 року в справі №727/4597/19.

Натомість, суд погоджується з доводами представника відповідача про необхідність зменшення суми відшкодування адвокатських витрат з огляду на часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , що відповідає положенням ст.137, 141 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 15000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст.133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Висіцької Ірини Володимирівни про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Плиски-Агро» на користь ОСОБА_1 15000 грн у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення; якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Повне додаткове судове рішення складено 07 червня 2023 року.

Суддя Борзнянського районного суду О.А.Луговець