Справа № 404/1183/23
Номер провадження 2/404/215/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді Іванової Н.Ю.

при секретарі - Коцюбі Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення сином трьох років

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення сином трьох років, просила суд: стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 ; стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти, на утримання у розмірі 1/4 частці з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення сином ОСОБА_4 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування поданого позову зазначено, що позивач із відповідачем ОСОБА_2 має спільну малолітню дитину: сина ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 09 жовтня 2020 року Фортечним районним у місті Кропивницькому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) складено відповідний актовий запис № 488 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 .

На даний час вона разом з малолітнім сином ОСОБА_4 проживає разом. Чоловік проживає окремо. Дитина повністю перебуває на її утриманні. Дитина потребує витрат на харчування, ліки, одяг, підгузки та розвиток.

Відповідач проходить службу в Збройних Силах України, отримує заробітну плату і має змогу допомагати фінансово. Іноді відповідач не виходить на зв`язок, тому вона змушена звернутись до суду з даним позовом, оскільки самостійно утримувати дитину не може.

Крім того, зазначала, що хоче отримувати аліменти і на себе, так як відповідач жодних коштів їй не надає. Перебуває у скрутному матеріальним становищі, оскільки не може працювати з маленькою дитиною.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 березня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін.

Відповідно до паспорта громадянина України та свідоцтва про шлюб, позивачем було змінено прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Зазначав, що обставини вказані позивачем у позові не відповідають дійсності, оскільки допомогу він надає дитині щомісячно. Заперечував проти вимог позивача щодо стягнення аліментів на її утримання.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що сторони перебували у шлюбі, який зареєстровано 20 червня 2020 року Фортечним районним у місті Кропивницькому відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 .

Від даного шлюбу у сторін є неповнолітня дитина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

Дитина на даний час проживає з позивачем, що не заперечується сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Даний обов`язок є рівним для обох батьків і покладається на них, не зважаючи на те, з ким із батьків проживає дитина.

Проте відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини у розмірі, достатньому для забезпечення її потреб. За таких обставин позивачу важко самій створити умови для належного утримання сина, його фізичного та духовного розвитку.

Вказане дає суду підстави вважати, що відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого.

Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні.

Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, відсутність доказів наявності на утриманні відповідача інших осіб та зважаючи на рівний обов`язок батьків утримувати дитину, суд дійшов до висновку про задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини, суд дійшов до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 80 СК України).

При цьому відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Вказане свідчить, що позивач має право на своє утримання від відповідача, незалежно від наявності доходу у неї, проте за наявності можливості надавати таку допомогу відповідачем.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Предметом доказування у справах про стягнення аліментів на утримання дружини є, зокрема, можливість відповідача надавати позивачу матеріальну допомогу.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Разом з тим, жодних доказів того, що відповідач отримує дохід, який дозволяє сплачувати йому аліменти на утримання дитини, а також додатково і на утримання дружини у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) позивач суду не надала.

При цьому з клопотанням про витребування доказів, які б надали суду можливість встановити матеріальне забезпечення відповідача, не зверталась.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання позивача є недоведеною належними та допустимими доказами, а відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у сумі 1073,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76, 81, 83, 89, 263-265,354 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення сином трьох років, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 лютого 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог, відмовити.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1073, 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 .

Повний текст судового рішення складено 11.12.2023 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда