Справа № 128/4740/23

РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі

головуючого судді: Ганкіної І.А.,

при секретарі: Савченко Я.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності в порядку спадкування за законом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 в смт. Вороновиця. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з: права на приватизацію на земельну ділянку площею 0,2000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :02:003:0373, місце розташування: АДРЕСА_1 , що належала померлій згідно рішення Вороновицької селищної ради від 17.12.2002 року 5 сесії 4 скликання. Однак, спадкодавець ОСОБА_2 за життя не встигла до кінця приватизувати та зареєструвати своє право власності на земельну ділянку, в зв`язку зі смертю. В зв`язку з цим позивач не має можливості оформити свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_2 в нотаріальній конторі. Позивач вказує, що він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 . Він як син спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 прийняв, так як на момент смерті матері постійно проживав з нею за однією адресою: АДРЕСА_1 , однак був зареєстрований за іншою адресою. Ці дії згідно норм ст. 1268 ч. 3 ЦПК України свідчать про фактичне прийняття ним спадщини.

Разом з тим, його батько ОСОБА_3 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , а після його смерті мати залишилася сама, і позивач спочатку періодично проживав з матір`ю в смт. Вороновиця, а потім з лютого 2013 року став постійно проживати разом з матір`ю, так як вона була людиною похилого віку і потребувала допомоги. Так, мати ще в 2004 році подарувала житловий будинок АДРЕСА_1 , та він постійно проживає в ньому до теперішнього часу і в тому числі постійно проживав там на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , а після її смерті здійснив поховання матері. Інші спадкоємці за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , які прийняли спадщину - відсутні.

Таким чином, спадкодавець ОСОБА_2 розпочала процес приватизації земельної ділянки площею 0,2000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :02:003:0373, місце розташування: АДРЕСА_1 , але не встигла завершити цей процес в зв`язку зі смертю. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду із позовом.

В судове засідання сторони не з`явилися, надали заяви, якими просять справу слухати в їх відсутність.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Галіцина В.В. позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Змін та доповнень до позову не має. Справу просить завершити розглядом у їх відсутність.

Відповідач по справі в особі голови Вороновицької селищної ради Ковінько О. надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, при вирішенні судового спору покладаються на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Врахувавши думку позивача по справі, викладену у поданій до суду письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 в смт. Вороновиця, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , а/з № 3 зареєстрований виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області 10 січня 2017 року (а.с.7).

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з: права на приватизацію на земельну ділянку площею 0,2000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :02:003:0373, місце розташування: АДРЕСА_1 , що належала померлій згідно рішення Вороновицької селищної ради від 17.12.2002 року 5 сесії 4 скликання (а.с.14, 15-16).

Спадкодавець ОСОБА_2 за життя не встигла до кінця приватизувати та зареєструвати своє право власності на земельну ділянку, в зв`язку зі смертю. В зв`язку з цим ОСОБА_1 не має можливості оформити свої спадкові права після смерті матері ОСОБА_2 в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 24 жовтня 2023 року за № 1676/02-31 (а.с. 29).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , що також підтверджується: свідоцтвом серія НОМЕР_2 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а/з № 99 зареєстрований Вороновицьким райбюро РАЦС Вінницької області 15.12.1955 року (а.с. 9).

ОСОБА_1 спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 прийняв, так як на момент смерті матері постійно проживав з нею за однією адресою: АДРЕСА_1 , однак був зареєстрований за іншою адресою (а.с.27).

Факт того, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ОСОБА_1 постійно проживав з нею за однією адресою: АДРЕСА_1 підтверджується наступними доказами: договором дарування жилого будинку від 17 грудня 2004 року, згідно якого мати ОСОБА_2 подарувала - ОСОБА_1 , належний їй цілий житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1 , розташований на неприватизованій земельній ділянці, договір дарування був посвідчений Надольською Т.П., приватним нотаріусом Вінницького районного нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі 17.12.2004 року за № 7089 (а.с.17, 18-19).

Батько позивача ОСОБА_3 помер ще ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 , а після його смерті мати залишилася сама, і ОСОБА_1 спочатку періодично проживав з матір`ю в смт. Вороновиця, а потім з лютого 2013 року став постійно проживати разом з матір`ю, так як вона була людиною похилого віку і потребувала допомоги (а.с.8).

Інші спадкоємці за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , які прийняли спадщину - відсутні. Ці факти підтверджуються постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 24 жовтня 2023 року за № 1676/02-31 (а.с. 29).

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Зі змісту заяви вбачається, що заявник просить встановити факти, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення у нього права на отримання спадщини після померлої матері.

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

В пункті 6 Рішення Конституційного Суду України від 03червня 1999року №5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство.

Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Конституція України у статті 41 гарантує право кожному володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів в суді можуть бути визнання права, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту права спадкоємців шляхом визнання в судовому порядку права власності у порядку спадкування за заповітом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право спадкоємиці неможливо.

За ст. ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно статті 392 ЦК України в редакції 2003 року, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст. 1261 ЦК України-перша черга спадкоємців за законом-у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Частинами 1-3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з нормами ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

За даних обставин суд приходить до висновку, що права позивачки визначені у позові є доведеним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 317, 328, 1223, 1225, 1233, 1247,1261, 1268 ЦК України, ст.ст.15, 30, 60, 61, 130, 214, 215, 223, 256 ЦПК України, суд,-

В и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з нею разом постійно проживав з лютого 2013 року син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в будинку АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 , право в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на завершення приватизації:

-на земельну ділянку 0,2000 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: :02:003:0373, місце розташування: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 08.12.2023.

Суддя Ірина ГАНКІНА