Провадження №2-с/369/74/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Соловюк В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу, в якій просить суд скасувати судовий наказ по справі № 369/17257/23 від 23.10.2023 року.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 23 жовтня 2023 року суддею Кєво-Святошинського районного суду Київської області видано судовий наказ, згідно з яким наказано стягнути з з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5», суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 31391 (тридцять одна тисяча триста дев`яносто одна) гривня 86 копійка та судовий збір за подання заяви про видачу судового наказу у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

17.11.2023 на адресу Києво-Святошинського районного суду Київської області надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу.

Свою заяву обґрунтовує тим, що із змістом судового наказу він ознайомився 01.11.2023 та не погоджується з ним, оскільки вважає, що нарахована сума заборгованості є протиправною та безпідставною, без врахування фактичних показників приладу обліку теплової енергії.

Крім цього, на даний час між заявником та ТОВ «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» існує спір щодо стану розрахунків за постачання теплової енергії, а тому він має бути вирішений в порядку позовного провадження.

Враховуючи викладене, просив суд скасувати судовий наказ, виданий відносно ОСОБА_1 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» в справі №369/17257/23 від 23.10.2023.

Суддя, дослідивши матеріали справи та заяву про скасування судового наказу приходить до наступних висновків.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Зі змісту роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав №14 від 23.12.2011 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Наявність спору про право вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Враховуючи те, що заява ОСОБА_2 містить достатні підстави для скасування судового наказу, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, а судовий наказ від 23.10.2023 по цивільній справі № 369/17257/23 підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про стягнення на користь заявника із ТОВ «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» сплаченого судового збору за подання заяви про скасування судового наказу, то слід зазначити, що положеннями ст.141 ЦПК України передбачено розподіл судових витрат між сторонами при розгляді справ позовного провадження. Натомість, положення розділу ІІ ЦПК України, який регулює розгляд справ у порядку наказного провадження, не містять у собі норми щодо розподілу витрат за подання заяви про скасування судового наказу. Крім того, ст.7 Закону України«Про судовийзбір» не передбачено повернення судового збору у випадку скасування судового наказу. За вказаних обставин, враховуючи те, що подання заяви про скасування судового наказу є правом заявника у разі його не згоди з судовим наказом, приходжу до висновку, що судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання заяви про скасування судового наказу залишаються за заявником, отже в цій частині вимог заяви слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 170, 171 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити частково.

Судовий наказ у справі № 369/17257/23, провадження №2-н/369/2502/23 від 23.10.2023, який виданий суддею Києво-Святошинського районного суду Київської області за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг скасувати.

В іншій частині заяви про скасування судового наказу щодо стягнення витрат на оплату судового збору - відмовити.

Роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Управляюча компанія «ЗАРАЗ-5»його право на звернення з тими самими вимогами до суду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