Справа № 192/2448/23
Провадження № 2-н/192/474/23
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"11" грудня 2023 р. суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області Тітова О.О., розглянувши в смт Солоне Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

встановив:

08 грудня 2023 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Суд, дослідивши подану заяву приходить до такого висновку.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Частиною 2 статті 163 ЦПК України передбачено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, зокрема, місце проживання чи перебування заявника і боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, обставини, на яких ґрунтуються вимоги заявника та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч.3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються документи, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Подана заява не відповідає вказаним вимогам.

Заявником не зазначено свого місця проживання чи місця перебування, відомості про наявність або відсутність власного електронного кабінету, електронного кабінету боржника.

Заявник обґрунтовує свої вимоги про стягнення аліментів на утримання сина тим, що неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 після розірвання шлюбу проживає разом із заявником та знаходиться на його утриманні, а боржник проживає окремо та надає допомогу розмір якої визначає на власний розсуд.

Разом з тим, згідно зазначених відомостей та наданих суду документів вбачається, що батьки разом з дитиною зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 , відомості про фактичне місце проживання боржника не зазначено, як не зазначено і доказів на підтвердження перебування малолітнього сина на утриманні заявника.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 ЦПК України.

Враховуючи, що заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, оскільки не зазначено відомостей щодо місця проживання чи перебування заявника, про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи, не додано документів на підтвердження обставин в обґрунтування стягнення аліментів з матері, зареєстрованим місцем проживання якої є зареєстроване місце проживання заявника та дитини, у видачі судового наказу слід відмовити на підставі п.1 ч.1 ст. 165 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 165ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити ОСОБА_1 право повторного звернення з такою самою заявою після усунення недоліків заяви.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Тітова О.О.