ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року

справа № 705/1338/21
провадження № 22-ц/821/1643/23
категорія: 301000000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Василенко Л. І.,

суддів: Гончар Н. І., Карпенко О. В.,

секретаря - Мунтян К. С., Винник І. М.,

учасники справи:

позива - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, у складі: головуючого судді Єщенко О. І. повний текст рішення складено 11 серпня 2023 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

25 березня 2021 року позивач звернувся в суд з позовом вищенаведеного змісту.

Позовні вимоги мотивовані тим що, 03 грудня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб в Уманському МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис № 594.

Станом на 24 березня 2021 року в Уманському міськрайонному суді Черкаської області розглядається цивільна справа № 705/91/21 про розірвання шлюбу. За період шлюбу вони придбали двокімнатну квартиру згідно договору купівлі-продажу № 3762 від 06 вересня 2018 року за адресою: АДРЕСА_1 . Дану квартиру за взаємною згодою зареєстрували за дружиною ОСОБА_2 . В квартирі за спільні кошти з його зарплати та дружини був зроблений повноцінний ремонт. Ремонт він здійснював власноручно. Після припинення стосунків він звернувся до відповідача з приводу розподілу спільного сумісного майна набутого під час шлюбу, однак остання відмовилася у добровільному порядку здійснити розподіл вищевказаного майна. Відповідач відмовляється добровільно визнати належну йому частку спільного майна.

Враховуючи наведене просив суд визнати за ОСОБА_1 , зареєстрованим: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що правовий статус об`єкта нерухомого майна як спільного сумісного майна подружжя, про поділ якого заявив вимоги позивач, під час судового розгляду залишився недоведеним, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі, поданій ОСОБА_1 , з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права порушено питання про скасування рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2023 рокута постановлення нового судового рішення про задоволення заявлених позовних вимог.

Мотиви апеляційної скарги зводяться до того, що спірна квартира придбана у період шлюбу сторін. Під час укладення договору купівлі-продажу скаржник безпосередньо був присутній у нотаріуса та підписав відповідну заяву, в якій зазначив, що квартира купується за спільні кошти та надав свою згоду, як чоловік на придбання квартири. Даний факт підтверджується п. 4. 3 договору купівлі-продажу квартири.

Сам факт укладення договорів в один день де однією із сторін є одна і та сама особа не може беззаперечно свідчити про те, що майно не може бути спільно нажите сторонами.

Пояснення сторони з приводу того, що два договори купівлі-продажу є фактично договорами міни, а посилання на економію коштів є необґрунтованим та безпідставним, так як фактична вартість двох договорів купівлі-продажу і вартість одного договору міни та одного договору дарування (від батька відповідача - відповідачу) має однакову вартість і стороною не було доведено чи надано до суду доказів на підтвердження зазначеного. Даний договір на сьогоднішній день не скасований. Суд прийняв до уваги покази свідків по справі, при цьому вказані свідки підтвердили той факт, що в нотаріуса при оформленні договору купівлі-продажу квартири був присутній безпосередньо ОСОБА_1 .

Відповідач в судовому засіданні зазначила, що договір міни не укладався, натомість укладався договір купівлі-продажу квартири так як за даний договір сплачувалася набагато менша сума державного мита. Суд першої інстанції прийняв до уваги надані відповідачем довідки про доходи позивача та відповідача, який встановив, що під час шлюбу спільні доходи сторін не були такого розміру, який би дозволив придбати зазначену квартиру. Натомість він відхилив доводи, щодо неофіційного заробітку скаржника.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просила відхилити апеляційну скаргу позивача, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 03 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2023 року у вказаній справі.

УхвалоюЧеркаського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року розгляд апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2023 року у вказаній справі призначено на 23 листопада 2023 року на 09 год. 30 хв. з повідомленням учасників справи про дату, час та місце розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , 03 грудня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб в Уманському МВ ДРАЦС ГТУЮ у Черкаській області, актовий запис № 594. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - ОСОБА_4 , дружини ОСОБА_4 (а. с. 12).

Згідно з довідкою Ладижинської сільської ради Уманського району ОСОБА_2 та її син ОСОБА_5 проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 в домоволодінні ОСОБА_6 з 16 грудня 2020 року (а. с. 11).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 грудня 2020 року квартира АДРЕСА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу належить ОСОБА_2 (а. с. 13).

Відповідно до звіту про оцінку майна ТОВ «Оціночна компанія «Вектор» вартість квартири АДРЕСА_3 станом на 08 лютого 2021 року становить 657 700 грн (а. с. 14).

Відповідно до Свідоцтва про народження ОСОБА_3 Серії НОМЕР_2 батьками вказані: мати ОСОБА_7 , батько ОСОБА_8 (а. с. 37).

Згідно зі Свідоцтвом про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Серії НОМЕР_3 батьками вказані: мати ОСОБА_2 , батько ОСОБА_1 (а. с. 38).

Відповідно до акту Ладижинської сільської ради Уманського району за № 1028 від 22 грудня 2020 року встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 16 грудня 2020 року проживають без реєстрації по АДРЕСА_2 (а. с. 40).

Згідно з довідкою ДП «Умань-Агро» за № 493 від 21 грудня 2020 року ОСОБА_2 працює на посаді юрисконсульта юридичного відділу з 03 жовтня 2016 року в ДП «Умань-Агро». Згідно до наказу № 2-в від 03 січня 2020 року ОСОБА_2 надана відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06 січня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 43).

Як вбачається з витягу з наказу № 1-к від 11 січня 2021 року «Про переривання відпустки та вихід на роботу», ОСОБА_2 з 11 січня 2021 року перервати відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, надану їй згідно наказу № 2-в від 03 вересня 2020 року у зв`язку з виходом на роботу з неповним тижневим навантаженням юристконсультом юридичного відділу, з робочим відділом у с. Гереженівка та оплатою праці згідно штатного розпису (а. с. 44).

Відповідно до довідки про доходи ДП «Умань-Агро» загальна сума доходу ОСОБА_2 за період жовтень-грудень 2016 року становить 15 917, 25 грн; за період січень-грудень 2017 року становить 79 314,13 грн; за період січень-грудень 2018 року становить 117 536,49 грн (а. с. 45-47).

Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків розмір доходу ОСОБА_1 за квітень 2017 становить 12 859,63 грн, січень 2018 17 489,43 грн, лютий 2018 21 490,69 грн березень 2018 23 181,28 грн квітень 2018 23 478,27 грн (а. с. 48).

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 06 вересня 2018 року ОСОБА_8 продав, а ОСОБА_9 купила у власність за 67 000,00 грн житловий будинок АДРЕСА_4 (а. с. 49-50).

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 06 вересня 2018 року ОСОБА_9 продала, а ОСОБА_2 купила у власність за 350 000,00 грн квартиру АДРЕСА_3 . Пунктом 4. 3 даного договору зазначено, що купівля квартири здійснюється за згодою чоловіка ОСОБА_1 (а. с. 51-52).

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 травня 2021 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 54-56).

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 березня 2021 року було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 28 грудня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2023 року в повній мірі не відповідає приведеним вимогам закону.

Так, предметом даного спору є поділ майна, набутого в період перебування сторін у шлюбі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. ч. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 71 СК України).

Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст. ст. 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними за час шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі у судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведенню.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею у набутті майна. Застосовуючи положення ст. 60 СК України та визначаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна за час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.

Стаття 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Матеріали справи вказують на те, що сторони з 03 грудня 2016 року по 27 травня 2021 року перебували у шлюбі. У сторін народився син ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 06 вересня 2018 року ОСОБА_8 , який являється рідним батьком ОСОБА_2 , продав, а ОСОБА_9 купила у власність за 67 000,00 грн житловий будинок АДРЕСА_4 .

Згідно з договором купівлі-продажу квартири від 06 вересня 2018 року ОСОБА_9 продала, а ОСОБА_2 купила у власність за 350 000,00 грн квартиру АДРЕСА_3 .

Відповідно до звіту про оцінку майна ТОВ «Оціночна компанія «Вектор» вартість квартири АДРЕСА_3 становить 657 700 грн.

Звертаючись у березні 2021 року з позовом про поділ спільного майна подружжя, ОСОБА_1 посилався на те, що спірне майно, зокрема квартира, набуте сторонами у період перебування їх у шлюбі, за спільні кошти, а тому, враховуючи відмову відповідача в добровільному порядку здійснити її розподіл, ОСОБА_1 ініціював даний спір.

В свою чергу місцевий суд, виходячи фактично з того, що стороною відповідача надані належні та допустимі докази з позиції суду, необхідні для спростування презумпції спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, а саме спірну квартиру, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Також суд виснував, що сторони у справі під час шлюбу не мали доходів такого розміру, які б дозволили придбати, зазначену квартиру, а придбання квартири батьком відповідача ОСОБА_2 доводять покази свідків.

Водночас, судова колегія, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, та зокрема проаналізувавши договори купівлі-продажу від однієї дати, а саме 06 вересня 2018 року відповідно до яких, за одним із договорів ОСОБА_8 , який є батьком відповідача, продано житловий будинок за ціною 67 000,00 грн, а за іншим ОСОБА_2 в період перебування у шлюбі з ОСОБА_1 , та за його офіційної згоди, що відображено у договорі, придбано у власність спірну квартиру вартість якої, згідно цього ж договору становить 350 000,00 грн, приходить до переконання про помилковість висновків місцевого суду з огляду на наступне.

Вище приведені договори купівлі-продажу, хоча і датовані однією датою, водночас не є договорами міни. Сторони вказаних договорів різні, а безпосередні предмети договорів значно відрізнялися за своєю вартістю. Факт передачі коштів отриманих від продажу будинку ОСОБА_8 дочці, що є відповідачем у даній справі для купівлі спірної квартири (а у разі передачі, і умови їх передачі, зокрема одноособово відповідачу чи для потреб сім`ї відповідача) не доведений стороною відповідача. Місцевий суд, прийнявши фактично позицію відповідача, не дотримався принципу змагальності сторін та не врахував, що ОСОБА_2 , будучи юридично обізнаною особою не скористалася своїм право на подачу зустрічного позову в порядку передбаченому ст. 193 ЦПК України.

Висновки місцевого суду, щодо того, що сторони у справі під час шлюбу не мали доходів такого розміру, які б дозволили придбати, зазначену квартиру, а придбання спірної квартири батьком відповідача ОСОБА_2 доводять покази свідків, не відповідають матеріалам справи.

Отже, позивачем при зверненні до суду доведено те, що спірну квартиру було придбано в період шлюбу, в свою чергу відповідач не довела, що зазначена квартира не є спільною сумісною власністю подружжя.

В контексті наведеного, оцінивши зібрані у справі докази, судова колегія приходить до висновку про задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя та визнання за позивачем права власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2023 року у даній справі слід скасувати у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи.

На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку з задоволенням позовних вимог з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути судові витрати в розмірі 4 110 грн 65 грн. сплачених останнім в судах першої та апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 липня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 4 110 грн 65 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2023 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: Н. І. Гончар

О. В. Карпенко