Справа № 502/1010/23
УХВАЛА

08 червня 2023 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

представника боржника Савіна С.О.

стягувача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

заяву ОСОБА_2 в інтересах боржника ОСОБА_3 ,

заінтересовані особи:

стягувач ОСОБА_1 ,

Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі

Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса)

про

скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування поданої заяви представник боржника вказав, що 14 грудня 2006 року Кілійським районним судом Одеської області було видано судовий наказ №2н-111/06 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 59 428 гривень. У період з 13.01.2011 року по 03.04.2018 року у проваджені Другого Приморського відділу Державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області перебувало виконавче провадження №30776843 з примусового виконання судового наказу №2н-111/06 від 14.12.2006 року. 3 квітня 2018 року державним виконавцем Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області Задорожним М.І. було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження № 30776843. Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що вимоги виконавчого провадження № 30776843 виконані у повному обсязі. Виконавчий збір та витрати виконавчого провадження стягнуто, у зв`язку з цим на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» дане виконавче провадження було закінчено. Також, припинено чинність арештів майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. 28 листопада 2019 року ОСОБА_3 намагалась перетнути державний кордон України через пункт пропуску для повітряного сполучення «Одеса», однак отримала рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку. Зі змісту даного рішення про відмову вбачається, що дане рішення було прийнято у зв`язку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей відносно ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду з України, встановлене ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 06.06.2011 року у цивільній справі №6-21/11. 26 грудня 2019 року ОСОБА_3 отримала від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України лист за вих. №184/К19000. Даним листом ОСОБА_3 було повідомлено, що у межах повноважень, Головний центр обробки спеціальної інформації не може прийняти до виконання постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.04.2018 року ВП №30776843, що винесена при примусовому виконанні виконавчого листа №2н-111/06, виданого 14.12.2006 року Кілійським районним судом Одеської області, на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в резолютивній частині постанови державним виконавцем Другого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області не знято тимчасове обмеження у праві виїзду з України, встановлене ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 06.06.2011 року у цивільній справі №6-21/11. Станом на теперішній час наявність вищевказаного обмеження грубо порушує право ОСОБА_3 , на вільне пересування, в тому числі право залишати територію України, у зв`язку з цим вона вважає за необхідне звернутись до суду з даною заявою про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

На підставі вищезазначеного, представник боржника в заяві та судовому засіданні просив суд скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 накладене ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 06.06.2011 року по справі № 6-21/11.

Стягувач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви та на обґрунтування заперечень пояснив, що з 2006 року і до сьогодні він жодних грошових коштів від боржника не отримав, йому невідомо про завершення відповідного виконавчого провадження, оскільки копії відповідної постанови державного виконавця він не отримував. У зв`язку з тим, що обов`язок боржника перед ним не виконаний, він заперечує проти скасування тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Представник відповідного відділу ДВС за викликом суду в судове засідання не з`явився, у зв`язку з чим враховуючи 10-денний строк, встановлений законодавством для розгляду судом відповідної заяви, беручи до уваги позицію присутніх учасників розгляду, які вважали за можливе провести розгляду заяви без участі державного виконавця, з метою дотримання встановленого законом строку розгляду заяви суд провів судове засідання без участі відповідного державного виконавця.

Заслухавши учасників розгляду, дослідивши додані до заяви документи, оцінивши докази в їх сукупності, проаналізувавши релевантні положення законодавства, суд приходить до наступного.

Постановою державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про закінчення виконавчого провадження ВП № 30776843 від 03.04.2018 р. виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 2н-111/06 від 14.12.2006 р. виданого Кілійським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 59428 гривень було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним виконанням вимог виконавчого документа.

Рішенням інспектора ПК 1 категорії 1 групи ІПК віпс «ОдесаАеропорт» старшиною ОСОБА_4 відмовлено ОСОБА_3 в перетинанні державного кордону України на підставі ухвали Кілійського районного суду Одеської області від 06.06.2011 р. за цивільною справою № 2н-111/06.

26 грудня 2019 року ОСОБА_3 отримала від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України лист за вих. №184/К19000, яким її було повідомлено, що у межах повноважень, Головний центр обробки спеціальної інформації не може прийняти до виконання постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.04.2018 року ВП №30776843, що винесена при примусовому виконанні виконавчого листа №2н-111/06, виданого 14.12.2006 року Кілійським районним судом Одеської області, на підставі п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки в резолютивній частині постанови державним виконавцем Другого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області не знято тимчасове обмеження у праві виїзду з України, встановлене ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 06.06.2011 року у цивільній справі №6-21/11.

Згідно відповіді на адвокатський запит ОСОБА_2 повідомлено Другим Приморським відділом ДВС у місті Одесі від 27.03.2023 р. про те, що матеріали виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу № 2н-111/06 від 14.12.2006 р. виданого Кілійським районним судом Одеської області знищені за закінченням терміну зберігання, у зв`язку з чим надання їх копій не вбачається за можливе.

Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників від 24.05.2023 р., інформація відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України, в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначення випадків тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлення порядку розв`язання спорів у цій сфері визначається Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України» право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

У статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (державних виконавців) та у передбачених законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

За змістом п. 19 ч. 3 ст. 18 вказаного Закону державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Відповідно до п. 4 розділу ІV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ України від 30.01.2018 № 256/5/65, інформацію про встановлення тимчасового обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду з України уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає з бази даних на підставі отриманої засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрало законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили.

Оскільки зі змісту відповіді відповідного відділу ДВС встановлено, що виконавче провадження відносно боржника 03.04.2018 р. було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним та фактичним виконанням вимог виконавчого документу, суд приходить до висновку, що боржником добросовісно виконані обов`язки, передбачені відповідним Законом, а враховуючи, що у відповідній постанові не зазначено про зняття тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України, як мало бути відповідно до п. 5 Розділу ІV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів державної прикордонної служби під час здійснення виконавчого провадження, суд приходить до висновку про наявність передбачених законодавством підстав для скасування відповідного обмеження.

Заперечення стягувача не спростовують того факту, що наразі існує нескасована постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з підстави, за якої подальше обмеження боржника у праві виїзду за межі України не ґрунтується на законі, у зв`язку з чим суд задовольняє подану представником боржника заяву.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 33 Конституції України, ч.ч. 5-6 ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянки України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладене ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 06.06.2011 року у справі № 6-21/11.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников