Справа № 689/2428/22
РІШЕННЯ

Іменем України

06.06.2023 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий-суддя Баськов М. М.

за участю

секретаря судового засідання Грановської Д. А.

представника позивача Бойчука Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Універсал Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У грудні 2022 року Акціонерне товариство "Універсал Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг "Monobank" від 13.02.2020, станом на 15 вересня 2022 року, в сумі 51372,78 грн.

На обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що банк із ОСОБА_1 в рамках нового проекту банку monobank, уклали договір кредиту шляхом підписання 13.02.2020 Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, де спеціальним платіжним засобом є платіжна картка monobank. Відповідачці було відкрито рахунок та видана платіжна картка з встановленим кредитним лімітом в розмірі 50000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом, з можливістю його коригування. Позивач свої зобов`язання виконав, надавши відповідачці доступ до коштів на її картковому рахунку. Відповідачка в порушення умов кредитного договору взяті на себе зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого, станом на 15.09.2022, виникла заборгованість по тілу кредиту в сумі 51372,78 грн.

В судовому засіданні представник АТ Універсал Банк заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Пояснив, що відповідно до п.п. 5.23 п. 5 розділу ІІ Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ "Універсал Банк" у редакції, затвердженій на час укладення договору про надання банківських послуг від 13.02.2020, кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. Станом на 15.09.2022 кредитний ліміт за договором становив 41400 грн., а так як відповідачка припинила вносити кошти на погашення заборгованості, то Банк на суму заборгованості по відсоткам в сумі 9972,78 грн. надав кредит. Таким чином заборгованість відповідачки склала 51372,78 грн.

Відповідачка, яка у встановленому порядку була оповіщена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з"явилася, подала до суду відзив на позов, в якому визнала факт укладення кредитного договору з позивачем, отримання кредиту та внесення нею платежів задля погашення заборгованості. Однак вважає, що заявлена позивачем сума до стягнення не грунтується на умовах кредитного договору і не підлягає задоволенню. У анкеті-заяві відсутня домовленість сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, а тому відсутні підстави вважати, що сторони під час укладенння кредитного договору узгодили ці умови. Крім того, надані позивачем Умови обслуговування рахунків фізичної особи "Універсал Банк", з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору. З Умовами, які діяли на час укладенні кредитного договору, Пам"яткою клієнта та Тарифами банку відповідачка не була ознайомлена.

З огляду на предмет позову, враховуючи, що ціна позову не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в силу ч. 1-3 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження.

Заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 13.02.2020 між АТ «Універсал Банк» і ОСОБА_1 в рамках проекту monobank був укладений кредитний договір б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Договору про надання банківських послуг, за умовами якого позивач надав відповідачу платіжну картку monobank із встановленим кредитним лімітом у розмірі 18500,00 грн., який в подальшому змінювався.

Наведені обставини підтверджуються анкетою-заявою до договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 (а.с. 12); довідкою про наявність рахунку, (а.с. 95); довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту (а.с. 96).

Підписанням Анкети-заяви ОСОБА_1 погодилася з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, а також підтвердила, що вона ознайомилася та отримала примірники вищезазначених документів у мобільному додатку. Окрім цього, ОСОБА_1 погодилася з тим, що банк має право на власний розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту (п. 2, 3).

Підписанням анкети-заяви відповідачка засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6).

Відповідно до виписки по рахунку ОСОБА_1 користувалася кредитною (платіжною) карткою, а саме: розраховувалася в магазинах, поповнювала картку, знімала готівку в банкоматі, здійснювала переказ грошових коштів на інші карткові рахунки, тим самим підтверджувала свою згоду на умови банку щодо встановленого кредитного ліміту (а.с. 77-94).

Таким чином, докази у справі достовірно вказують на те, що АТ «Універсал Банк» відкрило на ім`я ОСОБА_1 картковий рахунок, на який Банком були перераховані кредитні кошти та через який сторонами здійснювались фінансові операції. Позивач видав відповідачу кредитну картку, яка використовувалася ним для проведення розрахунків. Вказані докази підтверджують, що ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору отримала кошти у кредит та користувалася ними.

Згідно наданого банком розрахунку станом на 15 вересня 2022 року заборгованість ОСОБА_1 за наданим кредитом (тілом кредиту) складає 51372,78 грн. (а.с. 10-11).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина першастатті 16 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та другастатті 207 ЦК Українив редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).

Публічним є договір, в якому одна сторона-підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та другастатті 633 ЦК України).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина першійстатті 634 ЦК України).

Як передбачено ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» №675-19 (далі - Закон №675-19) електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Устатті 11 Закону № 675-19 передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 вказаного Закону).

У частинах першій та другій статті 639 ЦК України зазначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четвертастатті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 січня 2020 року у справі № 643/5521/19 зазначено, що: «в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Встановивши, що анкета-заява від 18 березня 2011 року не містить визначення домовленості сторін про сплату відсотків, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за відсотками, пеню, комісію і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами, а відтак, суми надходжень, які банком були розподілені на погашення складових заборгованостей підлягають зарахуванню на погашення саме тіла кредиту.

Судова практика у цій категорії справ є незмінною, що не може свідчити про порушення прав банку».

Як вбачається із анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг від 13.02.2020 ОСОБА_1 просить відкрити поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку. Однак в анкеті-заяві строки здійснення періодичних платежів не встановлені, процентна ставка не зазначена.

Надані позивачем Умови і правила обслуговування фізичних осібв АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (Мonobank), до складу яких включений паспорт споживчого кредиту і тарифи визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, строк кредитування, порядок повернення кредиту, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін.

Натомість, вказані документи не підписані ОСОБА_1 , у тому числі за допомогою електронного підпису, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг.

Крім того, в ході розгляду справи, ОСОБА_1 подала відзив на позов, в якому вказала, що не погоджується із нарахованою банком сумою заборгованості по кредиту, оскільки заявлена до стягнення банком сума не ґрунтується на умовах кредитного договору та не підтверджена належним доказами.

Отже, за відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці умови та правила надання банківських послуг, відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про розмір кредитного ліміту, порядок і строки його повернення, розмір і порядок нарахування процентів, надані банком документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила частини першої статті 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Таким чином, АТ «Універсал Банк» не довело укладення з ОСОБА_1 договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені у позові.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ «Універсал Банк» розрахунок заборгованості достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачкою зобов`язання, оскільки до загального залишку заборгованості за наданим кредитом, включено нараховані банком відсотки.

В той же час, суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку АТ «Універсал Банк» в повному обсязі не повернуті. А беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З наданих банком розрахунку заборгованості та виписки за договором від 13.02.2020 вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 у добровільному порядку погашала наданий кредит, зокрема, станом на 15.09.2022 загальна сума витрат становить 85113,88 грн, загальна сума погашень за кредитом у підрахунку складає 33741,10 грн. Різниця між сумою витрат і поповненням становить 51372,78 грн.

В той же час суд враховує, що банком неправомірно було списано з рахунку відповідачки відсотки за користування кредитом, згода щодо нарахування яких не була погоджена сторонами у належній формі, в сумі 20705,30 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню і з відповідачки на користь позивача слід стягнути 30667,48 грн. фактично отриманих та не повернутих коштів. В задовленні решти позовних вимог слід відмовити.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1452,13 грн. (30667,48 х 100 / 51372,78 = 58,53 % х 2481 / 100 = 1452,13 грн.)

На підставі ст. 207, 525, 526, 530, 549, 628, 638, 629, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України,суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Універсал Банк (04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, ) заборгованість за тілом кредиту в сумі 30667,48 грн. (тридцять тисяч шістсот шістдесят сім гривень сорок вісім копійок) за договором про надання банківських послуг "Мonobank" б/н від 13.02.2020.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Універсал Банк судові витрати в сумі 1452,13 грн. (одна тисяча чотириста п"ятдесят дві гривні тринадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя М. М. Баськов