У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2023 Справа №607/19862/18

Провадження №6/607/79/2023

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Кунець Н.Р.

за участі секретаря судового засідання Ковбасюк М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області цивільну справу за заявою Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти про вирішення питання щодо компенсації коштів судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2023 Тернопільський обласний комунальний інститут післядипломної педагогічної освіти звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із заявою, в якій просив вирішити питання щодо компенсації коштів судового збору сплаченого до державного бюджету згідно платіжного доручення №422 від 15.07.2019 на суму 1921 грн.

В судове засідання представник Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти не з`явився.

Розглянувши подану заяву, судом встановлено наступні обставини:

Встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.01.2019 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти про скасування наказу №168-к від 03 серпня 2018 року про звільнення та поновлення на роботі на посаді методиста відділу дошкільної, початкової, спеціальної та інклюзивної освіти в Тернопільському обласному комунальному інституті післядипломної педагогічної освіти з 01 вересня 2018 року.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 16.05.2019 скасовано рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.01.2019. Прийнято нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі, - задоволено. Скасувано наказ № 165-к від 03.08.2018 про звільнення ОСОБА_1 . З займаної посади з 31.08.2018 та поновлено ОСОБА_1 на посаді методиста відділу дошкільної, початкової, спеціальної та інклюзивної освіти в Тернопільському обласному комунальному інституті післядипломної педагогічної освіти з 01.09.2018. Стягнуто з Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти 1 921 грн судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 04.03.2020 скасовано постанову Тернопільського апеляційного суду від 16.05.2019, а рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 січня 2019 року залишено в силі. Компенсовано Тернопільському обласному комунальному інституту післядипломної педагогічної освіти понесені судові витрати в розмірі 1 409 грн 60 коп. за подання касаційної скарги за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту вказаної постанови Верховного Суду вбачається, що на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору в справі про поновлення на роботі, а тому згідно із частиною шостою статті 141 ЦПК України понесені Тернопільським обласним комунальним інститутом післядипломної педагогічної освіти судові витрати в розмірі 1 409 грн 60 коп. компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

23.10.2020 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №607/19862/18 про компенсацію Тернопільському обласному комунальному інституту післядипломної педагогічної освіти понесені судові витрати в розмірі 1 409 грн 60 коп. за подання касаційної скарги за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.01.2023 виправлено помилку, допущену при оформленні виконавчого листа Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області № 607/19862/18, виданого 23 жовтня 2020 року, вказавши ідентифікаційний код стягувача Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти, - 02139788.

З листа Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва, адресованого Тернопільському обласному комунальному інституту післядипломної педагогічної освіти, за результатом розгляду документів про компенсацію понесених судових витрат в розмірі 1409,60 грн по справі №607/19862/18, надісланих заявою Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти від 24.02.2022 повідомлено, що керуючись підпунктом 1 пункту 9 Порядку №845 Управління Казначейства повертає виконавчий документ як такий, що не підлягає виконанню органом Казначейства.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 18 ЦПК України врегульовано, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, тобто Державна казначейська служба України за цією нормою є суб`єктом владних повноважень, уповноваженим на виконання рішення судів.

Підставою для звернення заявника Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освітидо суду стало повернення виконавчого документа Управлінням Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва, відповідно, виконавчий лист не був виконаний.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою КМУ від 27.04.2006 №590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», а саме - п. 2 встановлено, що, зокрема, підставою для компенсації судових витрат є судове рішення.

Відповідно до п. 4 вказаної постанови №590, компенсація судових витрат у цивільних та адміністративних справах здійснюється за рахунок і в межах бюджетних асигнувань судів, якими винесено відповідне рішення.

Постановою КМУ від 03.08.2011 №845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який визначає механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення.

Пунктом 2 вказаного Порядку визначено, що безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.

Згідно із підпунктом 1-1 пункту 16 Порядку, органи Казначейства за судовими рішеннями про стягнення надходжень бюджету здійснюють безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів для компенсації судового збору за рахунок держави у разі звільнення від його сплати у визначених законом випадках.

Пунктом 17 Порядку передбачено, що стягувачі, на користь яких прийняті судові рішення про стягнення надходжень бюджету, подають до органу Казначейства, на рахунки в якому зараховані надходження бюджету, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, крім випадків, передбачених пунктом 23 цього Порядку.

Відповідно до п. 6 Порядку, у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

Згідно з п. 18 Порядку, під час виконання виконавчого документа суду про стягнення надходжень бюджету, крім бюджетного відшкодування податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість державного бюджету з відшкодування такого податку, орган Казначейства повідомляє протягом п`яти робочих днів після надходження такого документа відповідному органові, що контролює справляння надходжень бюджету (в разі безспірного списання коштів місцевого бюджету - також відповідному фінансовому органу), про надходження зазначеного виконавчого документа. Компенсація судового збору відповідно до підпункту 1-1 пункту 16 цього Порядку здійснюється органами Казначейства на підставі виконавчих документів з відповідного рахунка спеціального фонду державного бюджету, на який такий судовий збір зарахований.

Відповідно до п. 19 Порядку, безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів і їх перерахування на рахунок, зазначений у виконавчому документі про стягнення надходжень бюджету або у заяві про виконання рішення про стягнення надходжень бюджету, здійснюються органами Казначейства з відповідного рахунка, на який такі кошти зараховані, шляхом оформлення розрахункових документів.

Підстави для повернення виконавчого документа стягувачеві закріплено в п. 9 Порядку, про який, як на підставу для повернення виконавчого листа у справі міститься посилання у зазначеному вище листі Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва, що вважає, що виконавчий документ не підлягає виконанню органом Казначейства.

Проте, вищу юридичну силу у порівнянні із вказаним порядком мають норми ЦПК України, зокрема, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якою керувався Верховний Суд, що постановив компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ, сплачений Тернопільським обласним комунальним інститутом післядипломної педагогічної освітисудовий збір за подання касаційної скарги у визначеному розмірі.

Крім того, п. п. 18, 26 Порядку чітко передбачено, що виконання виконавчих документів щодо стягнення судового збору, зарахованого до державного бюджету, здійснюється органами Казначейства без звернення до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, за відповідною інформацією. Судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету.

Таким чином, «компенсація» і є за своєю сутністю способом стягнення на користь відповідача судового збору, прямо передбачена ч. 6 ст. 141 ЦПК України, яка є чинною, тобто відповідає закону як на час ухвалення постанови Верховним Судом, так і на час розгляду цієї заяви.

Суд також наголошує, що з листа Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києване можна встановити обставин, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення в частині компенсації судового збору.

Крім того, судом не встановлено, що заявник оскаржував відмову у виконанні виконавчого документа, яка викладена у листі Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі м. Києва, в порядку адміністративного судочинства (позов про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії).

За таких обставин, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти про вирішення питання щодо компенсації коштів судового збору, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 43, 259, 260, 357 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Тернопільського обласного комунального інституту післядипломної педагогічної освіти про вирішення питання щодо компенсації коштів судового збору, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 07.06.2023.

Головуючий суддяН. Р. Кунець