Справа № 128/2602/23

РІШЕННЯ

Іменем України

11 грудня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

судді Карпінської Ю.Ф.,

за участю секретаря Дусанюк Н.О.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Стадницького старостинського округу Вінницької міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою, яку обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Малі Крушлинці, Вінницького району Вінницької області померла її мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 21.05.2023 їй стало відомо про наявність заповіту, який 29.11.2012 було складено та зареєстровано секретарем Малокрушлинецької сільської ради Вінницького районну Вінницької області в реєстрі зa №198. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповіла все майно, де б воно не було і з чого 6 воно не складалось, а також все те, що буде належати ОСОБА_2 за законом на день смерті і на що за законом матиме право, дочці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після складання заповіту та його реєстрації секретарем Малокрушлинецької сільської ради Вінницького районну Вінницької області, ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 разом не проживали, передала заповіт своїм сусідам та повідомила, що у випадку смерті ОСОБА_2 , заповіт слід передали свої дочці ОСОБА_1 . 23.05.2023 ОСОБА_1 , дізнавшись про наявність заповіту, звернулась до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Марценюк Світлани Анатоліївна для оформлення спадкової справи та отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на житловий будинок АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0186, площею 0,25 га, на якій розташований вищевказаний будинок. Приватний нотаріус винесла постанову про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме: в оформлені спадкових справ на вказане майно, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вона до нотаріуса не зверталась, разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживала, так як на час відкриття спадщини, місце проживання спадкодавиці та спадкоємця зареєстровано за різними адресами. На звернення з адвокатським запитом до виконавчого комітету Вінницької міської ради із проханням надати відомості, чи повідомлялось ОСОБА_1 про наявність заповіту від ОСОБА_2 від 29.11.2012 за №198, та якщо повідомлялось, то яким чином і у який спосіб, було надано відповідь про те, що таких відомостей немає. ОСОБА_1 про наявність не знала та не була повідомлена належним чином та законним способом. Крім неї, інших спадкоємців за законом та заповітом немає. Чоловік ОСОБА_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Оскільки інших спадкоємців за законом та спадкоємців за заповітом немає, відповідачем в даній справі є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини виконавчий комітет Стадницького старостинського округу Вінницької міської ради Вінницької області. ОСОБА_1 не може вирішити питання про прийняття спадщини в порядку встановленому ч. 2 ст. 1272 ЦК України, оскільки відсутні спадкоємці за законом чи за заповітом, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 . Прийняти спадщину у встановлений законом шестимісячний строк вона не змогла з поважних на те причин, оскільки не була обізнана про наявність заповіту. Тому просить визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк тривалістю в 2 (два) місяці після вступу в закону силу рішення суду для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 13.07.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання; витребувано у приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Марценюк Світлани Анатоліївни копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 ; витребувано з Вінницької районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 .

25.07.2023 з Вінницької районної державної нотаріальної контори Вінницької області надійшла відповідь, у якій зазначено, що відповідно до Спадкового реєстру, спадкоємці померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_3 до нотаріальної контори та приватних нотаріусів по питанню відкриття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася.

27.07.2023 від представника Вінницької міської ради Шутака Б. надійшов відзив на позовну заяву, який обґрунтований тим, що причина пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Відповідно до матеріалів позовної заяви, спадкодавець ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . Позивач звернулася до нотаріуса 23.05.2023. У матеріалах справи немає обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної ді, зокрема, відмови у оформлені спадкових справ на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0186, площею 0,25 га, на якій розташований вищевказаний будинок, у зв?язку з тим, що спадкоємець ОСОБА_1 протягом встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не зверталась, разом із спадкодавцем не проживала. Про існування спадкового майна позивачу було відомо. Про смерть матері ОСОБА_2 позивачеві також було відомо. Разом з тим, позивач у визначений законом термін із заявою для прийняття спадщини не звертався. З наданих доказів не вбачається, що у позивача дійсно були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини та вказані обставини були поважними. Тому, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

31.07.2023 від приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Марценюк Світлани Анатоліївни надійшла відповідь на ухвалу судді Вінницького районного суду Вінницької області від 13.07.2023, у якій зазначено, що 23.05.2023 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 , а саме: про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0186 площею 0,25 га, на якій розташований вищевказаний житловий будинок, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 її матері ОСОБА_2 , у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини; спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не заводилась.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 04.10.2023 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В судове засідання 05.12.2023 учасники справи не з`явились, хоч в установленому законом порядку повідомлялися про дату, час та місце проведення судового розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шевченко В.В. попередньо через електронну пошту суду подав письмову заяву, в якій просить розгляд даної справи, призначений на 05.12.2023, провести за відсутності позивача та її представника, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник Вінницької міської ради Шутак Б. попередньо через канцелярію суду подав письмове клопотання, в якому просить провести розгляд справи без участі представника Вінницької міської ради, при вирішенні справи підтримують позицію, висловлену у відзиві.

Частиною третьою статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 05.12.2023 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вінниця померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.01.2014 (а.с. 14).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.05.2010, виданого повторно, батьками ОСОБА_4 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 19.08.1990, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 19.08.1990 уклали шлюб (а.с. 11).

29.11.2012 на випадок своєї смерті ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого все її майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалось, а також все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, вона заповідає дочці ОСОБА_1 , що підтверджується копією заповіту, посвідченого секретарем Малокрушлинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області Кульчицькою А.В., зареєстрованого в реєстрі за №198 (а.с. 9).

З відповіді Вінницької міської ради від 25.05.2023 убачається, що згідно з інформацією, наданою Стадницьким старостинським округом Вінницької міської ради Вінницької області, немає відомостей про те, чи повідомлялось ОСОБА_1 про наявність заповіту від ОСОБА_2 від 29.11.2012 №198, який складено секретарем Малокрушлинецької сільської ради (а.с. 12).

Відповідно до копії довідки, виданої Стадницьким старостинським округом Вінницької міської ради 19.05.2023 за № 301, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала і була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 26.02.2002, ІНФОРМАЦІЯ_9 в с. Малі Крушлинці помер ОСОБА_3 (а.с. 15).

З копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №11/02-14 від 23.05.2023 убачається, що оскільки на час відкриття спадщини місце проживання спадкодавиці та спадкоємця зареєстровано за різними адресами, ОСОБА_1 у встановлений законом строк не звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 в оформленні спадкових справ на житловий будинок АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0186, площею 0,25 га, на якій розташований вищевказаний житловий будинок, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_10 матері ОСОБА_2 (а.с. 16).

Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до вимог статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною першою статті 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (частина перша статті 1272 ЦК України).

Частиною третьою статті 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Тобто належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові від 03.10.2018 (справа № 2516/1356/12-ц).

Звертаючись до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 єдиним відповідачем зазначила виконавчий комітет Стадницького старостинського округу Вінницької міської ради Вінницької області.

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 (справа № 450/1686/17) та від 15.07.2019 (справа № 235/499/17) зазначено, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви, вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункти 1 і 4 частини другої статті 175 ЦПК України).

Відповідач це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, належного відповідача.

Таким чином, неналежний відповідач це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі належному відповідачеві.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 (справа № 523/9076/16-ц), пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Водночас встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язок суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Згідно із ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Частиною четвертою статті 58 ЦПК України визначено, що держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦК України, юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Статтею 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 4 ст. 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», старостинський округ утворюється відповідною сільською, селищною, міською радою у складі одного або декількох населених пунктів (крім адміністративного центру територіальної громади), на території якого (яких) проживає не менше 500 жителів. При утворенні старостинських округів враховуються історичні, природні, етнічні, культурні та інші чинники, що впливають на соціально-економічний розвиток таких старостинських округів та відповідної територіальної громади.

Таким чином, старостинський округ це частина території громади в Україні, на якій розташовані один або декілька населених пунктів (сіл, селищ, міст), крім адміністративного центру територіальної громади, визначеною сільською, селищною, міською радою з метою забезпечення представництва інтересів жителів такого населеного пункту (населених пунктів) старостою.

Отже, виконавчий комітет Стадницького старостинського округу Вінницької міської ради Вінницької області не є юридичною особою і не може бути стороною у цивільному процесі.

Дана обставина також підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у якому відсутні відомості про виконавчий комітет Стадницького старостинського округу Вінницької міської ради Вінницької області, як юридичну особу.

У постанові Верховного Суду від 15.05.2023 (справа № 352/371/21) зроблено висновок про те, що лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд у змозі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та вирішити питання про їх задоволення, без залучення таких належних відповідачів позовні вимоги вирішені бути не можуть.

Як уже зазначалось, належним відповідачем у справах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, а за їхньої відсутності територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч.ч. 2, 3, 4 ст. 51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку.

Клопотань про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача від сторони позивача до суду не надходило.

З огляду на встановлені обставини, оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 пред`явлені до виконавчого комітету Стадницького старостинського округу Вінницької міської ради Вінницької області, який не є юридичною особою, тобто не є належним відповідачем за даним позовом, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-82, 89, 95, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до виконавчого комітету Стадницького старостинського округу Вінницької міської ради Вінницької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач виконавчий комітет Стадницького старостинського округу Вінницької міської ради Вінницької області, адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 59.

Дата складення повного судового рішення 11.12.2023.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА