Справа № 361/2916/22
Провадження № 2/361/1168/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Коваль О.О.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Альфа-Гарант, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та стягнення страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила суд стягнути з ТДВ "СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" на свою користь залишок страхового відшкодування, згідно полісу № 204645484, в розмірі 22883 грн. 28 коп. та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.; стягнути з ОСОБА_3 на свою користь в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, грошовий вираз коефіцієнту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу, в розмірі 11141 грн. 03 коп., витрати на оплату автотоварознавчого дослідження, в розмірі 3500 грн. 00 коп., витрати за правову допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп., а також стягнути з відповідачів по справі понесені документально підтверджені судові витрати - судовий збір в сумі 1984 грн. 80 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

В обґрунтування свого позову посилалась на те, що 08 жовтня 2021 року в м. Київ, на з`їзді з вул. Братиславська у напрямку м. Бровари сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу АUDІ А6, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу ТОYОТА RАV 4 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого належний їй автомобіль зазнав технічних пошкоджень.

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2021 року (справа № 755/18684/21, провадження № 3/755/9605/21) винним в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3 .

Відповідальність водія ТОYОТА RАV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204645484 в ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ?.

Керуючись ст. 35 та ст. 33 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, 11 жовтня 2021 року позивачем було надано ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ? пакет документів необхідних для отримання страхового відшкодування, в тому числі заява на виплату страхового відшкодування та повідомлення про ДТП.

Позивач звернувся із заявою про проведення автотоварознавчого дослідження до СПД ? ОСОБА_4 .?.

16 грудня 2021 року о 14:38 год. за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 16-В на станції технічного обслуговування ТОВ ?Ауді-Центр-Київ? було проведено експертний огляд пошкодженого належного позивачу транспортного засобу АUDІ А6, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого було складено Звіт №272/21 від 23.12.2021 року.

Позивач зауважує, що на вище вказаний огляд, нею було завчасно та належним чином повідомлено відповідачів по даній цивільній справі.

29 грудня 2021 року позивач письмово звернулася до ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ? із запитом, в якому надала вище вказаний Звіт та просила долучити його до матеріалів її страхової справи, а також провести розрахунок та сплату належного їй страхового відшкодування у відповідності до наданого нею Звіту.

Зважаючи на те, що її звернення ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ? було проігноровано, 19 січня 2022 року вона повторно письмово звернувся із запитом, зміст повторного запиту повністю відповідав первинному.

Позивач зазначає, що ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ? повністю проігнорувала її звернення, що змусило позивача звернутись зі скаргою до Національного Банку України.

Позивач зазначила, що у ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ? на той момент уже сплив термін для прийняття рішення, адже крайня дата становила 06 січня 2022 року.

ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ? було частково сплачено належне їй страхове відшкодування.

Позивач зауважує, що у відповідності до вище сказаного, ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ? 25.11.2021 року частково сплатили їй кошти, в розмірі 4420 грн. 00 коп., при цьому абсолютно нічим не пояснивши своє рішення, а також не надали жодних нормативно-правових актів відповідно до яких здійснювалось нарахування належного їй страхового відшкодування.

Тільки після проведеної перевірки Національним Банком України, що відбулась через подану позивачем скаргу на неправомірні дії зі сторони ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ?, останній зробив ще додатково часткову сплату коштів, в розмірі 13370 грн. 67 коп. + 315 грн. 03. (пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування), при цьому знову ж таки, ніяким чином не ознайомили позивача, як потерпілу особу, яка має право на виплату страхового відшкодування, відповідно до чого саме розраховувалось належне їй страхове відшкодування і чому наданий нею Звіт №272/21 від 23 грудня 2021 року був проігнорований.

Згідно Звіту № 272/21 від 23 грудня 2021 року, складеного СПД ? ОСОБА_4 ? вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу АUDІ А6, д.н.з. НОМЕР_1 , складає: Свр (вартість відновлюваного ремонту) = (Ср (вартість робіт) + См (вартість витратних матеріалів) + Сс (вартість деталей) х 1,20 = (4048 грн. 00 коп. + 4436 грн. 13 коп. + 44210 грн. 43 коп.) х 1,20 = 63233 грн. 47 коп. (в тому числі ПДВ).

Відповідно до результатів проведеної експертизи вартість відновлюваного ремонту пошкодженого транспортного засобу АUDІ А6 д.н.з. НОМЕР_1 з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу , складає: Сврз (вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу) = (Ср (вартість робіт) + См (вартість витратних матеріалів) + Сс (вартість деталей) * (1-0,21 (коефіцієнт фізичного зносу)) х 1,20 = (4048 грн. 00 коп. + 4 436 грн. 13 коп. + 44 210 грн. 43 коп. * (1 - 0,21)) х1,20 = 52092 грн. 44 коп. (в тому числі ПДВ).

Зважаючи на те, що підтвердити цільове використання коштів позивач не має можливості, в результаті відсутності проведення ремонтних робіт пошкодженого транспортного засобу, розрахована вартість замінних складових частин повинна бути зменшена на розмір ПДВ.

Таким чином належне позивачу страхове відшкодування розраховується наступним чином: Сврз(в тому числі ПДВ) - 20% = 52 092 грн. 44 коп. - 20% = 41673 грн. 95 коп.

Як зазначено вище ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ? здійснив часткові сплати належного позивачу страхового відшкодування в розмірі 4420 грн. 00 коп. та 13370 грн. 67 коп.

Винуватець ДТП сплатив позивачу франшизу згідно умов полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204645484 в розмірі 1000 грн. 00 коп.

Отже, зважаючи на вище викладене, несплачене страхове відшкодування, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204645484, яке піддягає стягненню з відповідача-1, а саме ТДВ "СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" складає: 41673 грн. 95 коп. (матеріальний збиток) - 1000 грн. 00 коп. (франшиза) 4420 грн. 00 коп. (часткове сплачене страхове відшкодування) - 13 370 грн. 67 коп.(часткове сплачене страхове відшкодування) = 22883 грн. 28 коп.

Користуючись належним правом на компенсацію вартості фізичного зносу складових частин транспортного засобу, вважає за необхідне, стягнути із винуватця дорожньо-транспортної пригоди, а саме ОСОБА_3 , грошовий вираз коефіцієнту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу, а саме: 63233 грн. 47 коп (Свр) - 52 092 грн. 44 коп.(Сврз) = 11141 грн. 03 коп.

Внаслідок протиправних дій ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ? та ОСОБА_3 , позивачу, як потерпілій особі, що має право на виплату страхового відшкодування, було спричинено значну моральну шкоду, яка полягає у:

-глибоких психологічно-душевних стражданнях з приводу неможливості експлуатації пошкодженого транспортного засобу - автомобіля засіб АUDІ А6, д.н.з. НОМЕР_3 та незаконного затягування строків виплати належного їй страхового відшкодування зі сторони ТДВ "СК "АЛЬФА-ГАРАНТ";

- тяжких вимушених негативних змінах в житті і життєвих стосунках з рідними та близькими, зокрема, що найтяжче - погіршення відносин з родиною внаслідок необхідності витрачати кошти із сімейного бюджету на захист власних інтересів, звертатися до суду та захищати протиправно порушені права;

- зазначені обставини, в які позивач була поставлена неправомірними діями ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ?, спричинені внаслідок цього психологічні страждання потягли за собою вкрай негативні наслідки для її самопочуття і здоров`я.

27 липня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 09 листопада 2022 року.

08 листопада 2022 року до суду надійшов відзив від представника ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ?, в якому вона просить в задоволенні позову відмовити.

Посилалась на те, що 11 жовтня 2021 року до Товариства надійшли наступні документи від ОСОБА_1 , а саме: повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від потерпілого, копії паспорту та ідентифікаційного коду, копія посвідчення водія та копія свідоцтва про реєстрацію ТЗ, фото з місця ДТП, копія рахунку-фактури від 11.10.2021 року, заява на виплату страхового відшкодування, з зазначенням банківських реквізитів рахунку на який слід було перераховувати страхове відшкодування.

На виконання вимог Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, ТДВ СК ?Альфа-Гарант? було направлено представника ТДВ СК ?Альфа-Гарант? для огляду пошкодженого ТЗ про що 11.10.2021 року складено протокол огляду.

На підставі протоколу огляду було складено аварійний сертифікат № 01-D/97/6 відповідно до якого було визначено що вартість матеріального збитку завданого власнику ?Ауді? д.н.з. НОМЕР_1 складає 6504,00 грн. з ПДВ та 5420,00 грн. без ПДВ, знос ТЗ становить 52,2%.

25 листопада 2021 року Товариство, згідно ст.. Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, було складено та затверджено розрахунок страхового відшкодування і страховий акт та виплачено страхове відшкодування в розмірі 4420,00 грн.

Тобто ТДВ СК ?Альфа-Гарант? здійснило виплату страхового відшкодування на підставі належних документів та строки визначені Законом України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?.

04 січня 2022 року ОСОБА_1 надала до Товариства заяву від 29.12.2021 року копію звіту №272/21 від 23.12.2021 року та зазначила в супровідній заяві про незгоду з сплаченим розміром страхового відшкодування.

Зважаючи на незгоду ОСОБА_1 з визначеним розміром страхового відшкодування відповідно до аварійного сертифіката, ТДВ СК ?Альфа-Гарант? було замовлено складання висновку експертного автотоварознавчого дослідження в ТОВ ?Партнер-Консалт?.

Так, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 79-D/10/69 від 16.05.2022 року розмір завданого матеріального збитку складає 18790,67 грн. без ПДВ.

17 травня 2022 року Товариство, згідно ст. 36 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, було складено та затверджено розрахунок страхового відшкодування і страховий акт та здійснено доплату до вже виплаченого страхового відшкодування в розмірі 13 370 гривень 67 копійок, на рахунок вказаний ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 17.05.2022 року.

Також, Товариством на виконання п. 36.5 ст. 36 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, 17.05.2022 року було сплачено пеню у розмірі 315,03 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням від 17.05.2022

Таким чином представник відповідача повідомляє, що Товариство не порушило жодних вимог чинного законодавства України та запевняє, що Товариство завжди сумлінно виконує всі зобов`язання покладені на нього чинним законодавством України.

Позивач не надав доказів рецензування висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 79-П/10/69 від 16.05.2022 року.

Крім того, звіт № 272/21 від 23.12.2021 року, наданий позивачем, як підставу для визначення вартості завданого матеріального збитку, не може бути належним та допустимим доказом по справі оскільки:

Огляд пошкодженого транспортного засобу відбувся 16.12.2021 року, тобто через три місяці після ДТП;

Під час огляду пошкодженого транспортного засобу представником ТДВ СК ?Альфа-Гарант?, що відбувся 11.10.2021 року було зафіксовано показання одометру (пробіг) 084259 км., а у висновку наданому позивачем, станом на 16.12.2021 року, показання одометру 087621 км.

Тобто, позивач використовував автомобіль в пошкодженому стані протягом трьох місяців та здійснив пробіг 3362 км.

Використання транспортного засобу в пошкодженому стані значно впливає на його стан в цілому, а також на вартість відновлювального ремонту тих пошкоджень, які були отримані в ДТП від 08.10.2021 року, тобто саме дії позивача призвели до збільшення вартості відновлювального ремонту його транспортного засобу.

Отже, зважаючи на внщевикладене можна прийти до висновку, що висновок, наданий позивачем не може бути належним та допустимим доказом по справі.

Звертає увагу суду на те, що позивачем в позовній заяві не наведено жодних обґрунтувань, які б свідчили про порушення ТДВ СК ?Альфа-Гарант? вимог Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?.

31 січня 2023 року відповідач ОСОБА_3 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову.

Посилався на те, що 08 жовтня 2021 року, дійсно мала місце дорожньо-транспортна пригода, де з його вини було пошкоджено транспортний засіб позивача.

В матеріалах справи даний факт підтверджується належними доказами і ним не заперечується.

Відповідальність відповідача, як водія ТОYОТА RАV 4, д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП була застрахована, а також те, що він відповідально сплатив позивачу розмір франшизи, а саме 1000,00 грн., чим виконав, на його думку усі зобов`язання.

Відносини, що склалися між сторонами у зв`язку з виплатою страхового відшкодування за полісом № 204645484 врегульовані спеціальним законом - Законом України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?.

ТДВ СК ?Альфа-Гарант? було направлено представника ТДВ СК ?Альфа-Гарант? для огляду пошкодженого ТЗ про що 11.10.2021 року складено протокол огляду.

На підставі протоколу огляду було складено аварійний сертифікат № 01-D/97/6 відповідно до якого було визначено, що вартість матеріального збитку завданого власнику ?Ауді? д.н.з. НОМЕР_1 складає 6504,00 грн. з ПДВ та 5420,00 грн.

25 листопада 2021 року відповідачем-1, згідно ст.. Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, було складено та затверджено розрахунок страхового відшкодування і страховий акт та виплачено страхове відшкодування в розмірі 4420,00 грн.

Тобто ТДВ СК ?Альфа-Гарант?, як страховик здійснило виплату страхового відшкодування на підставі належних документів та в строки визначені Законом України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?.

Також, позивачем надано, як доказ своїх позовних вимог звіт № 272/21 від 23.12.2021 р. Який на його думку та на думку відповідача-1 є неналежним доказом та не може спростувати виснок експертного автотоварознавчого дослідження № 79-D/10/69 від 16.05.2022 року, оскільки висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України "Про судову експертизу", і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

Отже, висновок на який посилається позивач не може бути належним та допустимим доказом в розумінні п. 17. Постанови пленуму ВСУ № 5 від 12.06.2009 року.

Крім того, позивач не надав доказів рецензування висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 79-D/10/69 від 16.05.2022 року, а на момент розгляду справи в суді Висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 79-D/10/69 від 16.05.2022 року був і є на даний момент дійсний та неоспорений.

В додаток до всього зазначеного, можна зробити висновок, що звіт № 272/21 від 23.12.2021 року, наданий позивачем, як підставу для визначення вартості завданого матеріального збитку, не може бути належним та допустимим доказом по справі оскільки:

-огляд пошкодженого транспортного засобу відбувся 16.12.2021 року, тобто через три місяці після ДТП;

-під час огляду пошкодженого транспортного засобу представником ТДВ СК ?Альфа-Гарант?, що відбувся 11.10.2021 року було зафіксовано показання одометру (пробіг) 084259 км., а у висновку наданому позивачем, станом на 16.12.2021 року, показання одометру 087621 км.

Тобто, позивач використовував автомобіль в пошкодженому стані протягом трьох місяців та здійснив пробіг 3362 км.

Використання транспортного засобу в пошкодженому стані значно впливає на його стан в цілому, а також на вартість відновлювального ремонту тих пошкоджень, які були отримані в ДТП від 08.10.2021 року, тобто саме дії позивача призвели до збільшення вартості відновлювального ремонту його транспортного засобу.

Отже, зважаючи на вищевикладене можна прийти до висновку, що висновок, наданий позивачем не може бути належним та допустимим доказом по справі.

Що ж стосується моральної шкоди, то звернутає увагу на наступне.

Після ДТП, відповідач-2 був упевнений, що усі необхідні кошти, для покриття завданої шкоди, в тому числі моральної шкоди, виплатить відповідач-1, як його страховик, оскільки пошкодження були мінімальними.

Позивач жодного разу до нього не зверталася про відшкодування будь-яких суми, а з позої виявилось, що ним була ще й завдана моральна шкода.

Відповідач враховує, що дана шкода повинна покриватися його страховим полісом, а тому таку вимогу до себе вважає безпідставною.

Крім того позивач не надала жодних реальних підтверджень, що могли б свідчити про душевні страждання, яких вона зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

13 лютого 2023 року позивач подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, наданий відповідачем -2, в якому позивач зазначає, що заперечення відповідача-2 відносно наданого позивачем звіту № 272/21 від 23 грудня 2021 року, що складений СПД ? ОСОБА_4 ", згідно якого позивач розраховував розмір заявлених позовних виміг не припустимі.

Відповідачем-2 не було вказано жодного недоліку вище вказаного документу, що давали б підстав вважати вище вказаний доказ не належним та не допустимим, всі твердження відповідача-2 базуються суто на необгрунтованих запереченнях, що в свою чергу грубо суперечить цивільно-процесуальному кодексу України.

Слід відмітити, що відповідач-2 стверджує, що саме використання позивачем пошкодженого автомобіля АUDІ А6 д.н.з. НОМЕР_1 вплинуло на вартість відновлювального ремонту. Дані твердження є взагалі не зрозумілі, хибні та вкотре базуються на власних припущеннях.

Вважає, що своїми діями відповідач-2 намагається зловживати своїм законним правом та здійснює затягування судового розгляду справи, задля уникнення від відповідальності за власні неправомірні дії.

З урахуванням вище зазначеного, звіт № 272/21 від 23 грудня 2021 року, що складений СПД " ОСОБА_4 " є належним та допустимим доказом по даній цивільній справі.

Зауважує, що твердження відповідач-2, який заперечує й розмір понесеної моральної шкоди, вказуючи, що на його думку дані кошти має сплатити його страховик є хибні, оскільки ТДВ "СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" не відшкодовує моральну шкоду, що була спричинена в результаті дорожньо-транспортної пригоди на користь позивача саме за неправомірні дії відповідача-2, оскільки Законом України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів? це не передбачено.

В той час заявлений розмір моральної шкоди саме до ТДВ "СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" обґрунтований неналежним виконанням своїх законних обов`язків, як страховика винної особи в ДТП перед потерпілою особою.

13 лютого 2023 року позивач подала до суду відповідь на відзив на позовну заяву, наданий відповідачем -1, в якому позивач зазначає, що наявність декількох документів в матеріалах справи, щодо розрахунку понесеного позивачем розміру матеріального збитку та вартості відновлювального ремонту не виключають одне одного, а лише свідчить про наявний спір, щодо здійснених розрахунків.

Відповідач-2 стверджує, що наданий з його сторони звіт №79-D/10/69 від 16.05.2022 року є єдиним дійсним та вірним розрахунком понесених позивачем збитків на підставі якого й здійснювалась доплата страхового відшкодування.

Слід відмітити, що попри здійснене досудове врегулювання спору, яке було в повній мірі відповідачем-2 проігнороване, останній взагалі не повідомляв про наявність вище вказаного розрахунку та не надав його й на ознайомлення позивачеві, а саме тому твердження, що ніби він є дійсний і неоспорений, а відтак суд має керуватись ним під час винесення рішення по даній справі - є хибні.

За аналогічними предметом доказування, що використовує відповідач-2, наданий ним звіт №79-D/10/69 від 16.05.2022 року також не є судовою експертизою та не відповідає вимог Закону України "Про судову експертизу".

Більш того, звіт №79-D/10/69 від 16.05.2022 року не відповідає вимогам Наказу від 24.11.2003 року № 142/5/2092 про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних Т/3.

Звіт №79-D/10/69 від 16.05.2022 року не містить в собі акту огляду пошкодженого транспортного засобу складеного власноруч оцінювачем ОСОБА_5 , що мав би бути складений на підставі особистого огляду автомобіля, також відсутні фотографії транспортного засобу АUDІ А6, д.н.з. НОМЕР_1 , в тому числі взагалі невідомо які вихідні дані використовував оцінювач.

Таким чином, ОСОБА_5 здійснив автотоварознавче дослідження без особистого огляду транспортного засобу АUDІ А6, д.н.з. НОМЕР_1 , що в свою чергу надає підстави стверджувати, що складений останнім звіт №79- D/10/69 від 16.05.2022 року є неналежним та недопустимим доказом по даній цивільній справі, оскільки з урахуванням недотримання загальних засад проведення автотоварознавчого дослідження - результати розрахунків невірні.

Вважає, що заперечення відповідача-1 відносно наданого позивачем звіту № 272/21 від 23 грудня 2021 року, що складений СПД " ОСОБА_4 ", згідно якого позивач розраховував розмір заявлених позивних вимог - не припустимі.

Відповідачем-1 не було вказано жодного недоліку вище вказаного документу, що давали б підстав вважати вище вказаний доказ не належним та не допустим, всі твердження відповідача-1 базуються суто на необґрунтованих запереченнях, що в свою чергу грубо суперечить цивільно-процесуальному кодексу України.

Більш того, відповідач-1 й не надає фотографію одометра автомобіля АUDІ А6 д.н.з. НОМЕР_1 , з зазначеним меншим пробігом автомобіля.

Слід відмітити, що відповідач-1 стверджує, що саме використання позивачем пошкодженого автомобіля АUDІ А6 д.н.з. НОМЕР_1 вплинуло на вартість відновлювального ремонту. Дані твердження є взагалі не зрозумілі, хибні та вкотре базуються на власних припущеннях.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області під головуванням судді Радзівіл А.Г. від 20 квітня 2023 року у вказаній справі призначено судову автотоварознавчу експертизу, провадження у справі зупинено.

30 червня 2023 року до Броварського міськрайонного суду Київської області надійшов висновок експерта з матеріалами справи.

03 липня 2022 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області поновлено провадження у даній справі та призначено судове засідання.

19 вересня 2023 року позивач подала до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила суд стягнути з ТДВ "СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" на користь ОСОБА_1 залишок страхового відшкодування, згідно полісу № 204645484, в розмірі 25 954, 01 грн. та моральну шкоду, в розмірі 5000 грн. 00 коп.; стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, грошовий вираз коефіцієнту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу в розмірі 41649, 66 грн., витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в розмірі 3 500 грн. 00 коп., сплачені позивачем за правову допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп., моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп.; стягнути з ТДВ "СК "АЛЬФА-ГАРНАТ" та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення судової експертизи, в розмірі 6 500, 00 грн. та судовий збір в сумі 1984 грн. 80 коп., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні позивач та представник позивача, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, пояснення надали аналогічно викладеним у позовній заяві, відповідях на відзиви, у заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача-1 та відповідач-2, будучи належним чином повідомленими, у судове засідання не з`явились.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, вивчивши письмові докази у справі, встановивши виниклі правовідносини, дійшов наступного висновку.

Згідно із ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Пунктом 8 частини 2 статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Судом встановлено, що 08 жовтня 2021 року в м. Київ, на з`їзді з вул. Братиславська в напрямку м. Бровари сталася дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю транспортного засобу АUDІ А6, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та транспортного засобу ТОYОТА RАV 4 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого належний їй автомобіль зазнав технічних ушкоджень.

Відповідно до постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 23.11.2021 року (справа № 755/18684/21, провадження № 3/755/9605/21) винним в спричиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано ОСОБА_3 , передбаченого ст. 124 КУпАП і піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Відповідальність водія ТОYОТА RАV 4, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 204645484 в ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ?.

Керуючись ст. 35 та ст. 33 Закону України ?Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів?, 11 жовтня 2021 року позивачем було надано ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ? пакет документів необхідних для отримання страхового відшкодування, в тому числі заява на виплату страхового відшкодування та повідомлення про ДТП.

Позивач звернулась із заявою про проведення автотоварознавчого дослідження до СПД ? ОСОБА_4 .?.

16 грудня 2021 року о 14:38 год. за адресою: м. Київ, вул. Дніпровська набережна, 16-В на станції технічного обслуговування ТОВ ?Ауді-Центр-Київ? було проведено експертний огляд пошкодженого належного позивачу транспортного засобу АUDІ А6, д.н.з. НОМЕР_1 , в результаті чого було складено Звіт №272/21 від 23.12.2021 року.

29 грудня 2021 року позивач письмово звернулася до ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ? із запитом, в якому надала вище вказаний Звіт та просила долучити його до матеріалів її страхової справи, а також провести розрахунок та сплату належного їй страхового відшкодування у відповідності до наданого нею Звіту.

ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ? 25.11.2021 року частково сплатили їй кошти, в розмірі 4 420 грн. 00 коп.

Після проведеної перевірки Національним Банком України, що відбулась через подану з позивачем скаргу на неправомірні дії зі сторони ТДВ ?СК ?АЛЬФА-ГАРАНТ?, останній зробив ще додатково часткову сплату коштів, в розмірі 13370 грн. 67 коп. + 315 грн. 03 коп. (пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування).

Згідно висновку за результатами судової автотоварознавчої експертизи № 032/2023 від 19.06.2023 року, ринкова вартість автомобіля АUDІ А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент настання дорожньо-транспортної пригоди, що відбулася 08 жовтня 2021 року становить: 1176603,56 грн.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля АUDІ А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 без урахування коефіцієнта фізичного зносу складників, що підлягають заміні складає: 94573,28 грн.

Розмір коефіцієнта фізичного зносу складників, що підлягають заміні становить: 0,51.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля АUDІ А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників, що підлягають заміні становить: 52923,62 грн.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля АUDІ А6 державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в результаті ДТП, що відбулася 08 жовтня 2021 року складає: 52923,62 грн.

Згідно дублікату квитанції від 13.06.2023 року ОСОБА_1 за проведення вказаної експертизи було сплачено 6500 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ЦК, збитки відшкодовуються у повному обсязі якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майни фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 ЦК, джерелом підвищеної небезпеки визначається діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або итриманням транспортних засобів, що створює підвищенії небезпеки для особи, яка ию діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищенії небезпеки.

Відповідно до ст. 1188 ЦК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

За положеннями частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Якщо потерпілий звернувся до страховика і одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України Про страхування).

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Розрізняють добровільну та обов`язкову форми страхування (стаття 5 Закону України Про страхування). Добровільним може бути, зокрема, страхування наземного транспорту (пункт 6 частини четвертої статті 6 Закону України Про страхування). Втім, законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування) (частина перша статті 999 ЦК України).

Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України Про страхування. До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Вказаний правовий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18), де Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний, зокрема, протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до п. 36.2 ст.36 цього Закону, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до статті 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо стягнення із відповідачів на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди слід зазначити про наступне.

Відповідно ч. 2, 3, 4, 5ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна . Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач зазначала, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй завдано моральну шкоду, що проявилась у порушенні її законних прав та пошкодження майна, а тому вважає за необхідне відшкодувати її рахунок відповідачів.

У частині першій статті 81 ЦПК України закріплено загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування.

Враховуючи відсутність належних, достовірних доказів наявності у позивача моральних страждань з приводу пошкодження її майна, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Як передбачено ч. 1, 2, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно із ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Як передбачено ч.4 та 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно із ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1)чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Із матеріалів справи вбачається, що 09 лютого 2022 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений договір № 023/22 про надання юридичних послуг.

В п. 4.1. вказаного договору зазначено, що сторони погоджуються, що оплата юридичних послуг Виконавця, визначених в п.1.2 даного Договору, здійснюється Замовником виходячи з розміру вартості послуг виконавця в розмірі 5000 гривень.

В п.4.2 зазначено, що замовник зобов`язується здійснити оплату послуг виконавця в розмірі 5000,00 грн. від вартості, визначеної п.3.1 даного Договору, грошовими коштами в національній валюті України у готівковій формі шляхом сплати грошових коштів Виконавцю з оформленням відповідного розрахункового документу (квитанції) у строк не більше, ніж 1 день з моменту підписання даного Договору.

В п.4.3. визначення вартості наданих юридичних послуг та всі розрахунки за даним Договором здійснюються в національній валюті України - гривнях.

Позивач надала Акт виконаних робіт до договору № 023/22 від 09 лютого 2022 року про надання юридичних послуг, у якому наданий детальний розрахунок наданих послуг на суму 5000 грн. 00 коп., а також сплата вказаних послуг підтверджується квитанцією № Е231-7АЕВ-27ТК-Е5АТ від 16 лютого 2022 року на суму 5000 грн.

Отже, враховуючи вищенаведене, та заявлені вимоги в цій частині до відповідача ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що позивач має право на відшкодування від відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 00 коп., а тому вказану суму стягує із відповідача на користь позивача.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України враховуючи, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача.

Із квитанції від 08 липня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 при зверненні до суду із вказаним позовом сплатила судовий збір в розмірі 1984 грн. 80 коп., тому вказаний збір підлягає стягненню із відповідачів пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме із ТДВ "СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" на користь ОСОБА_1 слід стягнути сплачений судовий збір в сумі 753 грн. 92 коп., а із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 стягнути сплачений судовий збір в сумі 1230 грн. 88 коп.

Керуючись ст. ст. 76-83, 265, 268, 273 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ТДВ "СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" на користь ОСОБА_1 залишок страхового відшкодування, згідно полісу № 204645484, в розмірі 25954 грн. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, грошовий вираз коефіцієнту фізичного зносу складових частин пошкодженого транспортного засобу, в розмірі 41649 грн. 66 коп.

Стягнути з ТДВ "СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення судової експертизи в розмірі 2470 грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати за проведення судової експертизи 4030 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, витрати на оплату автотоварознавчого дослідження в розмірі 3500 грн. 00 коп.;

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , в рахунок відшкодування майнової шкоди, сплачені позивачем за правову допомогу в розмірі 5000 грн. 00 коп.

Стягнути з ТДВ "СК "АЛЬФА-ГАРАНТ" на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 753 грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 1230 грн. 88 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.