УХВАЛА

06 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 940/755/21

провадження № 61-15525ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року в справі за позовом заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 про визнання недійсними наказів та договорів оренди земельних ділянок,

встановив:

У червні 2021 року заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області звернувся до суду в інтересах держави з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Київській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Київській області), ОСОБА_1 про визнання недійсними наказів та договорів оренди земельних ділянок.

Рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року, позов задоволено.

Визнано незаконними та скасовано наступні накази ГУ Держземагенства у Київській області:

- наказ від 09 лютого 2015 року № 10-1150/15-15-сг про затвердження документації із землеустрою та передачі ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території П'ятигірської сільської ради Тетіївського району Київської області з кадастровим номером :06:006:0029, площею 12, 5532 га, строком на 49 років;

- наказ від 09 лютого 2015 року № 10-1148/15-15-сг про затвердження документації із землеустрою та передачі ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території П'ятигірської сільської ради Тетіївського району Київської області з кадастровим номером :07:007:0018, площею 19 га, строком на 49 років;

- наказ від 09 лютого 2015 року № 10-1152/15-15-сг про затвердження документації із землеустрою та передачі ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території П'ятигiрської сільської ради Тетіївського району Київської області з кадастровим номером :07:008:0022, площею 13 га, строком на 49 років.

Визнано недійсними наступні договори оренди:

- договір оренди землі від 04 серпня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :06:006:0029, площею 12, 5532 га, строком на 49 років, який в подальшому зареєстрований 09 вересня 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним номером рішення про державну реєстрацію 24293070;

- договір оренди землі від 28 вересня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :07:007:0018, площею 19 га, строком на 49 років, який в подальшому зареєстрований 30 листопада 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним номером рішення про державну реєстрацію 26609742;

- договір оренди землі від 28 вересня 2015 року, згідно з яким ОСОБА_1 передано в оренду земельну ділянку для ведення фермерського господарства з кадастровим номером :07:008:0022, площею 13 га, строком на 49 років, який в подальшому зареєстрований 30 листопада 2015 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за індексним номером рішення про державну реєстрацію 26611351.

Вирішено питання стосовно розподілу судових витрат.

26 жовтня 2023 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тетіївського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 рокуу вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Ухвалою Верховного Суду від 14 листопада 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 14 листопада 2023 року заявником надіслано до Верховного Суду касаційну скаргу в новій редакції, заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, а також квитанцію про сплату судового збору за подання касаційної скарги.

У заяві про поновлення строку на касаційне оскарження заявник вказує, що з повним текстом постанови Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року вона ознайомилась лише 27 вересня 2023 року. Вказує, що лист з оскаржуваною постановою суду апеляційної інстанції надійшов на адресу ТОВ «П'ятигори», директором якого вона є, та був вручений у вихідний день 23 вересня 2023 року працівнику підприємства Черпак Л. Л . На підтвердження наведеного надає лист АТ «Укрпошта» від 22 листопада 2023 року № 1.10.004.-19931-23, у якому зазначено, що лист № 992 доставлявся листоношою ВПЗ № 09841 с. П'ятигори на адресу: АДРЕСА_1 , та був вручений уповноваженій на одержання пошти ТОВ «П'ятигори» Черпак Л. Л. на підставі довіреності.

Заявник також зазначає, що у період з 22 вересня 2023 року по 26 вересня 2023 року вона перебувала у службовому відрядженні у Львівській області, у зв'язку з чим була відсутня на робочому місці та за місцем проживання. На підтвердження вказаної обставини долучає копію наказу від 21 вересня 2023 року № 21.09/01 «Про службове відрядження директора господарства».

Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Зважаючи на те, що пропуск заявником строку на касаційне оскарження, визначеного частиною другою статті 390 ЦПК України, є незначним, враховуючи співмірність тривалості такого пропуску із правом заявника на касаційне оскарження судових рішень, вказаний строк підлягає поновленню.

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявникзазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року в справі № 922/1830/19 та від 30 серпня 2023 року в справі № 940/783/20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ухвалив:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Тетіївського районного суду Київської області від 20 березня 2023 року та постанови Київського апеляційного суду від 12 вересня 2023 року.

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати з Тетіївського районного суду Київської області цивільну справу № 940/755/21 за позовом заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_1 про визнання недійсними наказів та договорів оренди земельних ділянок.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко