Справа № 345/3730/23
Провадження № 22-ц/4808/1435/23
Головуючий у 1 інстанції Онушканич В. В.
Суддя-доповідач Пнівчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Бойчука І.В., Томин О.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калуського міськрайонного суду від 05 жовтня 2023 року, вскладі судді Онушканича В.В., у справі за позовом Комунального підприємства «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року Комунальне підприємство Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що КП «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради надає послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення і теплопостачання, в тому числі, і споживачу ОСОБА_1 в житловому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 .

В результаті фактичного надання споживачу даних послуг та користування ними, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню та споживанню комунальних послуг.

Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 26.10.2021 року №293 (надалі Рішення №293) затверджені тарифи на послуги централізованого водопостачання і централізованого водовідведення, які діяли з 01.11.2021 по 01.01.2023 та становили: з централізованого водопостачання - 13,30 грн за 1 куб.м. (з ПДВ); з централізованого водовідведення - 16,36 грн за 1 куб.м. (з ПДВ). Плата за абонентське обслуговування на одного абонента в місяць: послуги з централізованого водопостачання - 7,66 грн з ПДВ; послуги з централізованого водовідведення - 8,50 грн з ПДВ; послуги з постачання теплової енергії - 30,70 грн з ПДВ.

Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 20.12.2022 року №305 (надалі Рішення №305) встановлено нові тарифи на послуги централізованого водопостачання і централізованого водовідведення, які були введені в дію з 01 січня 2023 року та становлять: з централізованого водопостачання - 18,96 грн за 1 куб.м. (з ПДВ); з централізованого водовідведення - 19,46 грн за 1 куб.м. (з ПДВ).

Виконуючи свій обов`язок, КП «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради надавалися комунальні послуги споживачу систематично, безперебійно, у повному обсязі, згідно законодавчо визначених норм.

Відповідач не звертався із заявами про непроживання чи з претензією про неякісні послуги чи їх відсутність, що давало б правову підставу на зменшення вартості спожитих послуг.

У зв`язку із не сплатою боржником фактично спожитих послуг, у відповідача утворився борг перед КП «Калуська енергетична Компанія» в загальній сумі 24 785,45грн.

Позивач неодноразово звертався до відповідача щодо неналежного виконання умов договору. Однак відповідачем не було виконано вимогу про сплату заборгованості.

Просили стягнути з відповідачки заборгованість за комунальні послуги в сумі 24 785,45грн.

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 05 жовтня 2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради 24 782,45 грн заборгованості за надані послуги та 2684 грн судового збору.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Вважає дане рішення суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, за неповного дослідження обставин справи.

Зазначає, що нарахування яке здійснене в період з листопада 2021 року по липень 2023 року за надані послуги здійснено без врахування ряду обставин, що мають значення для справи.

Зокрема, судом не враховано той факт, що за адресою АДРЕСА_1 фактично проживає та зареєстрована одна особа, ОСОБА_1 , тобто один споживач послуг, що підтверджується актом від 28.08.2023 року, а тому послуги з водопостачання та водовідведення фактично надавались лише одній особі.

Вважає, що проведений розрахунок вартості послуг КП «»Калуська енергетична компанія» на дві особи є неправильним та помилковим.

Апелянт не заперечує щодо сплати заборгованості за отримані послуги, однак заперечує той факт, що такі послуги надавались по кількості на двох осіб, оскільки в даній квартирі проживає вона одна та користується послугами також одна, а тому оплата за фактично надані послуги з водопостачання та водовідведення складає 4 273, 81 грн замість нарахованих 8 607,83 грн.

Також зазначила, що послуги з теплопостачання надавалися в опалювальний період 2021/2022, тобто до введення в дію публічного типового індивідуального договору від 01.04.2022. Таким чином, оплаті за даний період могли підлягати також лише фактично надані послуги.

Крім того, суд безпідставно не взяв до уваги акт від 05.09.2023, про те, що в опалювальний сезон 2021/2022 року відбувся прорив на комунікаціях що забезпечують теплопостачання, внаслідок чого перекрито стояк і теплопостачання в квартири не здійснювалось, мотивуючи це неналежним та недопустимим доказом.

Даний акт містить інформацію щодо предмета доказування, а отже в розумінні ст.77 ЦПК є належним та допустимим доказом.

Таким чином, на думку апелянтки, оплаті за теплопостачання в опалювальний період 2021/2022 підлягає лише та половина квартири, де дійсно надавалися такі послуги, і розмір оплати за фактичне теплопостачання є меншим вдвічі, а саме: 11 102,35 грн за теплопостачання + 307,90грн. - абонплата за обслуговування з поставки.

Зазначила, що фактично позивачем було надано сукупно послуг з теплопостачання, водопостачання та водовідведення на суму 15 684,06 грн, нею сплачено - 6337,78 грн, а тому стягненню підлягає сума - 9 346,28 грн, а не 24782,45 грн.

Просила рішення суду змінити, зменшивши суму нарахування за надані послуги.

КП «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради правом на подачу відзиву не скористався, згідно з ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи категорію справи, ціну позову розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає,що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, Комунальне підприємство «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради надає послуги вартісного характеру з виробництва електроенергії та централізованого водо-теплопостачання, водовідведення відповідно до Статуту.

Відповідачка ОСОБА_1 є споживачем вказаних послуг централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , абонентський номер НОМЕР_1 .

Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 26.10.2021 року №293 затверджені тарифи на послуги централізованого водопостачання і централізованого водовідведення, які діяли з 01.11.2021 по 01.01.2023 та становили: з централізованого водопостачання 13,30 грн за 1 куб. м (з ПДВ); з централізованого водовідведення 16,36 грн за 1 куб. м (з ПДВ). Плата за абонентське обслуговування на одного абонента в місяць для комунальних послуг, що надавалися споживачам КП «Калуська енергетична компанія», становили: послуги з централізованого водопостачання 7,66 грн з ПДВ; послуги з централізованого водовідведення 8,50 грн. з ПДВ; послуги з постачання теплової енергії 30,70 грн. з ПДВ.

Рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 20.12.2022 року №305 було встановлено нові тарифи на послуги централізованого водопостачання і централізованого водовідведення, які були введені в дію з 01 січня 2023 року та становлять: з централізованого водопостачання 18,96 грн. за 1 куб. м (з ПДВ); з централізованого водовідведення 19,46 грн. за 1 куб. м (з ПДВ). Водночас, рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 26.10.2021 року №294 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, постачання та послуги з постачання теплової енергії комунальному підприємству «Калуська енергетична компанія» Калуської міської ради на опалювальний сезон 2021-2022 рр.» (надалі Рішення №294) були встановлені наступні тарифи на теплову енергію:для потреб населення 1810,74 грн/Гкал з ПДВ; тариф на теплову енергію 2199,99 грн/Гкал (без ПДВ) за такими складовими: тариф на виробництво теплової енергії 1776,02 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на транспортування теплової енергії власним споживанням 404,57 грн/Гкал (без ПДВ); тариф на постачання теплової енергії 19,40 грн/Гкал (без ПДВ).

Пунктом 3 рішення виконавчого комітету Калуської міської ради від 25.10.2022 №242 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії, Комунальному підприємству «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради на опалювальний сезон 2022-2023 рр.» вирішено КП «Калуська енергетична компанія» застосувати тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання на рівні тарифу, що застосовується до споживачів станом на 24.02.2022 року: для потреб населення 1508,95 грн/Гкал (без ПДВ), встановлений рішенням виконавчого комітету міської ради від 25.08.2020 №170 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії комунальному підприємству «Водотеплосервіс» Калуської міської ради». Таким чином, тариф на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання застосовується аналогічний рішенню №294.

За період з 01.11.2021 року по 31.07.2023 року за вказаною квартира утворилась заборгованість на загальну суму 24 782,45 грн., а саме: за постачання теплової енергії 22204,70 грн., водопостачання 771,52 грн., абонентське обслуговування з постачання теплової енергії 307,90 грн., абонентське обслуговування з водопостачання 20,80 грн., водовідведення 1456,53 грн., абонентське обслуговування з водовідведення 21,00 грн.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача обґрунтовано доведені обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог, нарахування позивачем за послуги водопостачання, водовідведення та теплопостачання проводилися відповідно до вимог чинного законодавства, а тому вимоги КП «Калуська енергетична Компанія» Калуської міської ради про стягнення з відповідачки заборгованості за послуги з водопостачання, водовідведення та теплопостачання в сумі 24 782,45 грн підлягають задоволенню.

З таким висновком апеляційний суд погоджується з огляду на наступне.

За положенням статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

У постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року в справі №628/1475/19 (провадження №61-7554св21) зазначено, що «правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод та інтересів, а тому суд повинен установити, чи були порушені або невизнані права, свободи чи інтереси особи, яка звернулася до суду за їх захистом, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні».

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Основні засади правовідносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені в Законі України «Про житлово-комунальні послуги».

До житлово-комунальних послуг законодавство відносить комунальні послуги: централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газопостачання та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення із оплати житловою-комунальних послуг.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п.п. 32-34 Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05липня 2019 року №690, вартість послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення визначається за обсягом спожитих послуг та встановленими відповідно до законодавства тарифами. Плата за послуги розраховується виходячи з розмірів затверджених тарифів та обсягу спожитих послуг, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства.

Плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуг з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з: плати за послуги, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затверджених уповноваженим органом тарифів та обсягу спожитих послуг або за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування, до встановлення вузла комерційного обліку; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідних послуг, яка визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Пунктами 37, 38 Правил визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитих послуг є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиті послуги), якщо інший порядок та строки не визначені договором. За бажанням споживача оплата послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів. Споживач здійснює оплату спожитих послуг щомісяця в порядку та строки, визначені договором.

Споживач не звільняється від оплати послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (п. 39 Правил).

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15 зроблено висновок, що «споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі». Аналогічний висновок щодо застосування норм права в подібних правовідносинах викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі №904/7183/17 та в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16.

З урахуванням вищенаведеного, хоч договір про надання послуг з водопостачання, водовідведення та теплопостачання між сторонами не укладався, водночас житлово-комунальні послуги відповідачу надавались, а тому між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Крім того з виписки КП «Калуська енергетична компанія» Калуської міської ради за період з 01.11.2021 року по 31.07.2023 року по боржнику ОСОБА_1 вбачається, що вона частково здійснювала оплату за надані послуги, що свідчить про визнання нею факту надання житлово-комунальних послуг.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що в квартирі по АДРЕСА_1 проживає одна, що підтверджується актом від 28.08.2023 року, а тому послуги з водопостачання та водовідведення фактично надавались лише одній особі. Вважає що проведений позивачем розрахунок, який здійснено за тарифами по кількості осіб, а саме двох, є неправильним.

З виписки з особового рахунку за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що розрахунок боргу за надані відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення проведений позивачем з урахуванням вищевказаних Правил та були застосовані тарифи, які затверджені в установленому законом порядку. У зв`язку із відсутністю приладу обліку нарахування здійснюється по нормі споживання на одну особу. При цьому враховано, що у даній квартирі зареєстровано 2 особи, а тому нарахування за послуги з водопостачання та водовідведення здійснено по нормі споживання на 2 осіб.

Згідно з 4.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об?єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

Згідно із п-п. 3 п. 29, п-п. 1 п. 30 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету міністрів України N? 630 від 21 липня 2005 року, споживач має право на несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності споживача і членів його сім?ї (у разі відключення виконавцем холодної та гарячої води і опломбування запірних вентилів у квартирі (будинку садибного типу) та відновлення надання послуг шляхом зняття пломб за свій рахунок протягом доби згідно з письмовою заявою.

Цими ж Правилами встановлено право споживача на зменшення розміру плати за відповідні послуги в разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім?ї на підставі його письмової заяви та офіційного документа, що підтверджує його відсутність.

Факт не проживання можна підтвердити довідкою, що видана на підставі акту щодо підтвердження факту проживання без реєстрації/факту непроживання, підписаний не менш як 3 сусідами. Також, у разі, якщо особа зареєстрована, але не проживає за адресою реєстрації, доцільно підтвердити факт свого перебування за іншою адресою відповідною довідкою. Це може бути документ, який підтверджує місце перебування особи в іншій адміністративно-територіальній одиниці у зв`язку з роботою, лікуванням, навчанням, тривалим відрядженнями, відбуванням покарання, проходження військової служби, довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи тощо. Відповідно до статті 40 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, крім повноважень, передбачених цим Законом, здійснюють й інші надані їм законом повноваження.

Також відповідно до п.6 п.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (який діяв до листопада 2017 року) та п.6 ч.1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який діє з 09 листопада 2017 року - споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні.

Згідно Правил № 690 споживач зобов`язаний інформувати протягом місяця виконавця про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) шляхом надання виконавцю витягу або інформації з Реєстру речових прав на нерухоме майно та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на акт від 28.08.2023 року складений за участі сусідів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що за адресою АДРЕСА_1 проживає одна особа ОСОБА_1 , інші зареєстровані в даній квартирі особи, а саме ОСОБА_4 в житлі не проживають більше трьох років.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що споживач ОСОБА_1 зверталась із заявою про не проживання зареєстрованої особи ОСОБА_4 в квартирі чи з претензією про неякісні послуги чи їх відсутність, а тому КП «Калуська енергетична компанія» правомірно проводила нарахування за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на кількість двох осіб, оскільки вузол обліку за даною адресою не встановлено.

Крім того, апелянтка ОСОБА_1 не погоджується з розміром заборгованості за послуги теплопостачання, посилаючись на те, що судом безпідставно не взято до уваги акт від 05.09.2023 року про те, що в опалювальний сезон 2021/2022 року відбувся прорив на комунікаціях, внаслідок чого теплопостачання в квартиру АДРЕСА_2 по стояку не здійснювалось.

Відповідно ст.21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору.

Відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року N? 630 (далі - Правила в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Порядок оформлення претензій споживачем передбачений Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830. А саме п.п.55-58 вказаних Правил передбачено, що у разі ненадання послуги, надання її не в повному обсязі, несвоєчасно або надання послуги неналежної якості споживач має право викликати виконавця або його представника для проведення перевірки кількості та/або якості наданої послуги. Оформлення претензій споживачів здійснюється в порядку, передбаченому статтею 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Оформлення претензій споживачів у багатоквартирному будинку здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених статтею 28 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

За результатами перевірки якості надання послуги складається акт-претензія відповідно до Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1145.

Виконавець зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. У разі неприбуття виконавця в установлений строк або необґрунтованої відмови виконавця підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем та не менш як двома споживачами, які проживають (розташовані) у сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю рекомендованим листом.

Виконавець протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта-претензії вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених у ньому, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії.

У разі ненадання виконавцем відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем. Виконавець зобов`язаний повідомити у десятиденний строк споживачеві про вжиті за результатами задоволення його претензії заходи.

Аналогічні положення містяться і в Законі України «Про житлово-комунальні послуги». А саме ч.6 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом.

Відповідно до ч.7 ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

Водночас відповідачкою не надано суду жодних доказів про ініціювання нею такого характеру звернення до позивача з приводу складання відповідного акта, що свідчив би про неналежне надання або ненадання послуг виконавцем їй як споживачеві у спірний період.

Суд першої інстанції вірно встановив, що наданий відповідачкою акт від 05.09.2023 року, складений ОСББ «Незалежність К» в присутності свідків-сусідів (а.с.39) є недопустимим доказом, оскільки обставини відсутності опалення в квартирі, а також надання житлово-комунальних послуг неналежної якості підтверджуються засобами доказування, визначеними ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Згідно із ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» - місцева (розподільча) теплова мережа - це сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Відповідно до змісту п. 22 Правил, точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири. Підведення ЦО до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг позивачем. Таким чином позивач виконує свої зобов`язання щодо надання послуг ЦО відповідачеві, а остання зобов`язана оплачувати надані послуги. У разі наміру відповідача як споживача відмовитись від послуг позивача з ЦО, вона не позбавлена можливості у передбачений законом спосіб провести відключення належного їй приміщення від мережі теплопостачання. Зазначена вище правова позиція висловлена ВС України у справі № 6 -1706цс15 і відповідно до вимог ст. 360 - 7 ЦПК України є обов`язковою для всіх судів України.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни ухвалених судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною шостою ст. 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності є малозначними справами.

Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа незначної складності, то вона відноситься до малозначних справ.

За приписами п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню.

Частиною другою статті 136 ЦПК України передбачено, що при відстроченні сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі, судові витрати стягуються за судовим рішенням.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Калуського міськрайонного суду від 05 жовтня 2023 року без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_1 ) в дохід держави 4 026 грн судового збору за подання апеляційної скарги на рішенняКалуського міськрайонного суду від 05 жовтня 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча: О.В. Пнівчук

Судді: І.В. Бойчук

О.О. Томин