Рішення

Іменем України

08 червня 2023 року місто Чернігів

Справа №751/1763/23

Провадження №2/751/693/23

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.

секретаря судового засідання Пилипович А. Я.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради

представник позивача Сиводід Оксана Петрівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про визначення місця проживання дітей,

Встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком (а.с.1-4).

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що відповідач з травня 2022 року мешкає окремо. Діти зареєстровані та фактично проживають з ним, відповідач не приймає участі у їх вихованні. Остання планує виїхати за межі країни та забрати дітей після влаштування. Зазначає, що ним створені належні умови для повноцінного розвитку та виховання дітей, вони навчаються в садочку та школі, займаються індивідуально вивченням англійської мови, ОСОБА_5 також займається в Спеціалізованій дитячо-юнацькій школі олімпійського резерву з футболу «Юність». За таких обставин просить визначити місця проживання малолітніх дітей разом з ним.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 07 березня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дітей виділено у самостійне провадження.

Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 08 березня 2023 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання. Одночасно залучив до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Управління (Службу) у справах дітей Чернігівської міської ради.

У встановлений судом строк відповідач надіслала відзив на позовну заяву (а.с.34-36), в якому вказала, що не заперечує щодо тимчасового проживання дітей з батьком, оскільки має обмежені доходи. Однак після працевлаштування в Польщі планує забрати дітей на постійне проживання.

Ухвалою суду від 16.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач та його представник не прибули, про день, час та місце судового засідання повідомлялись. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримують повністю та просять задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибула, про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, у відзиві просила проводити розгляд справи без її участі.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника Управління (Служби) у справах дітей Чернігівської міської ради, при цьому зазначивши, що висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей підтримує у повному обсязі, просить прийняти рішення з урахуванням інтересів дітей.

Суд, відповідно до положень ст. 223 ЦПК України, ухвалив проводити розгляд справи за відсутності учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом встановлено, що сторони з 24 січня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі (а.с.14).

Новозаводський районний суд м. Чернігова рішенням від 26.04.2023 розірвав шлюб, укладений 24.01.2019 між сторонами (а.с.76-78).

Сторони є батьками малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.15, 16).

Позивач разом з малолітніми дітьми зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 06.02.2023 (а.с.17).

За вказаною адресою також була зареєстрована відповідач, проте з 26.01.2023 вона знята з реєстрації (а.с.17).

Згідно довідки Чернігівської ЗОШ І-ІІІ ступенів №3 Чернігівської міської ради №43 від 02.02.2023 ОСОБА_4 навчається у 5Е класі (а.с.19).

Також ОСОБА_4 займається у КПНЗ Спеціалізована дитячо-юнацька школа олімпійського резерву з футболу «Юність», на тренування дитину водить і забирає батько (а.с.20).

Відповідно до довідки КЗ «Заклад дошкільної освіти №3 «Дитяча Академія» від 01.02.2023 ОСОБА_3 відвідує групу №4 з 05 вересня 2022 року до теперішнього часу, до садочка дитину водить і забирає батько (а.с.21).

04 травня 2023 року рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради №273 затверджений висновок щодо визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком, ОСОБА_1 (а.с.62-63).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.02.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно п. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Головним критерієм при визначенні місця проживання дітей, є інтереси дитини, які повинні переважати над інтересами батьків (с. 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гофман проти Німеччини» від 11.10.2001 року). Разом з тим, той із батьків, який не проживає з дитиною, повинен мати можливість підтримувати регулярні контакти з нею, має право на відвідування (рішення Європейського суду у справі «Ельсгольц проти Німеччини» від 13.07.2000 року).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 19 СК у випадках, передбачених цим кодексом, особа має право на попереднє звернення за захистом своїх сімейних прав та інтересів до органу опіки та піклування. Разом з тим, звернення за захистом до органу опіки та піклування не позбавляє особу права на звернення до суду.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З боку відповідача надійшов відзив, відповідно до якого остання не тимчасового проживання дітей з батьком.

При вирішенні питання про місце проживання дитини, суд, керуючись принципом рівності прав обох батьків щодо дитини, що передбачено як ст. 141 СК України, так і змістом Конвенції про права дитини, повинен давати оцінку насамперед об`єктивним обставинам життя, які б свідчили про те, що хто саме із батьків може створити кращі умови життя дитини.

Беручи до уваги висновок Управління (Служби) у справах дітей, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітніх дітей з батьком, а також враховуючи вік дітей та можливість батька забезпечити усі необхідні умови побуту, виховання та розвитку дітей, суд дійшов висновку, що визначення місця проживання малолітніх дітей з батьком буде якнайкраще відповідати їхнім інтересам.

Крім того, суд зауважує, що мати дітей у разі визначення місця проживання дітей з батьком не обмежена у своєму праві на спілкування з ними, турботу відносно дітей та участь у їх вихованні і може реалізувати свої права шляхом домовленості з батьком дітей щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

З огляду на вищезазначені обставини, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

V. Розподіл судових витрат.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір, але за відсутності даної вимоги судовий збір не стягується.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 141, 157, 160, 161 СК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 09.06.2023.

Позивач ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач ОСОБА_2 (останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Третя особа Управління (Служба) у справах дітей Чернігівської міської ради (місцезнаходження: вул. Івана Мазепи, буд. 19, м. Чернігів, 14017)

Суддя Н. В. Маслюк