Справа № 569/5960/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі судді Левчука О.В.,

за участі секретаря судового засідання Янок М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк"

до ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В засіданні приймали участь:

представник позивача: ОСОБА_4 ;

представник відповідачів: Мартинов О. Ю.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Свої вимоги мотивує тим, що 02 серпня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №01/06/К-Ф. Відповідно до п.1.1 кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в сумі 150 600,00 (сто п`ятдесят тисяч шістсот) доларів США на строк з 02 серпня 2006 року по 01 серпня 2031 року із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,9 % річних. 02 серпня 2006 року між Банком та ОСОБА_5 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки №01/06/І-Ф, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк O.A. за реєстровим №1313 (надалі - договір іпотеки), предметом якого є нерухоме майно:

- (п.2.1.1.) житловий будинок (цегла, заг.пл. 153,1 м.кв), господарська будівля (цегла), замощення (ФЕМ), огорожа (метал.ков.), хвіртка (метал.ков.), загальною площею 153,1 кв.м., що знаходиться: АДРЕСА_1 , зареєстрованого Рівненським міським БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за р. №2867361 та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк O.A. 02.08.2006 за реєстром №1307;

- (п.2.1.20 земельна ділянка, на якій знаходиться нерухоме майно, площею 0,0509 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк O.A. 02.08.2006 за реєстром №1310. Відповідно до п.2.2 договору іпотеки №01/06/І-Ф від 02.08.2006, за згодою сторін предмет іпотеки оцінено в 732 000,00 грн. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 31.03.2017 у справі № 569/2032/16-ц визнано померлим ОСОБА_5 , свідоцтво серії НОМЕР_1 про смерть позичальника - ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Банку стало відомо 08.07.2019. 30.07.2019 за вих.№50308/280/2019 до Другої Рівненської державної нотаріальної контори було направлено вимогу (претензію) про обов`язок спадкоємця ОСОБА_5 . Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Особами, що проживали разом з спадкоємцем є:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Розмір заборгованості за Кредитним договором, станом на момент направлення вимоги (претензії) складає: заборгованість по кредиту прострочена 116 545,40 дол. США; заборгованість по процентах прострочена 154 203,95 дол. США; згідно з п.4.2 Договору іпотеки № 01/06Л-Ф від 02.08.20 - штраф за невиконання чи неналежне виконання п.3.3.1 - 3.3.10 становить 36 600,00 грн. Всього заборгованість - 270 749,35 дол. США та 36 600,00 грн.

Просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №01/06/К-Ф від 02 серпня 2006 року в сумі 270 749,35 дол. США та 36 600,00 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №01/06Л-Ф від 02 серпня 2006 року: житловий будинок (цегла, заг.пл.153,1 м.кв), господарська будівля (цегла), замощення (ФЕМ), огорожа (метал.ков,), хвіртка (метал.ков.), загальною площею 153,1 кв.м., що знаходиться: АДРЕСА_1 , зареєстрованого Рівненським міським БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за р. №2867361; земельну ділянку, на якій знаходиться нерухоме майно, площею 0,0509 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 ; встановити початкову ціну продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів, в розмірі визначеному суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Також позивач просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» (код за , МФО 320478) понесені судові витрати в сумі 10 980,00 грн.

Ухвалою суду від 07.04.2021 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

21 квітня 2021 року від представника відповідачки ОСОБА_7 - адвоката Мартинова О.Ю. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він вказав, що серед доказів, долучених до позовної заяви і якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги наявне рішення Рівненського міського суду від 18.10.2013 у справі 569/13472/13-ц, відповідно до якого в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 01/06/К-Ф від 02.08.2006 в сумі 181 914,18 доларів США та 388 757,04 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 01/06/І-Ф від 02.08.2006: житловий будинок (цегла, заг.пл.153,1 м.кв), господарська будівля (цегла), замощення (ФЕМ), огорожа (метал.ков,), хвіртка (метал.ков.), загальною площею 153,1 кв.м., що знаходиться: АДРЕСА_1 , зареєстрованого Рівненським міським БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за р. №2867361 та належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу; земельну ділянку, на якій знаходиться нерухоме майно, площею 0,0509 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Відповідно до відомостей ЄДРСР рішення Рівненського міського суду від 18.10.2013 у справі № 569/13472/13-ц набрало законної сили 08.01.2014. З огляду на вказане, вважає, що спір між сторонами вже було вирішено.

19 липня 2021 року від представника позивача ОСОБА_4 надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача вказує, що на його думку представник відповідачки помилково прийшов до висновку, що на даний час спір між сторонами вже було вирішено, оскільки позов подано не до первинного іпотекодавця ОСОБА_5 , а до інших осіб (сторін у справі) його спадкоємців ОСОБА_6 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 21.07.2021 витребувано від приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Мурашко Людмили Олександрівни (вул. Набережна, буд. 22, м. Рівне, Рівненська область, 33000) копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24 вересня 2021 року на виконання ухвали суду від 21.07.2021 на адресу суду від приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Мурашко Людмили Олександрівни надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03 лютого 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в справі №918/520/21 Господарського суду Рівненської області про неплатоспроможності боржника ОСОБА_1 .

