РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року місто Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, заінтересована особа ОСОБА_2 , в якій просить видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким заборонити ОСОБА_2 : перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 та її малолітнім сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 ; наближатися на відстань менше 300 метрів до її місця проживання та місця проживання її малолітнього сина за адресою: АДРЕСА_2 та інших місць частого відвідування; вести листування, телефонні переговори з нею та її малолітнім сином або контактувати з ними через інші засоби зв`язку і через третіх осіб.

Свої вимоги мотивує тим, що вона проживала разом з ОСОБА_2 , який є її цивільним чоловіком, та її неповнолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить їй на праві приватної власності. ОСОБА_2 чинив на неї психологічний та фізичний вплив, влаштовував скандали, які негативно відображалися на її дитині. У зв`язку з цим вона протягом останнього року неодноразово викликала поліцію. 05 жовтня 2022 року відносно ОСОБА_2 був винесений терміновий заборонний припис. Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2022 року у справі № 569/15449/22 ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї. На даний час дії ОСОБА_2 стали не керовані, вона боїться за свою безпеку та безпеку своєї дитини. Перебуваючи в нетверезому стані ОСОБА_2 погрожує вбивством, ображає нецензурними словами, переслідує її, погрожує фізичним насильством. 25 листопада 2023 року ОСОБА_2 в чергове влаштував дома сварку, кричав, ображав її, тому вона в черговий раз викликала поліцію та 25 листопада 2023 року було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника. Незважаючи на заборонний припис ОСОБА_2 своєї поведінки не змінює. Вона є особою, яка зазнала домашнього насильства, тому змушена просити видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час, дату та місце розгляду справи. 07 грудня 2023 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила розглянути заяву у її відсутність, заяву підтримує.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату та місце розгляду справи в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 грудня 2023 року витребувано від Рівненського міського суду Рівненської області копії постанов про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копією паспорта ОСОБА_1 , відомостями про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_3 , свідоцтвом про народження ОСОБА_3 . Як вказує ОСОБА_1 разом з нею та сином також за вказаною адресою проживає ОСОБА_2

ОСОБА_1 є власником 10/100 часток гуртожитку, блок 129-136 в АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування від 05 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Коломис О.В.

Відповідно до постанови Рівненського міського суду Рівненської області в справі № 569/15449/22 від 01 листопада 2022 року, яка набрала законної сили 14 листопада 2022 року, ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. У вказаній справі встановлено, що 05 жовтня 2022 року близько 22 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 , а саме ображав нецензурною лайкою, шарпав та душив руками за горло. Дані дії вчинив в присутності малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05 жовтня 2022 року працівниками сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 247873 відносно ОСОБА_2 , у зв`язку із скоєнням ним домашнього насильства психологічного та фізичного характеру стосовно ОСОБА_1 , строком на десять діб з 22 год. 36 хв. 05 жовтня 2023 року до 22 год. 36 хв. 11 жовтня 2022 року, заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1

25 листопада 2023 року працівниками сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА № 129365 відносно ОСОБА_2 , у зв`язку із скоєнням ним насильства психологічного та фізичного характеру стосовно ОСОБА_1 , строком на десять діб з 21 год. 35 хв. 25 листопада 2023 року до 21 год. 35 хв. 05 грудня 2023 року, зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 .

Питання видачі обмежувального припису регулюється Цивільним процесуальним Кодексом України та Законом України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису (ч. 1 ст. 350-3 ЦПК України).

Згідно з п. 3, 14, 17 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Частиною 3 статті 26 цього Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»)

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зазначено, що, враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі України про адміністративні правопорушення та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Необхідною умовою для застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що підлягає доказуванню.

Частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч.1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Дослідженими судом доказами, зокрема терміновими заборонними приписами стосовно кривдника від 05 жовтня 2022 року та 25 листопада 2023 року, постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 01 листопада 2023 року, підтверджено вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства.

Приймаючи до уваги досліджені письмові докази, суд дійшов висновку про наявність обставин, які входять до предмету доказування у даній справі та доведеності факту вчинення ОСОБА_2 фізичного насильства щодо ОСОБА_1 .

Протидія насильству у сім`ї є одним із важливих напрямів суспільного розвитку. Вона розглядається не лише як соціальна проблема, а, насамперед, як проблема захисту прав людини. При здійсненні насильства в сім`ї відбувається порушення прав і свобод конкретної людини, що вимагає втручання з боку держави і суспільства.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника може призвести в подальшому до завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства у сім`ї.

Крім того, сам факт неодноразового звернення ОСОБА_1 до відділу поліції, з підстав вчинення відносно неї ОСОБА_2 домашнього насильства, складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_2 , який перебував на розгляді у суді, винесення термінових заборонних приписів стовно нього, свідчать про наявність тривалого конфлікту між заявником та ОСОБА_2 , та підтверджує факт того, що останній вчиняв по відношенню до заявника домашнє насильство, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до відповідної особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, які визначені Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Враховуючи надані докази, з огляду на встановлені судом обставини, заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», тому суд доходить висновку про обґрунтованість заяви.

Суд вважає, що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, такі ризики є реальними, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту ОСОБА_1 необхідно застосувати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 строком на 2 місяці, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме заборонити ОСОБА_2 : перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 та її малолітнім сином ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 ; наближатися на відстань менше 300 метрів до її місця проживання та місця проживання її малолітнього сина за адресою: АДРЕСА_2 та інших місць частого відвідування; вести листування, телефонні переговори з нею та її малолітнім сином або контактувати з ними через інші засоби зв`язку і через третіх осіб.

Встановлення заборони перебувати в місці спільного проживання (перебування), яким є кімната 131 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_1 , є тимчасовим заходом, передбаченим ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який здійснюється з метою захисту та забезпечення безпеки постраждалої особи ОСОБА_1 та її дитини. Також, слід зазначити, що ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 , а отже забезпечений житлом за місцем реєстрації.

При цьому, для цілей, зазначених у вказаному вище Законі, з урахуванням обставин даної справи, достатнім є встановлення обмежень та заборон для ОСОБА_2 строком на два місяці. Відтак, враховуючи принцип пропорційності, відповідність вимог заявника щодо застосування заходів тимчасового обмеження прав кривдника частині другій статті 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», суд вважає, що вимоги заяви про видачу обмежувального припису у вигляді заходів тимчасового обмеження прав підлягають задоволенню частково.

Згідно з ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Також суд роз`яснює, що відповідно до ст. 350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.

За правилами ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 10, 12, 13, 89, 263, 265, 273, 350-6, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 (два) місяці, яким визначити тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 та її малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 ;

заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань менше 300 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 та інших місць частого відвідування;

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та її малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або контактувати з ними через інші засоби зв`язку і через третіх осіб.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 повідомити Рівненське РУП ГУНП в Рівненській області та виконавчий комітет Рівненської міської ради шляхом направлення копії рішень суду для взяття на профілактичний облік.

Заявник ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 07 грудня 2023 року.

Суддя О.О. Першко