Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді - Марфіної Н.В.,

за участі секретаря - Булгакової Є.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Київська міська рада, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, Сьома київська державна нотаріальна контора про факту, що частки співвласників у праві сумісної власності є рівними, -

у с т а н о в и в :

10.10.2023 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що частки співвласників, а саме - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними, тобто, що кожний зі співвласників має по 1/3 частини даної квартири.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що 26 жовтня 1995 року заявником, його батьком ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_3 було придбано квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі - продажу нерухомості від 26 жовтня 1995 року, зареєстрованим Київською Універсальною біржою за №А5729/8797. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , мати заявника, померла. Після її смерті, за заявою ОСОБА_1 Сьомою київською державною нотаріальною конторою було заведено спадкову справу за №489/2023, яка на момент смерті була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 . Заявник вказує, що після смерті матері відкрилась спадщина, до складу якої входить 1/3 частина квартири АДРЕСА_1 . У вересні 2023 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 у вересні 2023 року звернувся з відповідною заявою до Сьомої Київської державної нотаріальної контори про видачу Свідоцтва про право власності на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , але отримав Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій за вих. №2570/02-31 від 28.09.2023 року у зв`язку з тим, що частка померлої в праві спільної сумісної власності на вказану квартиру не визначена, а також у зв`язку з неможливістю визначити склад спадкового майна. Заявник вказує, що крім нього як чина померлої, є ще чоловік - ОСОБА_2 , який був зареєстрований з померлою ОСОБА_3 на день її смерті за однією адресою, але своєю заявою відмовився від прийняття спадщини на користь заявника. На сьогоднішній момент, заявник як єдиний спадкоємець першої черги за законом не може належним чином прийняти спадщину після смерті своєї матері без встановлення часток в судовому порядку, у зв`язку з чим вимушений звернутись з даною заявою до суду.

Ухвалою суду від 13.10.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами окремого провадження.

Витребувано від Сьомої київської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №489/2023 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Представник заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі сторони заявника.

Заінтересована особа ОСОБА_2 - в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідоим.

Представник заінтересованої особи Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації - Стремецька А. О. в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду з заявою про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, просить ухвалити рішення згідно чинного законодавства.

Представник заінтересованої особи Київської міської ради - Харитонов М. С. в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, просить розглянути справу згідно норм чинного законодавства.

Представник заінтересованої особи Сьомої київської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, державний нотаріус заяінтересованої особи Гасс В. Ю. звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без їхньої участі.

Суд, дослідивши наявні у справі письмові докази, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності та кожен окремо, приходить до висновку про те, що заява ОСОБА_5 підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Судом встановлено, що 13 травня 1972 року видано свідоцтво про народження заявника ОСОБА_1 , батьками записані: батько - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а. с. 10)

26 жовтня 1995 року між продавцями та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було укладено договір купівлі - продажу нерухомості, зареєстрованого Київською універсальною біржою 26.10.1995 року за №5729/8797, за яким, покупці набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 8)

Згідно з реєстраційної посвідки, виданої Київським міським бюро технічної інвентаризації, кв. АДРЕСА_1 зареєстровано за громадянинами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 як особиста власність на підставі вищевказаного договору Купівлі - продажу нерухомості. (а. с. 9)

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а. с. 23)

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

За нормою частини першої статті 1258 Цивільного кодексу України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. (ст.1270 Цивільного кодексу України)

Таким чином, внаслідок відкриття спадщини у спадкоємців за законом або за заповітом виникає право спадкування. Спадкове майно переходить до спадкоємців лише за умови, що вони виявили згоду щодо прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до положень частини першої, третьої та п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №489/2023 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 звернувся до Сьомої київської нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Також, батько заявника ОСОБА_2 звернувся до державної нотаріальної контори з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 .

Таким чином, з матеріалів спадкової справи вбачається, що єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно положень статті 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

28 вересня 2023 року ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 звернувся до державного нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28 вересня 2023 року державним нотаріусом Сьомої київської державної нотаріальної контори Гасс В. Ю. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що розмір частки померлого у квартирі АДРЕСА_1 належним чином не визначений.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).

Згідно з абз. 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Також, згідно ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Як зазначалось вище, договір купівлі - продажу нерухомості, зареєстрованого Київською універсальною біржою 26.10.1995 року за №5729/8797, за яким, покупці набули право власності на квартиру АДРЕСА_1 було укладено між продавцями та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Доказів укладення між співвласниками квартири АДРЕСА_1 договору про визначення часток у спільному майні, або звернення співвласників до суду з вимогами про зміну частки у спільному майні у матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що частки співвласників - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними, тобто, що кожний зі співвласників має по 1/3 частини даної квартири.

Окрім того, встановлення даного факту має визначальне значення для заявника, оскільки забезпечить реалізацію спадкових прав у зв`язку зі смертю його матері.

Аналізуючи наведене, надані суду письмові докази у їх сукупності, враховуючи фактичні дані, які в них містяться, обставини, встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Київська міська рада, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, Сьома київська державна нотаріальна контора про факту, що частки співвласників у праві сумісної власності є рівними є обгрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Київська міська рада, Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація, Сьома київська державна нотаріальна контора про факту, що частки співвласників у праві сумісної власності є рівними - задовольнити.

Встановити факт що частки співвласників - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 є рівними, тобто, що кожний зі співвласників має по 1/3 частини даної квартири.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 01.12.2023 року.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Заінтересована особа - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

Заінтересована особа - Київська міська рада(01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36, );

Заінтересована особа - Дніпровська районна в місті Києві державна адміністрація(02094, м. Київ, бул. Праці, буд. 1/1, );

Заінтересована особа - Сьома київська державна нотаріальна контора(02068, м. Київ, вул. А. Ахматової, буд. 7/15, ).

Суддя -