Справа №751/7718/23
Провадження №2/751/1494/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Бєлоусова Т.С.,

прокурора Столярчук І.П., представника відповідача Пономаренко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Заступника керівника Чернігівської окружної прокуратури в інтересах Національної служби здоров`я України, Чернігівської обласної ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Комунальне некомерційне підприємство «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради, про відшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Заступник керівника Чернігівської окружної прокуратури звернувся з позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України, Чернігівської обласної ради до ОСОБА_1 про стягнення з останнього на користь держави в особі Національної служби здоров`я України коштів в розмірі 49817,70 грн. та на користь держави в особі Чернігівської обласної ради коштів в розмірі 10752,51 грн., витрачених на лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 (а.с. 1-10).

Позовні вимоги мотивовані тим, що Чернігівською окружною прокуратурою здійснювалося процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002948 від 04.05.2020 за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.04.2021 у справі № 751/504/21 (кримінальне провадження № 0002948) ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради у період із 04.05.2020 по 03.06.2020 - 30 ліжко-днів, що підтверджується листом № 41-06/1396 від 05.07.2023 КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради.

Згідно вищевказаного листа, КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради, на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 державою витрачено бюджетні кошти у сумі 60570,21 грн.

У вартість стаціонарного лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 у КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради включені витрати здійснені:

- за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 49817,70 грн;

- за рахунок коштів обласного бюджету -10752,51 грн.

Вищевикладене свідчить про те, що на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 у КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради, у період із 04.05.2020 по 03.06.2020 (ЗО ліжко-днів) державою в особі Національної служби здоров`я України витрачено кошти у загальній сумі 49817,70 грн та в особі Чернігівської обласної ради у сумі - 10752.51 грн.

Цивільний позов про відшкодування витрат на лікування потерпілого в межах кримінального провадження № 0002948 не заявлявся.

Разом з тим, відповідач не відшкодував витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ні у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, ні після набрання законної сили вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.04.2021 у справі № 751/504/21, а тому вважає, що вартість стаціонарного лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 у КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради підлягає стягненню з відповідача.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.11.2023 року відкрито провадження у справі, призначено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

14.11.2023 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 43-47), у якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заперечення представника відповідача проти позову, викладені у відзиві, зводяться до того, що КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради є самостійним господарюючим суб`єктом і має бути позивачем у вказаній справі, а не Чернігівська обласна рада. Те саме стосується і НСЗУ, яка є самостійною юридичною особою, здатною захищати свої права. Також заперечують щодо суми відшкодування з тих підстав, що не надано документів, які б підтвердили період перебування потерпілого у закладі охорони здоров`я, як і документів, які б підтверджували суму коштів, витрачених за рахунок НСЗУ та за рахунок КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради.

Прокурор у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала і в його задоволенні просила відмовити, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву.

Представник Чернігівської обласної ради у судове засідання не з`явився. До суду від Чернігівської обласної ради надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника обласної ради.

Представник Національної служби здоров`я України у судове засідання не з`явився. Про час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Жодних клопотань до суду не надходило.

Від третьої особи надійшла заява про проведення розгляду справи без участі їх представника.

Вислухавши пояснення прокурора та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова від 20.04.2021 у справі № 751/504/21 (кримінальне провадження № 0002948) ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 14-16).

Вищевказаним рішенням суду встановлено, що 03.05.2020, близько 20 години 51 хвилини, автомобіль марки «Mazda» модель «3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , виїжджаючи з житлової зони будинку АДРЕСА_1 на проїжджу частину вул. Козацька, в сторону проспекту Миру, а саме: здійснюючи маневр повороту ліворуч на автомобільну дорогу зі смугою, призначеною для руху в напрямку проспекту Миру у місті Чернігові, водій ОСОБА_1 , проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку, незважаючи на знак пріоритету щодо надання дороги проїжджаючому транспортному засобу, напрямок руху якого він перетинав, не надав дорогу мопеду марки «Honda», модель «Tact» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по вул. Козацькій, зі сторони проспекту Миру в сторону вул. Інструментальної у м. Чернігові, у зв`язку з чим сталось зіткнення.

У результаті дорожньо-транспортної події пасажир мопеду марки «Honda», моделі «Tact», реєстраційний номер НОМЕР_2 , неповнолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого уламкового перелому середньої третини правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, пластичного перелому верхньої третини малогомілкової кістки, забійно-рваних ран середньої третини правої гомілки, які є наслідком одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди та, згідно висновку судово-медичної експертизи № 320 від 22.06.2020 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 1.7, 2.3(6), 10.1, 10.2, 26.4 Правил дорожнього руху України, та вимоги дорожнього знаку 2.1 (дати дорогу), що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0002948 від 04.05.2020 за фактом вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, здійснювалося Чернігівською окружною прокуратурою.

Згідно вказаного вироку цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно листа листом від 05.07.2023 № 41-06/1396 КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на стаціонарному лікуванні в ортопедо-травматологічному відділенні КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради у період із 04.05.2020 по 03.06.2020 - 30 ліжко-днів. На стаціонарне лікування ОСОБА_2 витрачено бюджетні кошти у сумі 60570,21 грн. У вартість стаціонарного лікування ОСОБА_2 у КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради включені витрати, які здійснені: за рахунок коштів НСЗУ (державний бюджет) в сумі 49817,70 грн.; за рахунок коштів обласного бюджету - 10752,51 грн. (а.с. 18-18 на звороті).

З приводу представництва прокурором інтересів Національної служби здоров`я України та Чернігівської обласної ради суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За змістом ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1- 1/99 вказано, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, тому прокурор у кожному конкретному випадку з посиланням на законодавство самостійно визначає, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначають з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Верховний суд у складі колегії суддів об`єднаної палати у постанові від у справі № 924/1256/17 зробив висновок, що наведене Конституційним Судом України розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Європейський суд з прав людини у справі «Менчинська проти Російської Федерації» висловив таку позицію: «сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави».

Згідно зі ст. 18 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також інших джерел, не заборонених законом.

Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної та реабілітаційної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.

Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.

Відповідно до ст. 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України, належать видатки на охорону здоров`я, зокрема на програму державних гарантій медичного обслуговування населення, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування зазначених цілей.

Відповідно до ст. 89 Бюджетного кодексу України видатки на фінансування лікарні широкого профілю, оплату комунальних послуг та енергоносіїв комунальних закладів охорони здоров`я, які належать відповідним територіальним громадам, для забезпечення надання медичних послуг за програмою державних гарантій медичного обслуговування населення здійснюються за рахунок коштів місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво зачіпає інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладів охорони здоров`я.

Держава бере участь у формуванні доходів бюджетів місцевого самоврядування, фінансово підтримує місцеве самоврядування.

З урахуванням наведеного, спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів.

Частиною 4 ст. 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.

Невідшкодування витрат, здійснених КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради за рахунок Державного бюджету України та обласного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , призводить до порушення інтересів держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора до суду на захист державних інтересів.

Оскільки ні Національна служба здоров`я України, ні Чернігівська обласна рада не звернулися самостійно до суду із позовами про відшкодування понесених витрат закладами охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, вказане свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави, а відтак, у прокурора виникає право на звернення із позовною заявою до суду на захист державних інтересів, оскільки вказана бездіяльність позивачів призводить до ненадходження коштів до державного та обласного бюджетів. Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з відповідача. Таке звернення до суду є виправданим, оскільки в даному випадку захисту потребують державні інтереси. Дані спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст. 131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.

Що стосується обґрунтування задоволення позовних вимог, суд зазначає:

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Тобто, законодавство покладає обов`язок відшкодувати кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, саме на особу, яка вчинила злочин.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зокрема п. 3 передбачено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року.

Згідно пункту 3 Порядку, визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора.

Аналогічні роз`яснення також містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року за № 11 (із змінами і доповненнями) «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат», в пункті 6 якої роз`яснено, що звернути увагу судів на те, що відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікуванні.

Оскільки витрати на лікування потерпілого, обраховані закладом охорони здоров`я у відповідності до вимог Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день, вказані витрати відповідачем не відшкодовані, тому суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог і стягнення з відповідача на користь держави в особі Національної служби здоров`я України коштів в розмірі 49817,70 грн. та на користь держави в особі Чернігівської обласної ради коштів в розмірі 10752,51 грн., витрачених на лікування потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1206 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Національної служби здоров`я України кошти, витрачені на лікування неповнолітнього потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , в розмірі 49817 (сорок дев`ять тисяч вісімсот сімнадцять) гривень 70 копійок, які перерахувати в дохід Державного бюджету України на рахунок: UA0025001; ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/24060300, банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави в особі Чернігівської обласної ради кошти, витрачені на лікування неповнолітнього потерпілого від кримінального правопорушення ОСОБА_2 , в розмірі 10752 (десять тисяч сімсот п`ятдесят дві) гривні 51 копійку, які перерахувати в дохід обласного бюджету Чернігівської області на рахунок: UA0025001; ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/ 24060300, банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко