У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2023 Справа №607/24093/23

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, у якій просив вжити заходи забезпечення позову, а саме накласти арешт на земельні ділянки, які належать на праві приватної власності ОСОБА_2 , а саме:

кадастровий номер :01:001:0147, площею 2,569 га, розташована в Тернопільській області, Гусятинський район, с/рада Лежанівська, реєстраційний номер нерухомого майна 216;

кадастровий номер :01:001:0042, площею 1,6345, розташована в Тернопільській області, Гусятинський район, с/рада Клювинська, реєстраційний номер нерухомого майна 16.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначив, що 27 січня 2017 року відповідно до власноруч написаної розписки ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 18 190 доларів США. Дані грошові кошти відповідач отримав 27 січня 2017 року та зобов`язався повернути позивачу до 10 лютого 2017 року.

Однак, всупереч наведеним строкам, ОСОБА_2 борг в повному обсязі не повернув, а одержані у заявника кошти повертав частинами, а саме 10 лютого 2017 року 1 000 дол. США, 15 травня 2019 року 2 000 дол. США та 21 лютого 2021 року 2 000 дол. США, тобто загальна сума поверненої частини боргу склала 5 000 доларів США. По факту отримання від ОСОБА_1 грошових коштів ним були написані розписки, оригінали яких були передані позичальнику, а копії залишилися у позикодавця та долучені до даної заяви.

Таким чином, станом на сьогоднішній день, ОСОБА_2 в повній мірі не виконав своїх зобов`язань щодо повернення отриманих по розписці грошових коштів та за ОСОБА_2 наявна заборгованість перед ОСОБА_1 у розмірі 13 190 доларів США.

Таким чином, відповідно до підготовлених розрахунків, а саме розрахунку 3 % річних за користування грошовими коштами, станом на день подання даної позовної заяви заборгованість позичальника є наступною:

1) основна сума боргу 13 190 доларів США;

2) 3 відсотків річних 1 058,09 доларів США

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 повертав частину боргу декількома платежами останній з яких був 21 лютого 2021 року, то даними виплатами позичальник визнав наявність боргу, що є підставою для переривання перебігу позовної давності. Таким чином, новий строк позовної давності необхідно обчислювати саме з дати останньої сплати боргу, а саме з 21 лютого 2021 року.

Відповідно до відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно у власності ОСОБА_2 знаходяться земельні ділянки:

кадастровий номер :01:001:0147, площею 2,569 га, розташована в Тернопільській області, Гусятинський район, с/рада Лежанівська;

кадастровий номер :01:001:0042, площею 1,6345, розташована в Тернопільській області, Гусятинський район, с/рада Клювинська.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_2 до цього часу не виконав свої зобов`язання щодо повернення боргу, у заявника є припущення, що він не має наміру повертати борг, що ставить під загрозу виконання рішення суду, а тому вважаю за доцільне звернутися із заявою про забезпечення позовних вимог до подачі позову про стягнення боргу за договором позики, а саме накладення арешту на нерухоме майно позичальника, зазначені земельні ділянки.

Заявник (позивач) ОСОБА_1 має зареєстроване в установленому законом порядку місця проживання на території України (довідка додається), а також має майно, що знаходиться на території України (витяг додається). Накладення судом арешту на земельні ділянки не буде перешкоджати їх власнику у фактичному користуванні ділянками, не перешкоджатиме проведенню сільськогосподарських робіт на ділянках. Тому підстав для застосування зустрічного забезпечення немає.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд доходить до таких висновків.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будьякій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріальноправових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільнопроцесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Пункт 6 вказаної Постанови містить роз`яснення про те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 08 травня 2019 року у справі № 487/7097/18 та від 25 вересня 2019 року у справі №320/3560/18, Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Як вбачається із Інформаційної довідки № 353170206 від 06 листопада 2023 року, ОСОБА_2 належать земельні ділянки:

- кадастровий номер :01:001:0147, площею 2,569 га, розташована в Тернопільській області, Гусятинський район, с/рада Лежанівська, реєстраційний номер нерухомого майна 216;

- кадастровий номер :01:001:0042, площею 1,6345, розташована в Тернопільській області, Гусятинський район, с/рада Клювинська, реєстраційний номер нерухомого майна 16.

Відтак, проаналізувавши матеріали справи та доводи заяви про забезпечення позову, враховуючи те, що між сторонами можливий спір щодо стягнення заборгованості у розмірі 14 248,09 доларів США, суд доходить до висновку про наявність підстав для накладення арешту на земельні ділянки, які належать на праві приватної власності ОСОБА_2 , оскільки невжиття саме такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся з позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення заяви про забезпечення позову, суд дотримується принципів співмірності та пропорційності застосування заходів забезпечення позову, які полягають в дотриманні балансу вимог позивача з можливими негативними наслідками для відповідачів.

Суд звертає увагу, що застосування такого заходу забезпечення позову не обмежує власника майна у праві володіти і користуватися земельними ділянками.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 149153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки, які належать на праві приватної власності ОСОБА_2 , а саме:

- кадастровий номер :01:001:0147, площею 2,569 га, розташована в Тернопільській області, Гусятинський район, с/рада Лежанівська, реєстраційний номер нерухомого майна 216;

- кадастровий номер :01:001:0042, площею 1,6345, розташована в Тернопільській області, Гусятинський район, с/рада Клювинська, реєстраційний номер нерухомого майна 16.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати учасникам справи, Відділу державної виконавчої служби у м. Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Острозького, 14, м. Тернопіль, 46002,) та Гусятинському відділу державної виконавчої служби у Чортківському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Суходільська, 7, смт. Гусятин, Гусятинський район, Тернопільська область, ), для негайного виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О. Я. Герчаківська