Номер провадження: 22-ц/813/8664/23
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді-доповідача Таварткіладзе О.М., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Яцишина Анатолія Олександровича про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1», треті особи: Приватне підприємство «Інвест-Прогрес», Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут», про розірвання договору про пайову участь у будівництві, стягнення сплачених коштів з урахуванням інфляції,

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2023 року Київським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по даній справі.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, 22.11.2023 року, через підсистему «Електронний суд», представник ОСОБА_1 адвокат Яцишин А.О. подав до суду апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт ставить питання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення суду з тих підстав, що у зв`язку з важким майновим станом сума судового збору, що підлягає сплаті за подачу апеляційної скарги на рішення суду в даній справі, для апелянта є непідйомною.

На підтвердження вказаних обставин апелянт надає відомості № 1553-23-02791 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 09.05.2023 року, з яких встановлено, що в даному реєстрі інформація про доходи у ОСОБА_1 з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року відсутня.

Ознайомившись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, дослідивши матеріали справи, вважаю за необхідне відмовити в задоволенні такого клопотання з огляду на наступне.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно до ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 2021 року по справі № 0940/2276/18, провадження № 11-336апп20, зробила висновок, що з аналізу ж статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Разом із тим, Верховний Суд у постанові від 30 березня 2021 року у справі № 338/158/19, провадження № 61-11548св20, зауважив, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати фізичної особи є врахування судом її майнового стану.

За приписами ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи клопотання про звільнення від сплати судового збору, апеляційний суд враховує, що передбачена ст. 8 Закону України «Про судовий збір» можливість звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, і застосовується як правило у виключних випадках. Також суд враховує, що особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі ст. 12 ЦПК України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, слід зазначити, що особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Зазначені заявником обставини та надані на їх підтвердження докази не відображають у повній мірі реальний майновий стан заявника та відсутність інших доходів. Зокрема, відомості № 1553-23-02791 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 09.05.2023 року не надають можливість визначити джерела отримання коштів, що необхідні для забезпечення мінімальних потреб та підтримки життєдіяльності заявника, їх розмір та періодичність, що унеможливлює визначення розміру річного доходу ОСОБА_1 за попередній календарний рік, а сама по собі довідка про відсутність доходу і не розкриття джерел доходу існування заявника, його витрат не надає можливість оцінити реальний майновий стан заявника, що перешкоджає їй сплатити судовий збір в дохід держави у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Таким чином, клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Слід зазначити, що відмова у звільненні від сплати судового збору не порушує положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий суд, оскільки не перешкоджає апелянту у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19 червня 2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слід зазначити, що заявник не позбавлений можливості повторно звернутись до суду із клопотанням про розстрочення, відстрочення чи звільнення від сплати судового збору, надавши суду належні докази його незадовільного майнового стану та неспроможності сплатити судовий збір.

Керуючись ст. 8 Закону України «Про судовий збір», ст. 136 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити представнику ОСОБА_1 адвокату Яцишину Анатолію Олександровичу у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Київського районного суду м. Одеси від 20 жовтня 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський 1», треті особи: Приватне підприємство «Інвест-Прогрес», Товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут», про розірвання договору про пайову участь у будівництві, стягнення сплачених коштів з урахуванням інфляції.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе