Справа 206/4687/23
Провадження 2/206/1279/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2023 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Глущенко Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного позовного провадження відповідно до ст. 247 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2023 року до суду надійшла вказана заява, яка обґрунтована тим, що за кредитним договором № 109578514 від 08 жовтня 2013 року, який укладено між позивачем та ПАТ «Банк Русский Стандарт» виникла заборгованість у розмірі 16 655,57 гривень, яка складається з 12 094,92 гривень заборгованості за сумою кредиту, 2 960,65 гривень заборгованість за процентами, 1 600,00 гривень плата за пропуск мінімальних платежів. 29 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 116, яким стягнуто на користь АТ «Банк Форвард», який є правонаступником ПАТ «Банк Русский Стандарт» заборгованість з позивача, стягнення заборгованості проводиться за період з 09 листопада 2019 року по 09 грудня 2019 року. 15 лютого 2021 року АТ «Банк Форвард» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. із заявою про примусове виконання рішення та в заяві просили розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 116, у зв`язку із чим постановою приватного виконавця від 19 лютого 2021 року було відкрито виконавче провадження № 64591669.

Виконавчий напис вчинений за відсутності доказів безспірності вимог, з численними порушеннями законодавства, а саме позивача не повідомлено про наявність вказаної заборгованості, будь-яких письмових вимог про сплату боргу не отримував, позивача не було проінформовано про розмір заборгованості до моменту вчинення виконавчого напису, заборгованість є спірною. На дату вчинення виконавчого напису нотаріус міг вчиняти виконавчий напис лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору, але кредитний договір, за яким стягнено заборгованості, нотаріально посвідчений не був.

11 жовтня 2023 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. витребувано належним чином завірені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 116 від 29 січня 2021 року щодо стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 17 755,57 гривень на користь АТ «Банк Форвард».

Позивач в судове засідання не з`явився, 19 жовтня, 13 листопада 2023 року від останнього до суду надійшли заяви в яких він підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а справу розглянути без його участі.

Відповідач участь свого представника в судовому засідання не забезпечив, 16 листопада 2023 року до суду за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Форвард» Караченнцева А. надійшли письмові пояснення в яких останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі обґрунтовуючи це тим, що позивач при зверненні до суду не надає доказів на підтвердження своїх тверджень щодо недотримання принципу безспірності, а сама кредитна заборгованість перед банком за кредитним договором боржником не погашена, тому і була стягнута за виконавчим написом нотаріуса. Зазначає, що прийнята Київським апеляційним адміністративним судом постанова у справі № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року жодним чином не обмежує нотаріуса у праві вчиненні виконавчого напису у випадку наявності достатніх документів, що підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, про поважні причини неявки до суду не повідомили, з заявами про відкладення розгляду справи не звертались. 16 листопада 2023 року від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Мартиненко Є.Ю. на виконання ухвали суду від 11 жовтня 2023 року до суду надійшла копія виконавчого напису та документів на підставі яких було вчинено виконавчий напис 25 січня 2021 року за реєстровим № 116.

Суд, ознайомившись з письмовими доказами, дослідивши матеріали справи, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів, прийшов до наступного висновку.

З витребуваних у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. документів вбачається, що АТ «Банк Форвард» звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. із заявою про вчинення виконавчого напису за вих. № 17/1-38/1/545 від 25 січня 2021 року, до якої за переліком додатків було долучено кредитний договір № 109578514 від 08 жовтня 2013 року з додатками; виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та сум погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; документи стягувача та представника стягувача за довіреністю; рішення Єдиного Акціонера про зміну найменування банку; рішення Єдиного Акціонера про зміну найменування банку № 3 (а. с. 31-32).

08 жовтня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Русский Стандарт» підписано інформаційний блок заяви (оферти) до анкети № 157364570 (а. с. 33-34).

З досліджених документів, які були надані АТ «Банк Форвард» приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вбачається, що у виписці з рахунку боржника лише констатовано, що заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «Банк Форвард» за кредитним договором за період з 09 листопада 2019 року по 09 грудня 2019 року складає 16 655,57 гривень, право вимоги щодо стягнення виникло 07 січня 2020 року та станом на 25 січня 2021 року заборгованість боржника не погашена. Будь-яких конкретних розрахунків заборгованості, відомостей про рух коштів по рахунку не надано приватному нотаріусу не надано (а. с. 37).

29 січня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., на підставі, зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, вчинено виконавчий напис на кредитному договорів № 109578514 від 08 жовтня 2013 року укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Строк платежу за кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09 листопада 2019 року по 09 грудня 2019 року. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача, в тому числі за вчинення виконавчого напису в розмірі 1 100,00 гривень, складає 17 755,57 гривень. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 116 (а. с. 9, 30).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. від 19 лютого 2021 року відкрито виконавче провадження № 64591669 з виконання виконавчого напису № 116 від 29 січня 2021 року вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 17 755,57 гривень (а. с. 10).

Так, за правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів.

Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 8 Закону України «Про нотаріат»).

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог до боржника.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03.10.2019 по справі № 753/7572/18.

Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.

Згідно з ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, проаналізувавши вищевикладене, суд вважає, що нотаріус під час вчинення оспорюваного виконавчого напису не дотримався всіх вимог передбачених Порядком вчинення нотаріальних дій, оскільки сума заборгованості ОСОБА_1 не є безспірною, останній не погоджується із визначеною сумою заборгованості, надані приватному нотаріусу документи, зокрема, виписка з особистого рахунку боржника не є такою, яка надавала б можливість пересвідчить у безспірності вимог до боржника, відсутні докази попереднього звернення з вимогою про усунення заборгованості до боржника.

Крім того, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Разом із цим, ухвалою Вищого Адміністративного Суду України від 01 листопада 2017 року у справі № К/800/6492/17 залишено постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року без змін, якою в свою чергу визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині пункту 2 змін, яким Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, на момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса 29 січня 2021 року, постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів доповнений розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», втратила законної сили внаслідок визнання судовим рішенням нечинною та незаконною, нотаріус мав право вчиняти виконавчий напис лише про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами.

Проте, кредитний договір, за яким стягнено заборгованість нотаріально посвідчений не був, протилежних доказів чого суду не надано, тому суд приймає такі доводи.

Викладене у своїй сукупності свідчить про наявність підстав для задоволення вимог позивача у повному обсязі та визнання спірного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, сплачена при зверненні до суду із позовною заявою у розмірі 1073,60 гривень.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 116 від 29 січня 2021 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 109578514 від 08 жовтня 2013 року у розмірі 17 755,57 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), витрати понесені по сплаті судового збору у розмірі 1073 (тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук