Справа № 172/1233/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2023 року смт Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Редько О.В.

за участі секретаря судового засідання Тахтарової В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Росток 2020» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики, -

встановив:

В провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської перебуває цивільна справа за позовом Фермерського господарства «Росток 2020» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики. Представник позивача Фермерського господарства «Росток 2020» - адвокат Чулінін Д.Г. надав до суду клопотання, в якому просить закрити провадження у справі в частині позовів до ОСОБА_2 згідно п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України за відсутністю предмета спору. Клопотання обґрунтовано тим, що у суді розглядається дана цивільна справа, в якій за ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 05 травня 2022 року об`єднані в одному провадженні позови до ОСОБА_1 та її свекрухи ОСОБА_2 . До ОСОБА_3 пред`явлені декілька однорідних грошових вимог, об`єднаних в одній позовній заяві доцільністю їх спільного розгляду взаємопов`язаними поданими доказами існування прострочених зобов`язань повернення безпроцентних позик з договорів № №02/206-1 від 05.02.2016 року, 02/2017-1 від 17.02.2017 року, 03/2017-5 від 16.03.2017 року, 08/2017-9 від 15.08.2017 року, за якими права на грошовий платіж ФГ «Росток 2020», продані за їх номінальної вартістю ОСОБА_4 на умовах укладеного з нею договору № 1 від 26 квітня 2023 року, внаслідок чого у визначених предметом спору зобов`язаннях відбулася заміна кредитора 11 вересня 2023 року. Відповідне повідомлення про відступлення права вимоги з доказами прав нового кредитора передані ОСОБА_2 у відповідності до ст. 84 Закону України «Про нотаріат» через приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. самою ОСОБА_4 разом з її заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог. Від ОСОБА_3 відповідь на отриману нею 16 вересня 2023 року заяву ОСОБА_4 згідно підпункту 4.2 пункту 4 глави 20 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту України № 296/5 від 22.02.2012 року, не надійшла, про що приватним нотаріусом Головко М.Г. 02 жовтня 2023 року видане свідоцтво про передачу заяви без заперечень проти неї. Таким чином, внаслідок відступлення позивачем права вимоги і наступної односторонньої заяви нового кредитора ОСОБА_4 згідно ч. 2 ст. 601 ЦК України, у всякому випадку, зобов`язання ОСОБА_3 вважаються припиненими, а спірне питання її боргів - врегульованим, з огляду на що для сплати грошей на вимогу позивача немає навіть припущення договірних дій ОСОБА_2 , до виконання яких мала б примушуватися в натурі як боржник, чим виключається предмет спору для вирішення цієї справи по суті в частині позовів до цього відповідача. Покладені ж в основу невизнання ОСОБА_5 позовів у цій справі заперечення про, нібито, прощення їй боргів відносяться до обґрунтованості цих позовів і перевірки доведеності їх підстав, належачи відповідно до ч. 2 ст. 603 ЦК України до неврегульованих питань можливості заліку таких боргів для встановлення розміру дійсного боргу ОСОБА_4 перед ОСОБА_2 , що підлягають розв`язанню по суті Покровським районним судом вже в іншій цивільній справі. Представники відповідачів клопотання про закриття провадження у справі в частині позовів до ОСОБА_2 згідно п.2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України за відсутності предмета спору вважають безпідставним. Однак, не заперечують проти закриття провадження у справі відносно ОСОБА_2 з підстав відсутності боргу ОСОБА_2 перед ФГ «Росток» за договорами безпроцентних позик, у зв`язку із прощенням боргу на підставі додаткових угод до договорів позики. Вивчивши матеріали справи, клопотання представника позивача та представників відповідачів, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання про закриття провадження слід відмовити, виходячи з таких підстав. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Таким чином, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб. Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Поряд з цим, за змістом п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову. Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема, у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні). Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив свої існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема, шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо. Аналогічний висновок викладений і у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 456/647/18. А відтак, відсутні підстави для закриття провадження в зв`язку з відсутністю предмета спору. Крім того, предметом спірних правовідносин є стягнення заборгованості за договорами позики. Предмет спору в розумінні процесуального закону поняття неподільне. Вимоги щодо предмету спору можуть заявлятися до чітко визначеного(их) учасника(ів) справи. Таким чином, суд уповноважений закрити провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України у разі відсутності предмету спору в цілому чи у разі відсутності вимог до чітко визначеного відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимогу до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики. Представником позивача зазначено, що внаслідок відступлення позивачем права вимоги і наступної односторонньої заяви нового кредитора ОСОБА_4 згідно ч. 2 ст. 601 ЦК України, у всякому випадку, зобов`язання ОСОБА_2 вважаються припиненими, а спірне питання її боргів - врегульованим, з огляду на що для сплати грошей на вимогу позивача немає навіть припущення договірних дій ОСОБА_2 , до виконання яких мала б примушуватися в натурі як боржник, чим виключається предмет спору для вирішення цієї справи по суті в частині позовів до цього відповідача. В даному випадку суд не може погодитися з такою позицією позивача. Наразі питання існування боргових зобов`язань між сторонами залишається не вирішеним та не врегульованим. Заяв чи клопотань про заміну позивача на належного до суду надано не було. У зв`язку з чим клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за догодами позики задоволенню не підлягає. Разом з тим, згідно ч.1 ст. 53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Таким чином, беручи до уваги предмет спору та зміст заявлених вимог, враховуючи вимоги ст. 53 ЦПК України, суд вважає за необхідне залучити до участі у справі за позовом Фермерського господарства «Росток 2020» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики ОСОБА_4 , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Керуючись ст. ст. 53, 255, 352, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні клопотання представника позивача Фермерського господарства «Росток 2020» - адвоката Чулініна Дмитра Георгійовича про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України. Залучити до участі у справі за позовом Фермерського господарства «Росток 2020» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договорами позики ОСОБА_4 , в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача. Визначити третій особі п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання пояснень на позов, роз`яснивши, що пояснення мають відповідати вимогам частини третьої п`ятої статті 178 ЦПК України, копія яких одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає. Повний текст ухвали складено 01.12.2023 року.

Суддя О.В. Редько