КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/1629/19
Провадження № 2/488/114/23 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

14.11.2023 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі судді Селіщевої Л.І.,

за участю секретаря судового засідання Волошиної Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовом Міського комунального підприємства Миколаївводоканал до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиті послуги водопостачання та водовідведення, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року позивач - МКП Миколаївводоканал звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у сумі З877,92 грн. та судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що між МКП 'Миколаївводоканал та ОСОБА_1 , яка є основним квартиронаймачем за адресою: АДРЕСА_1 , був укладений Договір на надання послуг водопостачання та водовідведення, згідно підпункту б пункту 12.1 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу від 01.07.1994 року N° 65, шляхом оформлення окремого особового рахунку № НОМЕР_1 .

Позивач свої обов`язки щодо надання послуг з водопостачання та водовідведення виконував у повному обсязі та належним чином.

У свою чергу, відповідачкою не здійснювалась поточна оплата за надані послуги водопостачання та водовідведення, в результаті цього утворилась заборгованість за період з 01.07.2010 року по 01.12.2017 року у розмірі 5015,54 грн., яка була стягнута наказом Корабельного районного суду м. Миколаєва від 01.02.2018 року.

З 01.01.2018 року відповідачу надана субсидія.

01.06.2018 року ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва вищезазначений судовий наказ було скасовано.

Посилаючись на те, що відповідачка продовжує не здійснювати поточну оплату за надані послуги з водопостачання та водовідведення, в результаті чого утворилась заборгованість за період з 01.07.2010 року по 28.02.2019 року в розмірі 3877,92 грн., позивач просить стягнути вказану заборгованість у судовому порядку.

Заочним рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 02.07.2019 року позовні вимоги МКП Миколаївводоканал були задоволені.

Ухвалою цього ж суду від 21.11.2019 року за заявою відповідачки заочне рішення суду скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

03.02.2020 року ОСОБА_1 надала відзив, в якому позовні вимоги визнала частково, просила застосувати позовну давність.

11.02.2020 року позивач надав відповідь на відзив та заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази, прийшов до наступного.

Згідно ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Приписами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що споживач, серед іншого, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Статтею 68 ЖК України передбачено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 64 ЖК України повнолітні члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, несуть солідарну майнову відповідальність за зобов`язаннями.

Судом встановлено, що нарахування за надані послуги здійснювалися відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, якою затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк ( ч. 1 п. 18 Правил.).

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Обов`язок сплатити вартість спожитих комунальних послуг випливає з самого факту користування послугою.

Факт надання послуг з водопостачання та водовідведення та споживання їх саме відповідачкою ОСОБА_1 , підтверджено наданими позивачем доказами. Зокрема із наданих суду доказів встановлено, що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані відповідачка з 2003 року та її неповнолітня донька - ОСОБА_2 , з 2007 року.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань і одностороння зміна умов договору не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи те, що відповідачка є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, заборгованість за спожиті послуги в добровільному порядку не відшкодовано, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований.

Відповідачкою заявлено про застосування позовної давності.

Так, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право у примусовому порядку через суд.

За ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається спочатку.

Такими діями можуть бути будь-які дії боржника, які свідчать, що боржник визнав себе зобов`язаною особою по відношенню до кредитора. Зокрема, до дій які свідчать про визнання боргу можуть відноситися: часткове погашення самим боржником чи за його згодою іншою особою основного боргу, тобто дії відповідачки щодо часткового погашення боргу свідчать про визнання нею свого боргу та переривають строк давності.

Після такого переривання перебіг позовної давності розпочинається заново з наступного дня після підтвердження визнання боржником боргу чи іншого обов`язку або після подання кредитором позову до одного чи кількох боржників.

Як вбачається із розрахунку заборгованості, наданого позивачем, оплата послуг з водопостачання, водовідведення проводилася в квітні 2011 року в сумі 662,16 грн., в березні 2012 року в сумі 298,26 грн., в червні 2014 року в сумі 577,54 грн., в лютому 2017 року в сумі 308,28 грн. Зважаючи на вищевикладене, суд не вбачає підстав для застосування позовної давності до вимог позивача у даній справі.

Доказів, які б спростовували вищевикладені висновки суду, відповідач суду не представила.

На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідачку обов`язок сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 354 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь Міського комунального підприємства Миколаївводканал заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у сумі 3877,92 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міського комунального підприємства Миколаївводканал судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування сторін:

Позивач: Міське комунальне підприємство Миколаївводоканал, 54055 м. Миколаїв, вул. Погранична, 161, .

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя Л.І. Селіщева