27 червня 2022 року від представника відповідачки ОСОБА_7 - адвоката Мартинова О.Ю. надійшла також заява про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 918/520/21 Господарського суду Рівненської області про неплатоспроможності боржника ОСОБА_1 .

06 грудня 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про залишення без розгляду його клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 918/520/21 Господарського суду Рівненської області про неплатоспроможності боржника ОСОБА_1 .

06 грудня 2022 року від представника відповідачки ОСОБА_7 - адвоката Мартинова О.Ю. надійшла заява про залишення без розгляду його заяви про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням в справі № 918/520/21 Господарського суду Рівненської області про неплатоспроможності боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 15.12.2022 клопотання представників позивача та відповідачки ОСОБА_2 про зупинення провадження у справі залишено без розгляду, підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті.

04 квітня 2023 року від представника відповідачки ОСОБА_7 - адвоката Мартинова О.Ю. надійшли пояснення у справі, в яких він вказує, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14 вересня 2021 року у справі № 918/520/21 визнано кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на загальну суму 3 652 438,31 грн. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 17 травня 2022 року у справі № 918/520/21 затверджено план реструктуризації боргів ОСОБА_6 . Планом реструктуризації, який було складено сторонами і затверджено господарським судом, сторони домовились, що боржник протягом 10 років зобов`язується сплатити на користь ПАТ «Укргазбанк» 735 591,95 гри. з відсотками (11,27% річних), а ПАТ «Укргазбанк» зобов`язується списати (простити) борг в сумі 2 916 846,36 грн., який виник на підставі договору поруки. Списання (прощення) боргу має буде здійснене банком після повного виконання зобов`язань боржником за реструктуризованим зобов`язанням. Отже, внаслідок затвердження судом плану реструктуризації боргу, сторони замінили первісне зобов`язання новим зобов`язанням. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 15 березня 2023 року затверджено звіт про виконання плану реструктуризації боргів ОСОБА_6 у справі № 918/520/21, з якої вбачається, що ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укргазбанк» сплачено 735 591 грн. 95 коп. та відсотки за даний період часу в розмірі 11,27 % річних. Оскільки планом реструктуризації передбачено списання (прощення) боргу банком після повного виконання зобов`язань боржником за реструктуризованим зобов`язанням, враховуючи виконання боржником реструктуризованого зобов`язання, борг на суму 2 916 846 грн. 36 коп. вважається прощеним (списаним).

21 квітня 2023 року представником позивача ОСОБА_4 подано пояснення по справі, в яких вказав, що важливою умовою новації є наявність наміру сторін вчинити новацію, про який сторони повинні обов`язково вказати у договорі, оскільки за відсутності такого застереження первинне зобов`язання не припиняться, а буде діяти поряд із новим, вважає, що представник відповідача безпідставно посилається на новацію боргу за кредитним договором та рішенням суду, оскільки новації боргу ні за кредитним договором та за рішенням суду не відбулося, договір іпотеки не припинений, зобов`язання за кредитним договором №01/06/К-Ф від 02.08.2006, укладеним між АБ "Укргазбанк" і ОСОБА_5 та рішенням суду у справі №2-3761 від 17.05.2010, у справі №569/13472/13 від 18.10.2013 не виконані.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідачів в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи та врахувавши обставини у справі, встановив таке.

02 серпня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» (надалі - Банк) та ОСОБА_5 (надалі - Позичальник) було укладено кредитний договір №01/06/К-Ф (надалі - кредитний договір).

Відповідно до п.1.1 кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит в сумі 150 600,00 (сто п`ятдесят тисяч шістсот) доларів США на строк з 02 серпня 2006 року по 01 серпня 2031 року із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,9 % річних.

02 серпня 2006 року між Банком та ОСОБА_5 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором було укладено договір іпотеки №01/06/І-Ф, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк O.A. за реєстровим №1313 (надалі - договір іпотеки), предметом якого є нерухоме майно:

- (п.2.1.1.) житловий будинок (цегла, заг.пл. 153,1 м.кв), господарська будівля (цегла), замощення (ФЕМ), огорожа (метал.ков.), хвіртка (метал.ков.), загальною площею 153,1 кв.м., що знаходиться: АДРЕСА_1 , зареєстрованого Рівненським міським БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за р. №2867361 та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк O.A. 02.08.2006 за реєстром №1307;

- (п.2.1.20 земельна ділянка, на якій знаходиться нерухоме майно, площею 0,0509 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Самсонюк O.A. 02.08.2006 за реєстром №1310. Відповідно до п.2.2 договору іпотеки №01/06/І-Ф від 02.08.2006, за згодою сторін предмет іпотеки оцінено в 732 000,00 грн.

Крім того, 02 серпня 2006 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_8 було укладено договір поруки.

Рішенням Рівненського міського суду рівненської області від 17 травня 2010 року позов банку до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про стягнення заборгованості задоволено, стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 02 серпня 2006 року №01/06/К-Ф в сумі 126 205, 94 доларів США, що еквівалентно 1 000 295 грн 66 коп та 7 641 грн 08 коп; стягнуто солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість в сумі 366 000 грн 00 коп. та 1700 грн 00 грн витрат по оплаті судового збору і 120 грн 00 коп. витрат на ІТЗ.

Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18.10.2013 у справі №569/13472/13-ц позов банку до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №01/06/К-Ф від 02.08.2006 в сумі 181 914,18 доларів США та 388 757,04 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 01/06/І-Ф від 02.08.2006: житловий будинок (цегла, заг.пл.153,1 м.кв), господарська будівля (цегла), замощення (ФЕМ), огорожа (метал.ков,), хвіртка (метал.ков.), загальною площею 153,1 кв.м., що знаходиться: АДРЕСА_1 , зареєстрованого Рівненським міським БТІ в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за р. №2867361 та належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу; земельну ділянку, на якій знаходиться нерухоме майно, площею 0,0509 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

23 січня 2014 року на виконання рішення суду у справі №569/13472/13-ц видано виконавчий лист, який був пред`явлений банком до виконання до Рівненського міського відділу ДВС (ВП №51250909).

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31.03.2017 у справі №569/2032/16-ц, ОСОБА_5 оголошено померлим. Вказане рішення набрало законної сили 11 квітня 2017 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Рівненським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 30 травня 2017 року, актовий запис № 4, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Постановою Рівненського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 03 квітня 2019 року ВП №51250909 було закінчене виконавче провадження, у зв`язку з оголошенням ОСОБА_5 померлим.

30 липня 2019 року банком було надіслано до Другої Рівненської державної нотаріальної контори вимогу (претензію) про обов`язок спадкодавця, яка зареєстрована за № 50308/280/2019.

Крім того, судом встановлено, що у провадженні Господарського суду Рівненської області перебувала справа №569/5960/21 за заявою ОСОБА_6 про неплатоспроможність.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 14 вересня 2021 року у справі № 918/520/21 визнано ПАТ «Укргазбанк» забезпеченим кредитором ОСОБА_6 з грошовими вимогами у розмірі 3 652 438,31 грн., які складаються з 3 105 981,53 грн. - сума тіла кредиту, 257 457,26 грн. - прострочена заборгованість по процента, 279 538,44 грн. - три відсотки річних, 7 641,08 грн. пеня, 1 820,00 грн. судові витрати по справі № 2- 3761/2010.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17 травня 2022 року у справі № 918/520/21 затверджено план реструктуризації боргів ОСОБА_6 .

Планом реструктуризації, який було складено сторонами і затверджено господарським судом сторони домовились, що боржник протягом 10 років зобов`язується сплатити на користь ПАТ «Укргазбанк» 735 591,95 грн. з відсотками (11,27% річних), а ПАТ «Укргазбанк» зобов`язується списати (простити) борг в сумі 2 916 846,36 грн., який виник на підставі договору поруки. Списання (прощення) боргу має буде здійснене банком після повного виконання зобов`язань боржником за реструктуризованим зобов`язанням.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 15 березня 2023 року затверджено звіт про виконання плану реструктуризації боргів ОСОБА_6 у справі №918/520/21, якою встановлено, що ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укргазбанк» сплачено 735 591 грн. 95 коп. та відсотки за даний період часу в розмірі 11,27 % річних.

Оскільки планом реструктуризації передбачено списання (прощення) боргу банком після повного виконання зобов`язань боржником за реструктуризованим зобов`язанням, враховуючи виконання боржником реструктуризованого зобов`язання, борг на суму 2 916 846 грн. 36 коп. вважається прощеним (списаним).

При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:

- чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені в чч.2 та 3 ст.1281 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч.4 ст.1281 ЦК кредитор позбавляється права вимоги;

- коло спадкоємців, які прийняли спадщину;

- при дотриманні кредитором строків, визначених у ст.1282 ЦК, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд установлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);

- при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора суду належить установити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК (правова позиція, висловлена в Постановах Верховного Суду 640/6274/16-ц від 18.09.2019 року, № 306/2000/16-ц від 22.01.2020 року).

Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).

Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»).

Відповідно до частини першої статі 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Судом встановлено, що спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 є відповідачі у справі, проте останні свідоцтво про право на спадщину за законом не оформляли.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Згідно зі статтею 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм статті 1281 ЦК України щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі № 6-33цс15. У цій справі Верховний Суд України зазначив, що «оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Недотримання кредитором передбачених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення вимог (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців».

В подальшому даний висновок про правильне застосування норм права було підтримано Великою Палатою Верховного Суду (Постанова № 522/407/15-ц від 17.04.2018 року), в якій було висловлено наступне.

Приписи статей 1281 і 1282 ЦК України та статті 23 Закону України «Про іпотеку» регламентують особливості правового регулювання відносин між кредитором і спадкоємцями боржника, зокрема і в зобов`язаннях, забезпечених іпотекою. За змістом цих приписів:

У разі переходу права власності на предмет іпотеки у порядку спадкування право іпотеки є чинним для спадкоємця;

Спадкоємець, до якого перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця;

Спадкоємець (фізична особа) не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником такий спадкоємець відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки;

Спадкоємець зобов`язаний повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо йому відомо про борги останнього;

Кредитор має пред`явити свою вимогу до спадкоємців протягом 6 місяців з дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, незалежно від настання строку вимоги, а якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, то не пізніше одного року від настання строку вимоги.

Наслідком пропуску кредитором вказаних строків звернення з вимогою до спадкоємців є позбавлення кредитора права вимоги.

Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою.

Поняття «строк пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців» не тотожне поняттю «позовна давність». Так, частина четверта статті 1281 ЦК України визначає наслідком пропуску кредитором спадкодавця строків пред`явлення вимог до спадкоємців позбавлення права вимоги такого кредитора, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті. Тоді як згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відтак, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.

Відповідно до статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом пункту 1 частини першої статті 593 ЦК України та частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Суд звертає увагу, що ПАТ АБ "Укргазбанк"виконавчий лист від 23 січня 2014 року у цивільній справі №569/13472/13-ц за позовом банку до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки було пред`явлено до виконання до Рівненського міського відділу ДВС (ВП №51250909).

Наведене дає підстави для висновку, що ПАТ АБ "Укргазбанк", на завершальній стадії судового провадження - стадії примусового виконання судового рішення, перебуваючи в процесуальному статусі Стягувача (сторона виконавчого провадження), мав відповідний обсяг процесуальної правоздатності.

Так, в статті 19 Закону України «Про виконавче провадження», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, було закріплено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

У ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини`вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий i відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним i безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнов проти України", процесуальна поведінка осіб, які беруть участь у справі, підлягає контролю, як і обов`язок добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, а також нести відповідальність за зловживання правом. В прямі обов`язки осіб, що беруть участь у справі, входить дотримання процесуальної дисципліни на протязі всього провадження у справі.

В Рішенні по справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, ЄСПЛ зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що за наявності відкритого за заявою ПАТ АБ «Укргазбанк» виконавчого провадження №51250909 з примусового виконання судового рішення у справі №569/13472/13-ц за позовом банку до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки , є невиправданим направлення стягувачем до Другої Рівненської державної нотаріальної контори вимоги (претензії) про обов`язок спадкодавця, яка зареєстрована за № 50308/280/2019, лише 30 липня 2019 року. Маючи необхідний обсяг цивільних і процесуальних прав на відповідній стадії судового провадження і добросовісно не користуючись ними, сторона має бути готова до негативних наслідків такої бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень,

Позивачем ПАТ АБ "Укргазбанк" не надано суду жодного доказу, яким би підтверджувалось існування обставин, що унеможливлювали реалізацію кредитором протягом 2017-2018 років своїх прав сторони виконавчого провадження бути обізнаним про хід виконання судового рішення і стан виконання боржниками своїх обов`язків, в ході реалізації яких він міг дізнатись про факт смерті ОСОБА_5 значно раніше.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач міг дізнатися про відкриття спадщини після смерті боржника ОСОБА_5 ще в 2017 році.

Зважаючи на все вище викладене, суд констатує, що кредитором спадкодавця ОСОБА_5 до спадкоємців боржника пред`явлено вимогу (претензію) з порушенням строків, визначених в чч.2 та 3 ст.1281 ЦК України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин), а пропуск таких строків на підставі ч.4 ст.1281 ЦК України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) тягне за собою позбавлення кредитора права вимоги до спадкоємця боржника за зобов`язаннями спадкодавця, а також припинення таких зобов`язань.

Також суд зазначає, що відповідно до приписів частини 1 статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Як було встановлено судом, рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17 травня 2010 року у справі № 2-3761/2010 стягнуто солідарно з ОСОБА_5 і ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором № 01/06/К-Ф від 02.08.2006 року.

Отже, обов`язок виконання зобов`язання за кредитним договором № 01/06/К- Ф від 02.08.2006 року покладено на ОСОБА_6 на підставі договору поруки від 02.08.2006 року, що стверджується рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.05.2010 року у справі № 2-3761/2010.

При цьому, слід зазначити, що у провадженні Господарського суду Рівненської області перебувала справа №569/5960/21 за заявою ОСОБА_6 про неплатоспроможність.

Ухвалою господарського суду від 14 вересня 2021 року у справі № 918/520/21 визнано ПАТ "Укргазбанк" забезпеченим кредитором ОСОБА_6 з грошовими вимогами у розмірі 3 652 438,31 грн., які складаються з 3 105 981,53 грн. - сума тіла кредиту, 257 457,26 грн. - прострочена заборгованість по процента, 279 538,44 грн. - три відсотки річних, 7 641,08 грн. пеня, 1 820,00 грн. судові витрати по справі № 2- 3761/2010.

Визнаючи банк забезпеченим кредитором, господарським судом було встановлено таке:

"08.02.2006 року між ВАТ акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ акціонерний банк «Укргазбанк» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір №0/06/К-Ф, відповідно до якого, банк надав позичальнику на умовах цього Договору кредит в сумі 150 600,00 дол. США строком з 02.08.2006 року по 01.08.2031 року, із сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 12,9 % річних (п. 1.1 договору).

Згідно до п. 2.1 кредитного договору в забезпечення виконання зобов`язань за дійсним договором банком прийнято в іпотеку житловий будинок (заг.пл. 153,1 м.кв) та земельна ділянка, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , згідно до умовами договору іпотеки № 01/06/І-Ф від 02.08.2006 року, укладеного банком з позичальником, який є невідкладною частиною дійсного договору.

Пунктом 2.2. кредитного договору було визначено, що кредит, наданий банком, забезпечується неустойкою передбаченою дійсним договором. Позичальник засвідчує, що на момент підписання даного договору його активи не знаходяться в податковій заставі.

Згідно до п. 3.3.1 кредитного договору позичальник зобов`язувався використати та повернути кредит в сумі 150 600,00 дол. США не пізніше 01.08.2031 року в строки визначені графіком, який було зафіксовано в даному пункті договору.

Пунктом 3.3.2 кредитного договору було визначено, що позичальник був зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитними коштами щомісячно, виходячи з 12,90% річних, на рахунок відкритий в РФ ВАТ АБ «Укргазбанк», МФО 333692, не пізніше останнього банківського дня місяця, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності до з п. 1.1. цього договору, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, або в день дострокового розірвання цього договору, з врахуванням п. 4.1 цього Договору.

У разі виникнення простроченої заборгованості за простроченим кредитом сплачувати проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки, визначеної п. 3.2.8 цього договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Сплатити банку зобов`язання за кредитним договором шляхом внесення готівки в касу банку або шляхом безготівкових переказів.

Відповідно до п. 5.1 кредитного договору у випадку порушення позичальником зобов`язань, банк має право відмовитись від виконання своїх зобов`язань та/або розірвати цей договір, при цьому позичальник зобов`язується відшкодувати банку збитки в розмірі неповернутої суми кредиту, процентів за користування кредитом та витрат, понесених банком за цим договором, а також повернути банку заборгованість по кредиту, сплатити проценти за користування кредитом, неустойку та інші видатки, понесені банком за цим договором.

Пунктом 5.2 кредитного договору було передбачено, що за порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачуються штрафні санкції (неустойка), обчисленої від суми простроченого платежу за кожен день прострочки виконання зобов`язання від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості.

02.08.2006 року між Банком та ОСОБА_5 було укладено Іпотечний договір №01/06/І-Ф без оформлення заставної, відповідного до якого в іпотеку було передано нерухоме майно житловий будинок (цегла, заг.пл. 153,1 кв.м.), господарська будівля (цегла), замощення (ФЕМ), огорожа (З/Б плити), огорожа (мет. ковка), хвіртка (мет.ковка), ворота (метал.ковка), загальною площею 153,1 кв.м., що знаходиться: АДРЕСА_2 , зареєстрованого Рівненським міським БТІ в Реєстрі речових прав власності на нерухоме майно за р. № 2867361 та належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом 02.08.2006 року за реєстром № 1307. Також згідно до п. 2.1.2 Іпотечного договору в іпотеку було передано земельну ділянку , на якій знаходиться нерухоме майно, площею 0,0509 га, що знаходиться в АДРЕСА_2 та належить на праві власності згідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом 02.08.2006 року за реєстром № 1310.

02.08.2006 року також було укладено між Банком та ОСОБА_6 договір поруки згідно до якого остання поручалась перед кредитором за виконання позичальником ОСОБА_5 зобов`язань за кредитним договором № 01/06/К-Ф від 02.08.2006 року, згідно до якого надано кредит на суму 150 600,00 дол. США строком до 01.08.2031 року.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 17.05.2010 року у справі № 2-3761/2010 було позов Банку задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , ПП "ВВ" на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" заборгованість в сумі 126 205,94 дол. США, що еквівалентна 1 000 295 грн. 66 коп. та 7 641 грн. 08 коп. кредитним договором № 15/07/КЖ-Ф-04 від 09 жовтня 2007 року в розмірі 34 343 (тридцять чотири тисячі триста сорок три) долари 92 центи США та 25 894 (двадцять п`ять тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн. 35 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 14 442 (чотирнадцять тисяч чотириста сорок дві) грн. 97 коп.

Також даним рішенням суду від 17.05.2010 року було стягнуто солідарно з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , ПП "ВВ" на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» витрати на оплату судового збору в розмірі 1 700 грн. 00 коп. та витрати, понесені на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120 грн. 00 коп.

Відповідно до мотивувальної частини вказаного судового рішення встановлено, що станом на 16.12.2009 року в зв`язку із неналежним виконанням позичальником зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість в розмірі 126 205,94 дол. США, що включає 113 608,00 дол. США сума кредиту, що стягується достроково, 2 937.40 дол. США - прострочена заборгованість по кредиту, 9 660,54 дол. США - прострочена заборгованість по процентам, та 8 046 грн. 48 коп., що включає 1 452 грн. 85 коп. заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, 6 188 грн. 23 коп. заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів...

Відтак, звернення в січні 2010 року з позовною заявою до суду є доказом того, що банком було вчинено дії щодо дострокового погашення боргу за кредитним договором №01/06/К-Ф від 02.08.2006 року.

Враховуючи факт наявністю судового рішення як про стягнення заборгованості за кредитним договором, правовідносини між сторонами врегульовуються уже не умовами Кредитного договору, а наявним судовим рішенням.

Як встановлено судом, банку на підставі вказаного вище судового рішення підлягав поверненню борг в розмірі: 126 205,94 дол. США, що включає 113 608,00 дол. США сума кредиту, що стягується достроково, 2 937.40 дол. США - прострочена заборгованість по кредиту, 9 660,54 дол. США - прострочена заборгованість по процента, та 8 046 грн. 48 коп., що включає 1 452 грн. 85 коп. заборгованість по пені за несвоєчасне погашення кредиту, 6 188 грн. 23 коп. заборгованість по пені за несвоєчасну сплату процентів.

Відповідно до офіційного курсу долара США до гривні за даними НБУ, що розміщенні за посиланням на офіційному сайті НБУ, на 20.08.2021 року за 1 долар США необхідно було сплатити 26,6504 грн., у зв`язку з чим грошові вимоги Банку в гривневому еквіваленті на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами становить 3 363 438 грн. 78 коп., яка складається з 3 027 698 грн. 64 коп. сума кредиту, що стягується достроково, 78 282 грн. 89 коп. - прострочена заборгованість по кредиту, 257 457 грн. 25 коп. - прострочена заборгованість по процента."

Таким чином, заяву ПАТ АБ "Укргазбанк" про визнання кредиторських вимог, які виникли як на підставі кредитного договору №01/06/К-Ф від 02.08.2006 року, так і на підставі рішення Рівненського міського суду від 17.05.2010 року у справі №2-3761/2010, господарським судом під час розгляду справи №918/520/21 було задоволено у повному обсязі.

Крім того під час розгляду кредиторських вимог у справі №918/520/21 судом було встановлено слідуюче:

"В забезпечення виконання Кредитного договору було укладено Іпотечний договір, відповідного до якого в іпотеку було передано нерухоме майно - житловий будинок (цегла, заг.пл. 153,1 кв.м.), господарська будівля (цегла), замощення (ФЕМ), огорожа (З/Б плити), огорожа (мет. ковка), хвіртка (мет.ковка), ворота (метал.ковка), загальною площею 153,1 кв.м., земельну ділянку, на якій знаходиться нерухоме майно, площею 0,0509 га, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та яка є спільною сумісною власністю.

Відповідно до п. 2.2 Договору іпотеки предмет іпотеки оцінено сторонами в 732 000 грн. 00 коп.

Також, Банком було надано Висновок з аналізу предмета застави № 44198 від 05.08.2021 року відповідно до якого ринкова вартість об`єкта оцінки становила 2 016 200 грн. 00 коп.

За змістом статті 1 КУзПБ забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника. Таким чином, забезпеченими зобов`язаннями в розумінні ст. 1 Кодексу та, відповідно, вимогами забезпеченого кредитора, які включаються до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство, є всі вимоги кредитора, які існують за основним зобов`язанням (кредитним договором), і є дійсними на момент визнання вимог та можуть бути задоволені за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення відповідно до умов забезпечувального договору та чинного законодавства. Господарські суди, визначаючи розмір забезпечених кредиторських вимог та включаючи їх окремо до реєстру, повинні застосовувати положення ст. 19 Закону України "Про заставу" та ст. 7 Закону України "Про іпотеку" та встановити на підставі належних та допустимих доказів, які саме вимоги кредитора, зазначені в його заяві, забезпечені заставою майна, а також склад та розмір цих вимог.

