№ 2/183/1039/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2023 року м.Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Котенко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє, самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кабісова Юлія Тегівна, про визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

30 серпня 2022 року представник ОСОБА_1 адвокат Заботін Віталій Вікторович звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, в якому просить: визнати за позивачем право власності на недоотриману пенсію після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідача на користь позивача 75956,48 грн у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_3 ОСОБА_2 , після смерті якого позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. За запит нотаріуса щодо недоотриманої пенсії її чоловіком ГУ ПФУ в Луганській області надало відповідь, що розмір недоотриманої пенсії померлим ОСОБА_2 не входить до складу спадщини, а тому нотаріусу відповідні відомості надані не були, що позбавило можливість нотаріусу видати відповідне свідоцтво про право на спадщину у вигляді недоотриманої пенсії спадкодавцем.

На запит адвоката повідомлено, що розмір недоотриманої ОСОБА_2 пенсії за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2020 року складає 75956,48 грн

Враховуючи, що в результаті ненадання відомостей до спадкової справи про розмір недоотриманої пенсії чоловіка, позивач позбавлена можливості навіть оформити свої спадкові права та отримати зазначений розмір пенсії, позивач змушений звернутися до суду з цією позовною заявою.

Розпорядженням голови Верховного суду від 06.03.2022 року №1/2/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до ч.7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», з урахуванням неможливості судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність справ Сєверодонецького міського суду Луганської області на Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Відповідачем поданий відзив на позов, який обґрунтовано тим, що відповідно ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ в Луганській області, як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як внутрішньо переміщена особа. У зв`язку з отриманням інформації про перебування ОСОБА_2 на непідконтрольній українській владі території понад 60 днів з 01 травня 2018 року виплату йому пенсії було призупинено. Із заявою про поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 не звертався. 16 січня 2021 року на адресу ПФУ надійшов запит нотаріуса про надання інформації про розмір невиплаченої пенсії ОСОБА_2 . Листом від 20 січня 2021 року було надана відповідь, що право на отримання недоотриманої померлим ОСОБА_2 пенсії мають право члени сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на момент його смерті, за їх зверненням, якщо воно надійшло не пізніше 6 місяців з моменту сперті пенсіонера. Позивач з такою заявою у встановлений строк не зверталася. Зазначений розмір пенсії не входить до складу спадщини. Крім того 31 серпня 2021 року на адресу ПФУ надійшов адвокатський запит щодо суми невиплаченої пенсії ОСОБА_2 , на який була надана відповідь. А тому з огляду на зазначена та посилаючись на вимоги ст. 61 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», просить позовні вимоги залишити без задоволення у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, в позовній заяві просили розглядати справу за їх відсутності, наполягали на задоволені позову.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надавши суду відзив на позовну заяву.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою суду від 01 вересня 2022 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

04 жовтня 2023 року постановлено ухвалу про розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначене підготовче провадження.

Ухвалою суду від 01 листопада 2022 року у справі залучено третьої особою нотаріуса, яким заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 та витребувано копію спадкової справи.

26 квітня 2023 року на адресу суду надійшла копія спадкової справи, заведену після смерті ОСОБА_2

17 травня 2023 року ухвалою суду закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

На підставі ст. ст. 12, 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.ст.76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для справи. Докази повинні бути належними, допустимими та достовірними. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом по справі встановлені наступні обставини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 виданого Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Позивач у справі, відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого Ленінським районним РАЦС м.Ворошиловград 11 жовтня 1980 року є дружиною ОСОБА_2

04 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кабісовою Ю.Т. заведено спадкову справу № 3/2021 після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі заяви спадкоємця дружини ОСОБА_1 . Відповідно до копії спадкової справи інших спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 немає.

В межах спадкової справи нотаріусом направлений запит до ГУ ПФУ в Луганській області, щодо надання відомостей про розмір недоотриманої пенсії спадкодавцем ОСОБА_2 20 січня 2021 року ГУ ПФУ в Луганській області надано відповідь на запит нотаріуса із посиланням на вимоги ст. 61 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що розмір недоотриманої пенсії ОСОБА_2 не входить до складу спадщини і виплачується тим членам сім`ї, які звернулися за її одержанням не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера.

02 вересня 2021 року за вих.. № 1200-0405-8/34046 ГУ ПФУ в Луганській області на запит адвоката Заботіна В., що діє в інтересах ОСОБА_1 , надало відповідь, що розмір невиплаченої/недоотриманої ОСОБА_2 пенсії за період з 01 травня 2018 року по 30 червня 2020 року склала 75956,48 грн.

Позивач звернувся до суду з означеним позовом у зв`язку з неможливістю отримання спадщини, у вигляді недоотриманої спадкодавцем пенсії.

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону.

Права і свободи людини та їх гарантії, відповідно до статті 3 Конституції України, визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм правом та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до положень статей 1216, 1218, 1219 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України спадкоємцями за законом першої черги є діти спадкодавця та той з подружжя, хто його пережив, батьки.

Отже, позивач (яка є дружиною спадкодавця) у відповідності до положень ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем за законом першої черги.

За правилами ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. За приписами ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позивач звернувся до суду через об`єктивні обставин, незалежні від його волі, які позбавляють його можливості оформити спадкові права і отримати спадщину, а тому, з урахуванням принципу верховенства права, наявності у нього законних очікувань на отримання у спадок належної спадкодавцю соціальної виплати, його право підлягає захисту судом.

Виходячи з вищенаведеного, судом встановлено, що позивач належить до спадкоємців за законом першої черги після свого чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , інших спадкоємців за законом чи заповітом не встановлено, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності на недоотриману пенсію після померлого чоловіка ОСОБА_2 .

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача неодержаної ОСОБА_2 за життя пенсії, яка після його смерті увійшла до спадкового майна, суд зазначає наступне.

Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(Конвенцію ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Підстави припинення виплати пенсії передбачені ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме - за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; у разі смерті пенсіонера; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; в інших випадках, передбачених законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 7.11.2014 року затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства, відповідно до якого у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Відповідно до п.3 цієї Постанови територіальні органи Пенсійного фонду України зобов`язані керуватись положеннями ст. 49 вказаного Закону - припиняти виплату пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду за наявності вищевказаних підстав. Відсутність зазначеного рішення свідчить, що нараховані суми пенсії повинні виплачуватися.

Статтею 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

У постанові Верховного Суду у справі № 802/402/18 від 03 травня 2018 року зазначено, що пенсія особи є її приватною власністю й припинення її та невиплата не у спосіб, передбачений Законом, є втручанням в право людини на власність, а також встановлені судом обставини щодо відсутності вини пенсіонера у неотриманні пенсії та припинення такої виплати внаслідок бойових дій на території Луганської області за відсутності інших підстав припинення, тому вказано, що позивач як дружина померлого до спливу шестимісячного строку (ст. 52 Закону) має право на виплату недоотриманої пенсії за минулий час без обмежень будь-яким строком.

Статтею 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій статті 52 цього Закону, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить про те, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя.

Відповідно до ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, увійшла до складу спадщини та позивач як спадкоємець має право на виплату відповідної суми.

Згідно матеріалів справи пенсія ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01.05.2018 року по червень 2020 року в розмірі 75956,48 грн виплачена не була. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму.

Відповідно до ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», на яку посилається відповідач в обґрунтування свого відзиву суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Матеріалами справи встановлено, що позивач не звернувся до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії та не оформив свідоцтво про право на спадкування за законом після свого чоловіка у шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця з вини відповідача, який на запит нотаріуса надавав відомості про те, що розмір невиплаченої ОСОБА_2 пенсії не входить до складу спадщини. На запит нотаріуса також не були надані відомості про наявність недоотриманої пенсії ОСОБА_2 .

Відповідно до положень статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми не отриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що дана норма розповсюджується на правовідносини з приводу виплати нарахованих сум пенсії, але своєчасно не отриманих пенсіонером з власної вини та не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Отже, норми ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини, що регулюються нормами ст.1227 ЦК України та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, є спадкоємцем майна чоловіка ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у склад спадщини входить грошова сума недоотриманої пенсії, яка належала спадкодавцю ОСОБА_2 у сумі 75956,48 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) рішення від 10 лютого 2010 року).

Крім того, вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача обґрунтовані та доведені ті обставини, на які він посилається як на підстави вимог позивача про стягнення з відповідача недоотриманої пенсії в порядку спадкування в розмірі 75956,48 грн.

З огляду на викладене, суд вважає невиплату позивачу недоотриманої пенсії його померлого чоловіка необґрунтованою та такою, що спростовується встановленими судом обставинами та наведеними вище нормами матеріального права, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача підлягає стягненню сума в розмірі 75956,48 грн.

У зв`язку з задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати пропорційно розміру задоволенню позовних вимог зі сплати судового збору в сумі 908 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями141,264,265,268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на недоотриману пенсію останнього у розмірі 75956 (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 48 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді недоотриманої пенсії у розмірі 75956 (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 48 копійок..

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області за рахунок відповідних бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, код ЄДРПОУ 21782461, вул. Шевченка, 9,м.Сєвєродонецьк, Луганська область.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кабісова Юлія Тегівна, адреса: Русанівський бульвар, буд. 7, м.Київ, 02154

Суддя І.Г.Дубовенко