Номер провадження № 2/521/4415/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 грудня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді Громіка Д.Д.,

при секретарі Котигорох Н.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Територіальний відділ служби у справах дітей Одеської міської ради у Малиновському районі про невідкладне відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Територіальний відділ служби у справах дітей Одеської міської ради у Малиновському районі про невідкладне відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів.

Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дитина чоловічої статі ОСОБА_2 . Батько дитини невідомий.

До Служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло повідомлення від особи, яка відмовилася надати свої персональні данні та повідомила, що за адресою: АДРЕСА_1 проживає родина, в якій вживають наркотичні речовини та виховується малолітня дитина.

Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради 08.06.2023 року було здійснено негайний виїзд за вказаною адресою, де було встановлено, що у квартирі перебуває мати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі своєю малолітньою дитиною. Також, у квартирі перебували сторонні особи з ознаками вживання наркотичних речовин. Житлово-побутові умови у квартирі не задовільні, порушені санітарно-гігієнічні норми, брудно, скрізь таргани, домашні меблі не безпечні для використання.

Малолітня дитина не забезпечена медичною допомогою, харчуванням та доглядом. Під час первинного огляду лікарями у малолітнього виявлені: пахова грижа, абсцес потилиці та педикульоз.

Відповідно до письмових пояснень матері дитини - ОСОБА_3 , вона ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину, ОСОБА_2 , але свідоцтво про народження у дитини відсутнє, також ОСОБА_3 загубила свій паспорт громадянина України. За адресою: АДРЕСА_1 , вона знаходилась у своїх друзів зі своєю малолітньою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має ще двох дітей: неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які на літніх канікулах знаходяться у бабусі за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до п.п. 5, 9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 р. № 585, 08.06.2023 було проведено оцінку рівня безпеки дитини.

Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини було встановлено, що перебування дитини чоловічої статі, ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю негативно впливає на його життя, стан здоров`я, розвиток дитини та призводить до неналежного рівня задоволення її індивідуальних потреб відповідно до віку, загрожує його життю та здоров`ю.

Дитину було направлено до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради.

Оскільки, для вирішення подальшої долі дитини та надання дитині статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, яка відібрана у матері без позбавлення батьківських прав необхідне рішення суду, просить суд задовольнити даний позов, та ухвалити рішення, яким відібрати дитину чоловічої статі, ІНФОРМАЦІЯ_3 , у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав, стягнути із ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 всіх видів її заробітку (доходу).

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 30.06.2023 року було постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.09.2023 року було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак надіслав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд провести розгляд справи за його відсутності та проти проведення заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 повторно не з`явилась у судове засідання без поважних причин. Про час та місце розгляду справи відповідач сповіщалась належним чином. Відзив у визначений судом строк відповідач не подавала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, надіслала до суду заяву, у якій просили суд позовні вимоги задовольнити та справу слухати за їх відсутності.

За таких обставин суд, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення, згідно до ст.280 ЦПК України.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

На підставі ст.ст. 12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 1 статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 у ОСОБА_1 народилась дитина чоловічої статі ОСОБА_2 . Батько дитини невідомий. Зі слів матері свідоцтво про народження дитини втрачене.

Спеціалістами Служби у справах дітей Одеської міської ради 08.06.2023 було здійснено негайний виїзд за вказаною адресою, де було встановлено, що у квартирі перебуває мати малолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі своєю малолітньою дитиною. Також, у квартирі перебували сторонні особи з ознаками вживання наркотичних речовин. Житлово-побутові умови у квартирі не задовільні, порушені санітарно-гігієнічні норми, брудно, скрізь таргани, домашні меблі небезпечні для використання.

Малолітня дитина не забезпечена медичною допомогою, харчуванням та доглядом. Під час первинного огляду лікарями у малолітнього виявлені: пахова грижа, абсцес потилиці та педикульоз.

Відповідно до письмових пояснень матері дитини - ОСОБА_3 , вона ІНФОРМАЦІЯ_2 народила дитину ОСОБА_2 , але свідоцтво про народження у дитини відсутнє, також ОСОБА_3 загубила свій паспорт громадянина України. За адресою: АДРЕСА_1 , вона знаходилась у своїх друзів зі своєю малолітньою дитиною ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має ще двох дітей: неповнолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які на літніх канікулах знаходяться у бабусі за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до п.п. 5, 9 Порядку забезпечення соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі дітей, які постраждали від жорстокого поводження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2020 р. № 585, 08.06.2023 було проведено оцінку рівня безпеки дитини.

Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дитини було встановлено, що перебування дитини чоловічої статі, ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з матір`ю негативно впливає на його життя, стан здоров`я, розвиток дитини та призводить до неналежного рівня задоволення її індивідуальних потреб відповідно до віку, загрожує його життю та здоров`ю.

Дитину було направлено до КНП «Міський спеціалізований будинок дитини № 1» Одеської міської ради.

Малиновського районною адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження № 193/01-06 від 13.06.2023 «Про невідкладне відібрання новонародженої дитини чоловічої статі, ІНФОРМАЦІЯ_3 , у матері ОСОБА_1 та тимчасове влаштування дитини до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення». Також 13.06.2023 року за № 1523/01-20 органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було направлено лист з копією зазначеного розпорядження до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси відповідно до вимог ч. 2 ст. 170 Сімейного кодексу України.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Згідно із Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, (далі - Конвенція), держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці вживають всіх необхідних законодавчих, адміністративних, соціальних і просвітніх заходів з метою захисту дитини від усіх форм фізичного та психологічного насильства, образи чи зловживань, відсутності піклування чи недбалого і брутального поводження та експлуатації, включаючи сексуальні зловживання, з боку батьків, законних опікунів чи будь-якої іншої особи, яка турбується про дитину.

Статтею 18 Конвенції визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Принцип 6 Декларації прав дитини 1959 року проголошує, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір`ю.

Відповідно до частини 4 статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

Європейський суд з прав людини зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

З огляду на викладене суд зазначає, що основними підставами для відібрання дитини від батьків серед іншого є випадки, що охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання та ухиляння батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Така небезпека може випливати не лише із поведінки батьків, а й із їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 СК України, у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. У цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про організацію забезпечення соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», правого статусу дитини, позбавленої батьківського піклування» за умови втрати дитиною батьківського піклування відповідна служба у справах дітей зобов`язана протягом двох місяців підготувати комплект документів, який підтверджує набуття дитиною статусу дитини сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що безвідповідальне ставлення відповідачки ОСОБА_1 до малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , створює ризик для життя, здоров`я та морального виховання малолітньої дитини, небажання матері дитини цікавитися розвитком, здоров`ям та долею власного сина суперечить інтересам дитини, а тому суд приходить до висновку про доцільність відібрання дитини від ОСОБА_1 без позбавлення її батьківських прав та вважає, що повернення дитини матері можливе лише за умови, якщо перестануть існувати всі обставини, які стали підставою для її відібрання.

Суд зауважує, що відібрання дітей у батьків це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Отже, відповідачка не позбавлена можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та звернутись в суд із позовом про повернення їй дитини.

Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року також передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 ЦПК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину.

У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в частині першій статті 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно приписів ст. 191 ч. 1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до переконання, що із ОСОБА_1 слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі по 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідачки в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за кожну вимогу немайнового характеру, що в сукупності складає 2147,20 грн., встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2023 року (рік звернення до суду з позовом).

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідачів в користь аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 164, 166, 170, 182, 183 СК України, керуючись ст. ст. 4, 12, 19, 81, 141, 247, 263-265, 354, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву органу Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Територіальний відділ служби у справах дітей Одеської міської ради у Малиновському районі про невідкладне відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів задовольнити.

Відібрати малолітню дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , без позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на особовий рахунок дитини, починаючи з 21.06.2023 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного тексту заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 08 грудня 2023 року.

Суддя: Д.Д. Громік