Номер провадження: 22-ц/813/7191/23
Справа № 522/2539/22
Головуючий у першій інстанції Косіцина В. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Комлевої О.С.,

за участю секретаря Малюти Ю.С.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

третя особа ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 червня 2023 року у складі судді Косіциної В.В.,

встановив:

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за договором позики від 23.12.2014 у розмірі 14 409,86 дол. США.

27.02.2023 ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ GLS» р/в 2018, державний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.03.2023 було частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову та заборонено відчуження легкoвого автомобіля марки «MERCEDES-BENZ GLS» р/ НОМЕР_3 , державний номер НОМЕР_1 , VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_2 .

08.06.2023 ОСОБА_2 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про скасування заходів забезпечення позову.

Наведена заява мотивована тим, що сума позовних вимог у вказаній справі становить 14 409, 86 дол. США, що станом на 08.06.2023 еквівалентно 532437,55 грн. у той же час вартість автомобіля, який є предметом забезпечення, становить 44 458, 41 дол. США, що еквівалентно 1 251 362 грн. таким чином, в якості забезпечення позову заборонено відчуження майна, вартість якого більш ніж втричі перевищує суму заявлених вимог, що свідчить про не співмірність вжитих заходів забезпечення позову у порівнянні з обсягом позовних вимог.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 19.06.2023 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 .

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 оскаржив її до суду апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд безпідставно забезпечив позов, оскільки в даному випадку суд не здійснив оцінку обґрунтованості вимог позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням співмірності, обґрунтованості і адекватності.

Також суд забезпечивши позов не взяв до уваги те, що вжиття таких заходів порушує права третьої особи ОСОБА_3 , яка не є стороною спору між позивачем та відповідачем.

ОСОБА_1 в поданому відзиві проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечує та просить суд апеляційної інстанції оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників процесу, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Скасування заходів забезпечення позову передбачає зняття застосованих судом обмежень, покликаних забезпечити можливість виконання судового рішення, у випадку зміни ситуації в порівнянні з тією, що існувала при застосуванні таких обмежень, коли в результаті такої зміни потреба в застосованих обмеженнях припинила своє існування. В той же час помилковість, незаконність чи безпідставність з точки зору учасника процесу застосування заходів забезпечення позову не є такими обставинами в розумінні передбаченої процесуальним законом процедури скасування забезпечення позову, а лише можуть слугувати підставою для оскарження судового рішення до суду вищої інстанції, для чого чинним законом передбачена процедура апеляційного та касаційного оскарження судового рішення.

Вжиті судом заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, скасування заходів забезпечення позову судом, який їх застосував, можливе, якщо відпали підстави, з яким закон пов`язує можливість застосування таких заходів або змінилися обставини, що зумовили його застосування. Отже, скасування заходів забезпечення позову діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Суд лише при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 14409,86 дол. США.

Наразі даний спір по суті не вирішено, в провадженні суду апеляційної інстанції відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 17 серпня 2023 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Отже, з урахуванням предмету позову, а також враховуючи, що між сторонами спір про стягнення заборгованості не вирішено, з метою запобігання можливого утруднення виконання рішення суду, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволені клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову.

Доводи апелянта про непогодження з ухвалою суду про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову зводяться до непогодження з висновками викладеними в ухвалі про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, водночас вказана ухвала не є предметом перегляду.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складений 07.12.2023

Головуючий: Є.С. Сєвєрова

Судді: Л.М. Вадовська

О.С. Комлева