Провадження № 2-о/357/393/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Нізовій А. Р., ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 в м. Біла Церква в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білоцерківська міська рада Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2023 року заявник ОСОБА_1 звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з заявою встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Білоцерківська міська рада Київської області, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її сестра ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_2 жодних заповітів не складала, не була одружена та не мала дітей, заявник є єдиним спадкоємцем другої черги. Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку господарських будівель і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 . Власником 1/2 частини житлового будинку господарських будівель і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 є заявник. За життя ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Заявник зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . Заявник зазначає , що вона з сестрою, по день її смерті, проживали однією сім`єю в будинку АДРЕСА_3 , незважаючи на різні адреси реєстрації. Покійна її сестра з дитинства була інвалідом II групи з підстав повної втрати зору, не була одруженою, дітей не мала, сама не могла вести господарство в житловому будинку та доглядати за городом, тому заявник як співвласник та єдина її родичка, проживала з нею та доглядала за нею, будинком та городом. 14.09.2023 року заявник звернулася до Державного нотаріуса Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та державний нотаріус Карпусь І.Ю. прийняла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії по оформленню спадкових прав на майно яке залишилося після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з пропущенням заявником встановленого законом строку для прийняття спадщини. Спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилась. Заявник зазначає, що вона вимушена звернутися до суду з заявою в порядку окремого провадження для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації за певною адресою, оскільки цей факт має для неї юридичне значення для подальшого здійснення особистих майнових прав в органах нотаріату. Враховуючи зазначене, заявник просила суд прийняти рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_1 спільно проживала однією сім`єю із померлою сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.10.2023 року головуючим суддею визначено суддю Кошель Б.І. та матеріали передані для розгляду.

Ухвалою судді від 19 жовтня 2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній справі в порядку окремого провадження та призначено судове засідання.

Заявник в судове засідання не з`явилася, представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Судом 04.12.2023 року за вх.. № 54795 отримано заяву, в якій представник заявника адвокат Дудник Андрій Володимирович просив розгляд справи проводити у відсутності заявника та представника, заяву підтримують в повному обсязі та просять її задовольнити.

Заінтересована особа в судове засідання представника не направила, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Судом 08.11.2023 року за вх.. №49613 отримано клопотання, за підписом міського голови Геннадія Дикого, в якому останній просив слухати справу без представника Білоцерківської міської ради за наявними матеріалами у справі на розсуд суду.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У відповідності до положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України).

За ч. 3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Згідно із ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановленні лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , виданого Білоцерківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Заявник є сестрою померлої ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , також свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , з якого вбачається, що ОСОБА_6 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 20.01.1973 року, після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_7 ».

Після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину виданим 20.11.2004 року Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 1-1893, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.02.2005 року, реєстраційний номер 8203821.

Відповідно до слідства про право на спадщину, виданого 20.11.2004 року Білоцерківською районною державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 1- 1891 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.02.2005 року, реєстраційний номер 8203821, заявник є власником 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованих по АДРЕСА_1 .

Померла, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на 02.08.2022 року була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади від 04.08.2023 року.

Заявник, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_3 .

Судом встановлено, що 14 вересня 2023 року заявник звернулася до Державного нотаріуса Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

14.09.2023 року Державний нотаріус Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Карпусь І.Ю. прийняла постанову, відповідно до якої, ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , так як спадкоємець не має права на спадщину, оскільки у встановлений законом строк спадщини не прийняла.

Відповідно до інформації, що міститься в постанові Державного нотаріуса Третьої Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області Карпусь І.Ю. про відмову у вчиненні нотаріальної дії, спадкова справа до майна померлої ОСОБА_2 не заводилась.

Також судом встановлено, що померла ОСОБА_2 була інвалідом II групи та була непрацездатною, що підтверджується копією довідки серії 67-АМ №049100 від 25.05.1968 року та копією посвідчення №115.

Згідно довідки, виданої старостою Храпацівського старостинського округу Дмитром Сирота від 26.10.2023 року, в АДРЕСА_1 , на день смерті, ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 з нею проживала ОСОБА_1 , так як померла була інвалідом, втратила зір.

Заявник, ОСОБА_1 проживала за адресою АДРЕСА_1 , без реєстрації з 2012 року по 02.08.2022 року та доглядала за своєю сестрою ОСОБА_2 , що підтверджується актом обстеження від 29.11.2023 року .

При вирішенні даних вимог суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживає разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини.

За змістом ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із п.23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 роз`яснено, що якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК.

Щодо встановлення факту прийняття спадщини, то, враховуючи положення статей 1268, 1269 ЦК, мова може йти лише про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо спадкові правовідносин виникли після набрання чинності ЦК (після 1 січня 2004 року).

Частиною 1, 6 ст. 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.

Статтями 2, 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявником, та оцінені судом.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи, що спір про право на спадкове майно відсутній, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено юридичний факт, що заявник спільно проживала однією сім`єю із померлою сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. 1217, 1218, 1220, 1268, 1270 ЦК України, ст. 293, 315-319, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білоцерківська міська рада Київської області про встановлення факту, що має юридичне значення, - задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 спільно проживала однією сім`єю із померлою сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_1 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: Білоцерківська міська рада, ; адреса: вул. Ярослава Мудрого, буд. 15, м. Біла Церква, Київська обл., 09117.

Суддя Б. І. Кошель