Справа № 473/6089/23
РІШЕННЯ

іменем України

"07" грудня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Ротар М.М., при секретарі судового засідання Лукіянчиній Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенськ Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа

встановив

В листопаді 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа Державного акту на право приватної власності на землю, який був виданий 24.11.1992 року Вознесенською міською радою на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області №261 від 17 листопада 1992 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №310 ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування вимог зазначено, що у вказаному Державному акту невірно зазначено ім`я та по батькові власника, а саме зазначено « ОСОБА_4 », тоді як в свідоцтві про смерть її прізвище ім`я та по батькові « ОСОБА_3 » . Вказане перешкоджає заявнику в оформлені спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилаючись на те, що вирішити питання в адміністративному порядку неможливо, а встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, так як потрібно для оформлення спадкових прав, заявник просив заяву задовольнити.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, від неї надійшла заява, в якій просила розглядати справу у її відсутності, вимоги, що викладені в заяві підтримала у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, не заперечує проти задоволення заяви.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до ст.293 ЦПК, п.4,12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року „ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (з наступними змінами), окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, що зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження і паспорті.

В судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника ОСОБА_3 .

Для оформлення спадкових прав заявник звернулася до приватного нотаріуса Вознесенського районного нотаріального округу Миколаївської області і 14 жовтня 2023 року нотаріусом було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 53/100 частки у прав спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Що стосується земельної ділянки приватним нотаріусом було надано роз`яснення, що згідно державного акту на право приватної власності на землю, який був виданий 24.11.1992 року Вознесенською міською радою на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області № 261 від 17 листопада 1992 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № 310 власниками в акті значаться - ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Нотаріусом було вказано, що ім`я та прізвище ОСОБА_7 яке зазначено в державному акті не співпадає із ім`ям та по батькові спадкодавця ОСОБА_8 . Крім того нотаріусом було вказано, що оскільки житловий будинок належав співвласникам на праві спільної часткової власності отже і земельна ділянка повинна знаходитися в спільній частковій власності відповідно до часток в житловому будинку.

Отже розглянувши документи, які буди надані до нотаріальної контори нотаріус прийшов до висновку відмовити у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із порушенням порядку видачі Державного акту на право приватної власності на землю та неможливістю встановлення належності правовстановлюючого документу ОСОБА_3 .

В судовому засіданні було встановлено, що земельна ділянка площею 0.0550 га надана для обслуговування житлового будинку, на підставі державного акту на право приватної власності, який був виданий 24.11.1992 року Вознесенською міською радою на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області № 261 від 17 листопада 1992 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на земля за № 310.

Державний акт був виданий на ім`я - ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_9 .

Згідно до свідоцтва про народження мати заявниці ОСОБА_10 (зазначено на російській мові) народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в графі батько зазначений ОСОБА_11 (зазначено на російській мові).

Згідно до свідоцтва про укладення шлюбу виданого 10.10.1981 року між матір`ю ОСОБА_12 (зазначено на російській мові) 10.10.1981 року був укладений шлюб.

Відповідно до витягу із рішення виконавчого комітету Вознесенської міської Ради народних депутатів Миколаївської області від 17 листопада 1992 року № 261 «Про розгляд заяв громадян на будівництво, оформлення правоустановчих документів та упорядкування землекористування в індивідуальному секторі» було виділено в приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлових будинків за громадянами: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 по АДРЕСА_1 площадью 550 кв.

Отже, факт належності ОСОБА_3 правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, відповідно до наявних у справі письмових доказів.

Доказів, які б спростовували вищевикладене суду не надано.

Є очевидним, що не вбачається іншого способу, крім встановлення судом факту, що має юридичне значення, усунути допущену помилку при заповненні Державного акту на право приватної власності на землю.

Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації спадкових прав, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4,12,13,265, 293,315,319 ЦПК України, суд

ухвалив

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенську Миколаївської області Державного акту на право приватної власності на землю, який був виданий 24.11.1992 року Вознесенською міською радою на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради Миколаївської області №261 від 17 листопада 1992 року та зареєстрованого в Книзі реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №310, в якому ім`я та по батькові вказано як « ОСОБА_7 ».

Рішення може бути оскаржене в Миколаївській апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 08 грудня 2023 року.

Суддя М.М. Ротар