Кодекс України з питань банкрутства не пов`язує включення до реєстру вимог, забезпечених заставою майна боржника, із встановленням договірної вартості предметів забезпечення, як єдиного критерію визначення розміру забезпечених заставою вимог. Розмір таких вимог встановлюється виходячи з розміру заборгованості за кредитом та розміру дійсних на момент подання заяви з кредиторськими вимогами зобов`язань боржника по даному кредитному договору, незалежно від вартості предметів застави. Якщо кредитор-заставодержатель вважає, що реалізаційна вартість предметів застави буде відмінною від визначеної договором застави вартості, то дійсна вартість заставного забезпечення визначається за наслідком продажу предмета застави, а не за наслідками проведення оцінки предмета забезпечення, після чого вимоги, які не забезпечені заставою, переходять до 2 або 3 черги задоволення вимог кредиторів, якщо боржник у справі про неплатоспроможність отримував кредит, або виступив майновим поручителем.

Аналогічні правова позиція висвітлена в постанові Великої Палати Верховного Суду, по справі №902/492/17 від 15.05.2018 року, постанові Великої Палати Верховного Суду, по справі 909/490/16 від 06.06.2018 року, постанові Верховного Суду по справі № 918/1071/15 від 06.09.2018 року та в постанові Великої Палати Верховного Суду, по справі №904/1360/19 від 04.01.2021 року.

Кодексом України з питань банкрутства надано право заставному кредитору подати заяву з грошовими вимогами у справі про банкрутство в частині вимог, що не є забезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Отже, забезпечені кредитори надано право відмовитись повністю або частково від забезпечення.

Враховуючи дане, у визначений Кодексом строк для звернення з грошовими вимогами до боржника зі сторони ПАТ АТ «Укргазбанк» до суду не надходила відповідна заява про відмову від забезпечення (повністю або частково).

Відтак, розмір забезпечення заставою (іпотекою) грошового зобов`язання судом визначається у відповідності до ст. 19 Закону України "Про заставу" та ст. 7 Закону України "Про іпотеку" та враховуючи умови самого Договору іпотеки, а не у відповідності до розміру вартості предмету застави, який визначається згідно до проведення незалежної експертної оцінки. Оскільки реальна вартість предмета іпотеки, а отже, і фактичний розмір зобов`язань, що можуть бути погашення за рахунок даного забезпечення (застави, іпотеки), визначається після його реалізації.

Пунктом 1.1 Іпотечного договору визначено, що дійсним договором забезпечуються всі вимоги іпотекодержателя як кредитора за умовами кредитного договору № 01/06/К-Ф від 02.08.2006 року.

Відтак, розглянувши заяву ПАТ АБ «Укргазбанк» про визнання грошових вимог до боржника, господарський суд дійшов висновку про визнання ПАТ АБ «Укргазбанк» забезпеченим кредитором з грошовими вимогами у розмірі 3 652 438 грн. 31 коп., які складаються з 3 105 981 грн. 53 коп. сума тіла кредиту, 257 457 грн. 26 коп. - прострочена заборгованість по процента, 279 538 грн. 44 коп. - три відсотки річних, 7 641 грн. 08 коп. пеня, 1 820 грн. 00 коп. судові витрати по справі № 2-3761/2010."

Суд також зазначає, що в подальшому, ухвалою Господарського суду Рівненської області від 17 травня 2022 року у справі № 918/520/21 затверджено план реструктуризації боргів ОСОБА_6 .

Затверджуючи план реструктуризації, господарським судом встановлено:

"Відповідно до імперативної норми, яка визначена приписами п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу - План реструктуризації, що відповідає вимогам цього пункту, вважається підтриманим забезпеченим кредитором у частині вимог такого забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, що виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Згідно до п. 5 Кодексу прощення (списання) залишку заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою, що визначається як різниця між розміром вимог забезпеченого кредитора, визнаних господарським судом у справі про неплатоспроможність боржника, та розміром вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню відповідно до цього пункту, здійснюється після повного виконання зобов`язань боржником за реструктуризованим зобов`язанням на підставі рішення господарського суду, визначеного статтею 129 цього Кодексу.

Тому, заборгованість в сумі 2 916 846,36 грн., що виникла з договору поруки від 02.08.2006 р. та на підставі ст. 65 Сімейного Кодексу України як майнового зобов`язання (зважаючи на те, що за основу розрахунку боргу, що підлягає реструктуризації, взято вартість 1/2 частини предмета іпотеки), підлягає прощенню (списанню), яке буде здійснене після повного виконання зобов`язань боржником ОСОБА_6 за реструктуризованим зобов`язанням, оскільки вона не є правонаступником померлого Позичальника ОСОБА_5 за кредитним договором №01/06/К-Ф від 02.08.2006 р.

Таким чином відповідно до даного Плану реструктурується борг ОСОБА_6 перед ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» шляхом зміни способу та порядку виконання зобов`язань, у тому числі розміру та строків погашення боргів.

Сторонами погоджено, що у випадку виконання даного плану реструктуризації боргів боржника, зважаючи на те, що за основу розрахунку боргу, що підлягає реструктуризації, взято вартість 1/2 частини предмета іпотеки, у кредитора АБ «УКРГАЗБАНК» залишається право звернути стягнення на предмет іпотеки щодо іншої 1/2 частини предмета іпотеки, яка не є власністю боржника. Однак остаточне рішення стосовно даного буде прийматися відповідно судовою установою при врахуванні того, що ОСОБА_6 не є правонаступником померлого Позичальника ОСОБА_5 як за кредитним договором №01/06/К-Ф від 02.08.2006 р. так і щодо 1/2 об`єкту іпотеки, який буде предметом звернення стягнення в окремому позовному провадженні.

Отже, в результаті реструктуризації боргу перед АБ «УКРГАЗБАНК» боржник протягом 10 років має сплатити 735 591,95 грн. з відсотками (11,27% річних). Борг в сумі 2 916 846,36 грн. підлягає прощенню (списанню) за договором поруки, яке буде здійснене після повного виконання зобов`язань боржником за реструктуризованим зобов`язанням."

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 15 березня 2023 року затверджено звіт про виконання плану реструктуризації боргів ОСОБА_6 у справі №918/520/21, якою встановлено, що:

" ОСОБА_6 на користь ПАТ «Укргазбанк» сплачено 735 591 грн. 95 коп. та відсотки за даний період часу в розмірі 11,27 % річних.

Оскільки планом реструктуризації передбачено списання (прощення) боргу банком після повного виконання зобов`язань боржником за реструктуризованим зобов`язанням, враховуючи виконання боржником реструктуризованого зобов`язання, борг на суму 2 916 846 грн. 36 коп. вважається прощеним (списаним)."

Отже, в межах провадження у справі №569/520/21 ОСОБА_6 було виконано зобов`язання, що виникло на підставі кредитного договору №01/06/К-Ф від 02.08.2006 року, так і на підставі рішення Рівненського міського суду від 17.05.2010 року у справі №2-3761/2010.

Також судом враховується, що з огляду на фактичне погашення реструктуризованого зобов`язання ОСОБА_6 , господарський суд у справі №918/520/21 визнав погашеними грошові вимоги кредиторів, які виникли до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_6 , але не були заявлені кредиторами протягом провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_6 , а виконавчі документи за відповідними вимогами такими, що не підлягають виконанню, в т. ч. і вимоги Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" (03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, ) у сумі 2 916 846 грн. 36 коп..

Відповідно до приписів частини 4 статті 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, за приписами частини 1 статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до приписів частини 1 статті 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання.

Оскільки основне зобов`язання було виконано ОСОБА_6 належним чином у встановлений строк і в повному обсязі, іпотека припиняється на підставі частини 1 статті 17 Закону України «Про іпотеку».

Таким чином, внаслідок належного виконання ОСОБА_6 основного зобов`язання в межах провадження у справі №569/520/21, а також пропуску банком, як кредиторомспадкодавця, строків, визначених в ст.1281 ЦК України для пред`явлення вимоги до спадкоємців, відсутні правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтями 12, 13 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

За приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказі в їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, є необґрунтованими, безпідставними, а відтак не підлягають задоволенню судом.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 8ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Частинами 1, 2ст. 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України,судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Так, на підтвердження здійснених відповідачем ОСОБА_2 витрат на професійну правничу допомогу суду надано копії договору про надання правової допомоги від 21.04.2020, додаткової угоди №1 до договору від 21.04.2020, рахунку-фактури №03-04 від 21.04.2021, акту приймання-передачі наданих послуг від 21.04.2021, квитанції до прибуткового касового ордера №03/04 від 21.04.2021, які свідчать, що витрати ОСОБА_2 на правову допомогу щодо розгляду цієї справи становлять 7 000, 00 грн.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 понесла витрати на правничу допомогу в розмірі 7 000, 00 грн.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

З огляду на викладене з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 7 000, 00 грн.

Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору необхідно залишити за позивачем.

Керуючись ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "Укргазбанк" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в сумі 7 000, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" (вул.Княгиницького, буд.5а, м. Рівне, ІК 23697280);

відповідачі: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 );

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 );

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 );

Повне судове рішення складене та підписане 09.06.2023.

Суддя Левчук О. В.