Справа № 750/9500/23
Провадження № 2/750/1354/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Логвіної Т.В.,

секретаря Примак Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування рішень про державну реєстрацію прав власності, визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування,

третя особа: приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Бєгаєва Ганна Михайлівна, Друга чернігівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 , ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом та просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30694691 від 29.07.2016, внесене приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Бєгаєвою Ганною Михайлівною, що стало підставою для реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_3 на 1/4 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 15645959, дата реєстрації 26.07.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30694691 від 29.07.2016, внесене приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Бєгаєвою Ганною Михайлівною, що стало підставою для реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_2 на 1/4 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 15646000, дата реєстрації 26.07.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, припинити право власності ОСОБА_6 та ОСОБА_2 на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 15645959, дата реєстрації 26.07.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, визнати за позивачем права власності та обов`язки забудовника стосовно здачі в експлуатацію 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 ), з подальшою реєстрацією права власності на це нерухоме майно, отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час там місце розгляду справи сповіщались належним чином.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про час там місце розгляду справи сповіщались належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 01 червня 2016 року по справі №750/2648/16-ц задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Чернігівської міської ради про визнання права власності, яким визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину житлового будинку (квартира АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнано за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 1/4 частину житлового будинку (квартира АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 11 квітня 2018 року було задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_8 та скасовано вказане рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 01 червня 2016 року по справі №750/2648/16-ц, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спірний житловий будинок відмовлено у повному обсязі.

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 01 червня 2016 року, яким за відповідачами по справі було визнано право власності по 1/4 частині на спірний житловий будинок скасовано, що свідчить про незаконність проведеної за ними приватним нотаріусом державної реєстрації права власності на це нерухоме майно і свідчить про необхідність скасування рішень про державну реєстрацію прав власності.

Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 17 вересня 2019 року по справі №750/6180/19 задоволено позовні вимоги ОСОБА_8 до Чернігівської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про скасування рішень про державну реєстрацію прав власності, визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30694691 від 29.07.2016, внесене приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Бегасвою Ганною Михайлівною, що стало підставою для реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_6 на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 15645959, дата реєстрації 26.07.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Скасовано рішення про державну ресстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30694691 від 29.07.2016, внесене приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Бегасвою Ганною Михайлівною, що стало підставою для реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 15646000, дата реєстрації 26.07.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Визнано за ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , права власності та обов`язки забудовника стосовно здачі в експлуатацію 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 ), з подальшою реєстрацією права власності на це нерухоме майно, отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Ухвалюючи вказане судове рішення, суд першої інстанції встановив, що вказаний вище спірний житловий будинок є саме об`єктом незавершеного будівництва, оскільки померлий спадкодавець за свого життя не здійснив за собою реєстрацію права власності на нього, і був збудований за час шлюбу за спільні кошти та спільними зусиллями подружжя ОСОБА_9 , тобто є об`єктом їх спільної сумісної власності подружжя, в зв`язку з чим позивач по справі ОСОБА_8 набула прав та обов`язків забудовника на 1/2 частину цього спільного сумісного майна. Крім того, ОСОБА_8 у відповідності до приписів 1241 ЦК України має право, як непрацездатна вдова ОСОБА_7 , на обов`язку частку у спадщині після смерті останнього, тобто на 1/6 частину прав та обов`язків забудовника.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_2 здійснили неправомірну реєстрацію за собою права власності на частину вказаного житлового будинку, оскільки спірний житловий будинок будувався подружжям ОСОБА_9 в період перебування у зареєстрованому шлюбі, право власності на цей об`єкт у встановленому законом порядку зареєстровано не було, а тому померлий спадкодавець не набув права власності на цей житловий будинок за свого життя та зважаючи на те, що ОСОБА_8 , як непрацездатна вдова має, у відповідності до приписів ст. 1241 ЦК України, право на обов`язкову частку у спадщині після смерті свого чоловіка ОСОБА_7 .

Рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 17 вересня 2019 року по справі №750/6180/19 набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_8 , матір позивача по справі, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 31 жовтня 2019 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 3186.

Після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина, яка складається зокрема із 2/3 частини прав та обов`язків забудовника на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_2 ), яка у відповідності до рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 17 вересня 2019 року по справі №750/6180/19, свої майнові права за життя на цей об`єкт не зареєструвала, у зв`язку з чим не набула права власності на цей житловий будинок.

Постановою державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори №2713/02-31 від 04 листопада 2021 року, позивачу як спадкоємцю за законом першої черги після смерті матері, було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 2/3 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що правовстановлюючі документи на вищезазначену частину житлового будинку відсутні.

З витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації від 17 серпня 2021 року вбачається, що на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні документи на право проведення будівельних робіт.

Як вбачається з копії спадкової справи щодо майна після смерті ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до Другої чернігівської державної нотаріальної контори 11 грудня 2019.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Приписами ст.ст. 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають другий з подружжя, який його пережив, діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті.

Частиною 1 статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов`язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов`язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов`язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов`язкову частку.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об`єкт нерухомого майна» (ч. 1 ст. 181, п. 6 ч.І ст. 346, статті 350, 351), вживаються також інші поняття, наприклад: «об`єкт незавершеного будівництва» (ст. 331), «об`єкт будівництва» (статті 876, 877, 879-881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.

Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке за передбачених законом умов може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію, визнати права та обов`язки забудовника.

Згідно п.п. 7, 8 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вбачається, що якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (ч. 1 ст. 376 ЦК) до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року по справі № 6-47цс16.

Оцінюючи докази в їх сукупності, та враховуючи, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 17 вересня 2019 року, визнано за ОСОБА_8 права власності та обов`язки забудовника стосовно здачі в експлуатацію 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ), з подальшою реєстрацією права власності на це нерухоме майно, отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно, а позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8 , то суд доходить висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір в сумі 5368 грн. за подання позовної заяви, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підтвердження понесених витрат по справі, позивачем надано копію договору про надання правової (правничої) допомоги від 24 травня 2023, укладеного між позивачем та адвокатом Кравченком В.В., акт-розрахунок судових витрат від 27 червня 2023 року, квитанцію до прибуткового касового ордера від 17.06.2023 про сплату 16000 грн.

Враховуючи категорію складності справи та надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що заявлена стороною позивача сума витрат за надання правничої допомоги відповідає вимогам ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Підстав для зменшення розміру витрат судом не встановлено, у зв`язку з чим витрати на правничу допомогу в сумі 16000 грн. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до територіальної громади міста Чернігова в особі Чернігівської міської ради (вул. Магістратська, 7, м. Чернігів, ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про скасування рішень про державну реєстрацію прав власності, визнання прав та обов`язків забудовника в порядку спадкування - задовольнити.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30694691 від 29.07.2016, внесене приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Бєгаєвою Ганною Михайлівною, що стало підставою для реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_3 на 1/4 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 15645959, дата реєстрації 26.07.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30694691 від 29.07.2016, внесене приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Бєгаєвою Ганною Михайлівною, що стало підставою для реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ОСОБА_2 на 1/4 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 15646000, дата реєстрації 26.07.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Припинити право власності ОСОБА_6 на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 15645959, дата реєстрації 26.07.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Припинити право власності ОСОБА_2 на частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 15645959, дата реєстрації 26.07.2016, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , права власності та обов`язки забудовника стосовно здачі в експлуатацію 2/3 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 ), з подальшою реєстрацією права власності на це нерухоме майно, отримання свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі по 8000 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі по 2684 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 07.12.2023.

Суддя: