Справа № 308/4797/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді Логойди І.В., за участі секретаря судового засідання Янцо М.В., позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Мині Г.І., представників відповідача - Скочиляс Г.М., Гладинець О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №308/4797/23 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатського обласного центру зайнятості про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до Закарпатського обласного центру зайнятості про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,згідно з яким просить скасувати наказ про звільнення Закарпатського обласного центру зайнятості від 27.02.2023 № 120-К за підписом директора Ю.Фущич; поновити його з дати звільнення на посаді заступника директора Ужгородської філії Закарпатського обласного центру зайнятості; стягнути з Закарпатського обласного центру зайнятості на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення до дня поновлення на роботі.

Позовні вимоги мотивує наступним. 23.02.2007 року було призначено на посаду заступника директора Ужгородського міського центру зайнятості. 27.02.2023 року наказом № 120-К Закарпатського обласного центра зайнятості звільнено з посади заступника директора Ужгородського міського центру зайнятості, на підставі пункту 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату та чисельності працівників (28.02.23 було отримано наказ про звільнення). Вважає даний наказ про звільнення з посади заступника директора Ужгородського міського центру зайнятості незаконним та таким, який підлягає скасуванню, оскільки в оскаржуваному наказі не обґрунтована підстава для звільнення, посаду яку займав, не скорочено. Також, ліквідація чи реорганізація Ужгородського міського центру зайнятості як юридичної особи ще не відбулася. На посаді заступника директора Ужгородського міського центру зайнятості працював з 23.02.2007 по 23.02.2022. 24.02.2022 під час повномасштабного вторгнення Росії в Україну був призваний на військову службу командиром взводу. 23.12.2022 p. був звільнений з військової служби у відставку за віком. 26.12.2026 приступив на своє попереднє робоче місце - заступника директора Ужгородського міського центру зайнятості з посадовим окладом 9991 грн. та ознайомили мене під особистий підпис з персональним попередженням про наступне вивільнення (звільнення) на підставі ст. 49-2 КЗпП України, але чомусь, з штатним розписом на 2023 рік його не ознайомили. Станом на 27.02.2023 - день, що передує дню звільнення з Ужгородського міського центру зайнятості була одна посада заступника Директора Ужгородського міського центру зайнятості, яку займав з 23.02.2007 року і як стало відомо з слів колег, що у затвердженому новому штатному розпису дана посада, яку займав понад 16 років не скорочена, а її буде займати інша особа. Заяву про відмову від посади не писав, та зі штатним розписом не був ознайомлений, окрім вказаного, не була отримана згода профспілкового комітету на його звільнення. Також під час вирішення питання щодо звільнення з посади заступника директора Ужгородського міського центру зайнятості, роботодавець також не врахував наявність переважного права на залишенні на роботі, зокрема ті обставини, що працює на посаді заступника директора Ужгородського міського центру зайнятості понад 16 років, має профільну та вищу від інших працівників кваліфікацію і продуктивність праці. Крім того, є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Відповідач надіслав відзив на позов, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог за наступних підстав. З 20.10.2022 розпочалась реорганізація Ужгородського міського центру зайнятості на підставі наказу Міністерства економіки «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості» від 20.10.2022 №4055. Позивача було персонально попереджено про наступне вивільнення (звільнення) 26.12.2022 року. Одночасно із попередженням про наступне вивільнення позивачу було запропоновано посаду консультанта роботодавця відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Ужгородської філії Закарпатського обласного центру зайнятості (новостворений відокремлений підрозділ Закарпатського ОЦЗ, до якого перейшли повноваження Ужгородського міського центру зайнятості, Ужгородської районної філії Закарпатського ОЦЗ, Перечинської районної філії Закарпатського ОЦЗ та Великоберезнянської районної філії Закарпатського ОЦЗ). 26 грудня 2022 року позивач погодився із запропонованою посадою, що підтверджується його підписом на попередженні. Проте 05.01.2023 року позивач відмовився від запропонованої посади, що також підтверджується особистим підписом позивача у попередженні. 27 лютого 2023 року Закарпатським ОЦЗ винесено наказ № 120-К «Про звільнення ОСОБА_1 », оскільки позивач відмовився від усіх запропонованих йому вакансій у день звільнення, які йому пропонувалися згідно пропозицій вакантних посад в Закарпатській службі зайнятості і відмовився поставити свій підпис у пропозиціях, що підтверджується Актом про відмову від підпису про ознайомлення із запропонованими вакантними посадами в Закарпатській службі зайнятості станом на 28.02.2023 року. Щодо твердження позивача, що його не ознайомлювали з штатним розписом на 2023 рік, то законодавством не передбачено ознайомлення працівників з штатним розписом, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 64 ГКУ, підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників, штатний розпис. Відповідачем було видано наказ Закарпатського обласного центру зайнятості «Про введення в дію структури та штатних розписів Закарпатської обласної служби зайнятості» від 12.12.2022 року № 271, згідно якого вводилася в дію нова структура та штатні розписи Закарпатської обласної служби зайнятості, на підставі чого було видано позивачу персональне попередження про наступне вивільнення на підставі ст. 49-2 КЗпП України. Щодо твердження позивача, що станом на 27.02.2023 року була посада заступника директора Ужгородського міського центру зайнятості, то дане твердження є недостовірним, оскільки Ужгородський МЦЗ перебуває в стані припинення з 31.10.2022 року, що підтверджується випискою з ЄДРПОУ і на даний час ліквідаційна комісія здійснює останні заходи з припинення юридичної особи Ужгородського міського центру зайнятості. Оскільки Міністерством економіки України було прийнято рішення про припинення Ужгородського МЦЗ шляхом його приєднання до Закарпатського ОЦЗ, усіх працівників Ужгородського МЦЗ, в тому числі і позивача, було попереджено про можливе вивільнення відповідно до ст. 49-2 КЗпП України і було запропоновано працівникам вакансії у новостворених структурних підрозділах Закарпатського обласного центру зайнятості. Щодо твердження позивача, що не була отримана згода профспілкового комітету на його звільнення, то відповідно до абзацу 8 ч. 1 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника допускається у випадках звільнення керівника підприємства, установи, організації (філіалу, представництва, відділення та іншого відокремленого підрозділу), його заступників, головного бухгалтера підприємства, установи, організації, його заступників, а також працівників, які мають статус державних службовців відповідно до Закону України "Про державну службу", керівних працівників, які обираються, затверджуються або призначаються на посади державними органами, органами місцевого самоврядування, а також громадськими організаціями та іншими об`єднаннями громадян. Враховуючи вищезазначене, та той факт що позивач був на посаді заступника директора Ужгородського міського центру зайнятості, керуючись абзацом 8 ч. 1 ст. 43 КЗпП, відповідачу не потрібна була згода профспілкового комітету на звільнення позивача. Проаналізувавши ст. 42, 49-2 КЗпП України, переважне право на залишення працівника на роботі враховується лише у разі скорочення однорідних професій та посад. Тобто, застосування положень статті 42 КЗпП України можливе лише серед працівників, які обіймають ідентичні (тотожні, однакові) посади. В той же час, посада заступника директора Ужгородського МЦЗ, на якій перебував позивач, була єдиною в штатному розписі цієї установи, тотожних посад не було. Відтак, враховуючи, що посада заступника директора Ужгородського МЦЗ була єдиною в цій установі, то у такому випадку чинним законодавством не встановлено обов`язковість застосування положень статті 42 КЗпП України. У зв`язку з здійсненням процедури припинення юридичної особи Ужгородського міського центру зайнятості та скороченням відповідно всіх посад, збереження посади, на якій перебував позивач, було юридично не можливо, а позовна вимога про поновлення його на посаді заступника директора Ужгородської філії Закарпатського ОЦЗ є не правомірною, оскільки позивач на такій посаді не працював. Питання призначення на посади в новоствореному відокремленому структурному підрозділі вирішується роботодавцем, відповідно до ст. 64 Господарського кодексу України.

У відповіді на відзив від 23.05.2023 вх №28048 позивач вказує, що при реорганізації не враховано його переважне право на залишення на роботі.

У запереченні на відповідь на відзив від 25.05.2023 №798-05 Закарпатський обласний центр зайнятості вказав, що одночасно з попередженням про звільнення позивачу було запропоновано посаду у реорганізованій юридичній особі, який спочатку погодився на це, а в подальшому відмовився, в тому числі від усіх запропонованих вакантних посад. Звернув увагу, що переважне право на залишення на роботі надається при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації, а обов`язок працевлаштування забезпечується власником, якщо запропоновано наявну роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.03.2023 провадження у зазначеній справі було відкрито в спрощеному позовному провадженні, розгляд справи призначено на 28.04.2023, розгляд справи відкладався 28.04.2023, 30.05.2023, 14.06.2023, 06.07.2023, 25.07.2023, 29.09.2023, 25.10.2023, 09.11.2023 за заявами сторін, тимчасовою непрацездатністю судді, учасників, неявкою сторін.

У судовому засіданні позивач та його представник просили задовольнити позовні вимоги з підстав, вказаних у заявах по суті спору. Вважають недотриманими норми законодавства при звільненні з урахуванням переважного права на залишенні на роботі позивача як військового, з тривалим стажем роботи на керівній посаді, за наявності ІІ групи інвалідності. Вважають неналежним документ про визначення переважного права.

Представники відповідача у судовому засіданні просили відмовити у задоволенні позову, зважаючи на подані суду документи. Вказали, що у зв`язку з ліквідацією даної юридичної особи, необхідністю вивільнення більше 100 чоловік, а натомість можливість працевлаштування 30 чоловік, з урахуванням наданих документів, в тому числі і стосовно кваліфікації та продуктивності, за наявності попередження про наступне вивільнення, пропонування всіх наявних посад у новій юридичній особі, відмови від запропонованих посад, позивача було звільнено. Представник відповідача ОСОБА_2 також повідомив, що згідно з позовними вимогами позивач просить поновити його не у юридичну особу, яка перебуває у стані припинення, а до нової юридичної особи, та просить застосувати право переважного залишення на роботі у новій юридичній особі, що не відповідає правовим висновкам ВС у справі №600/733/18.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, заслухавши учасників, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 08.07.2001, РНОКПП НОМЕР_2 ) згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_3 26.02.2007 був прийнятий на роботу на посаду заступника директора Ужгородського міського центру зайнятості як такий, що пройшов конкурсний відбір (наказ №45-к від 23.02.2007). 28.02.2023 звільнений з посади заступника директора Ужгородського міського центру зайнятості за скороченням штату та чисельності працівників, згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України (наказ №120-К від 27.02.2023).

Згідно з копією наказу Закарпатського обласного центру зайнятості від 27.02.2023 №120-К «Про звільнення ОСОБА_1 » ОСОБА_1 звільнено з посади заступника директора Ужгородського міського центру зайнятості 28.02.2023 за скороченням штату та чисельності працівників, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України. Відділу бухгалтерського обліку Закарпатського обласного центру зайнятості виплатити ОСОБА_3 вихідну грошову допомогу у розмірі середньомісячної заробітної плати, відповідно до ст. 44 КЗпІІ України та компенсації за дні невикористаних відпусток.

Позивачем також подано копії документів про проходження військової служби копію наказу Закарпатського обласного центру зайнятості №36-К від 24.02.2022 «Про увільнення ОСОБА_1 від роботи у зв`язку з призовом на військову службу» про увільнення від роботи у зв`язку з призовом на військову службу осіб із числа оперативного резерву першої черги на особливий період зі збереженням місця роботи, посади і середнього заробітку з 25.02.2022 до дня звільнення з військової служби; №157-К від 26.12.2022 «Про припинення увільнення від роботи ОСОБА_1 » - приступити до роботи з 26.12.2022 з посадовим окладом 9991 грн.; копію військового квитка НОМЕР_4 , у якому міститься запис про звільнення з військової служби у відставку за віком 23.12.2022.

Згідно з наказом Міністерства економіки України від 20.10.2022 №4055 «Про реорганізацію державних установ Державної служби зайнятості» наказано реорганізувати базові центри зайнятості Ужгородський міський центр зайнятості, Мукачівський міськрайонний центр зайнятості, Тячівський районний центр зайнятості шляхом їх приєднання до Закарпатського обласного центру зайнятості. Утворено комісії з реорганізації.

Згідно з наказом Міністерства економіки України від 02.11.2022 №4325 «Про утворення філій регіональних центрів зайнятості Державного центру зайнятості» наказано погодитися з пропозицією Державного центру зайнятості про утворення відокремлених структурних підрозділів філій регіональних центрів зайнятості, зокрема, Закарпатського обласного центру зайнятості: Берегівської, Мукачівської, Рахівської, Тячівської, Ужгородської, Хустської філій.

Згідно з наказом Закарпатського обласного центру зайнятості від 15.12.2022 №284 «Про припинення філій Закарпатського обласного центру зайнятості» наказано припинити діяльність філій Закарпатського обласного центру зайнятості шляхом їх ліквідації, зокрема, Ужгородської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості.

Згідно з випискою з ЄДРПОУ Ужгородський міський центр зайнятості перебуває у стані припинення.

Згідно з наказом Закарпатського обласного центру зайнятості від 12.12.2022 №271 «Про введення в дію структури та штатних розписів Закарпатської обласної служби зайнятості» наказано подати до Державного центру зайнятості для затвердження структуру та штатний розпис апарату Закарпатського обласного центру зайнятості 14.12.2022; затвердити та ввести в дію штатні розписи філій Закарпатського обласного центру зайнятості з 14.12.2022; затвердити та ввести в дію структуру філій Закарпатського обласного центру зайнятості з 14.12.2022; після затвердження штатних розписів у порядку, передбаченому ст. 49-2 КЗпП України, провести всі заходи, пов`язані з майбутнім вивільненням працівників.

Згідно з персональним попередженням про наступне вивільнення (звільнення) на підставі ст.49-2 КЗпП України на виконання наказу Мінекономіки від 02.11.2022 №4325, наказу Закарпатського обласного центру зайнятості від 12.12.2022 № 271, у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників та враховуючи введення в дію з 14.12.2022 року штатного розпису Ужгородської філії Закарпатського обласного центру зайнятості на 2022 рік, повідомлено ОСОБА_1 , що посада буде скорочена, у порядку працевлаштування запропоновано вакантну посаду консультанта роботодавця відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Ужгородської філії Закарпатського обласного центру зайнятості. З даним персональним попередженням ОСОБА_4 ознайомився 26.12.2022 та надав згоду на запропоновану вакантну посаду 26.12.2022, однак 05.01.2023 відмовився від такої.

На пропозиції інших вакантних посад в Закарпатській службі зайнятості: кар`єрного радника відділу кар`єрного консультування Ужгородської філії Закарпатського обласного центру зайнятості, тимчасово, на період відпустки для догляду дитиною основного працівника до фактичного виходу її на роботу; провідного фахівця з профорієнтації відділу кар`єрного консультування Ужгородської філії Закарпатського обласного центру зайнятості; провідного документознавця відділу організаційно - інформаційної роботи, тимчасово, на період відпустки для догляду за дитиною основного працівника до фактичного виходу її на роботу; провідного бухгалтера сектору обліку розрахунків з дебіторами і кредиторами та матеріально-технічного забезпечення відділу бухгалтерського обліку Закарпатського обласного центру зайнятості; консультанта роботодавця відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Ужгородської філії Закарпатського обласного центру зайнятості (а як вказує відповідач у запереченні на відповідь на відзив дана посада- у новоствореному відокремленому підрозділі Закарпатського ОЦЗ, до якого перешли повноваження Ужгородського міського центру зайнятості, Ужгородської районної філії Закарпатського ОЦЗ, Перечинської районної філії Закарпатського ОЦЗ та Великоберезнянської районної філії Закарпатського ОЦЗ); провідного інженера з комп`ютерних систем відділу інформаційних систем Закарпатського обласного центру зайнятості; кар`єрного радника відділу кар`єрного консультування Мукачівської філії Закарпатського обласного центру зайнятості; провідного інженера з комп`ютерних систем Мукачівської філії Закарпатського обласного центру зайнятості тимчасово; кар`єрного радника відділу кар`єрного консультування Рахівської філії тимчасово; провідного інженера з комп`ютерних систем Тячівської філії Закарпатського обласного центру зайнятості; консультанта роботодавця Дубівського відділу Тячівської філії Закарпатського обласного центру зайнятості, - згідно з поданим актом від підписання про ознайомлення із запропонованими вакантними посадами в Закарпатській службі зайнятості станом на 28.02.2023 ОСОБА_1 відмовився, що підтверджується актом від 28.02.2023, який складено у день звільнення працівника, який є робочим днем. Незважаючи на те, що акт складено 28.02.2023, а сам наказ про звільнення датується 27.02.2023, ним встановлено дату звільнення 28.02.2023, а тому може бути взятий судом до уваги.

Згідно з доданою копією штатного розпису на 2022 рік Ужгородського міського центру зайнятості, що введений в дію 09.12.2022 наявна 1 штатна посада заступника директора з посадовим окладом 9991 грн. Штатний розпис на 2023 рік Ужгородської філії Закарпатського обласного центру зайнятості новоутвореної юридичної особи містить 2 посади заступника директора з окладом 9991 грн.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України) правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Частиною другою статті 2 КЗпП України передбачено, що працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі, ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Статтею 36 КЗпП України визначено, що у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України).

Згідно з частинами першою-третьою статті 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, у фізичної особи працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган, фізична особа, яка використовує найману працю, повідомляє державну службу зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Повідомлення має містити інформацію про заплановане масове вивільнення працівників, визначену частиною другою статті 49-4 цього Кодексу, та проведення консультацій з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником). Повідомлення обов`язково подається виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику). У разі наявності кількох первинних профспілкових організацій повідомлення надсилається спільному представницькому органу, утвореному ними на засадах пропорційного представництва, а за відсутності такого органу - виборному органу первинної профспілкової організації (профспілковому представнику), що об`єднує більшість працівників цього підприємства (установи, організації).

Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника, дотримання вимог ст. 42 КЗпП України щодо переважного права на залишення на роботі при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (такими позивачем наведено - тривалий безперервний стаж роботи у даній установі, а також як працівник з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби). При цьому слід враховувати, що згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 42 КЗпП України лише при рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається вказаним категоріям працівників. За загальним правилом при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантні посади чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, та яка з`явилася на підприємстві протягом цього періоду і яка існувала на день звільнення.

Розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням відповідно до пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, суди мають з`ясувати питання про те, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник, або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

Звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника. За змістом частини першої статті 235 КЗпП України працівник підлягає поновленню на попередній роботі у разі незаконного звільнення, під яким слід розуміти як звільнення без законної підстави, так і звільнення з порушенням порядку, установленого законом.

Позивача було звільнено з роботи на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України за скороченням штату та чисельності працівників.

Відповідно до частини першої, п`ятої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Згідно з частиною третьою статті 64 Господарського кодексу України підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Згідно зі статтею 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається: 1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців; 2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком; 3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації; 4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва; 5) учасникам бойових дій, інвалідам війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту; 6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій; 7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання; 8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України; 9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби; 10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Для такої перевірки повинні досліджуватись документи та інші відомості про освіту і присвоєння кваліфікаційних розрядів (класів, категорій, рангів), про підвищення кваліфікації, про навчання без відриву від виробництва, про винаходи і раціоналізаторські пропозиції, авторами яких є відповідні працівники, про тимчасове виконання обов`язків більш кваліфікованих працівників, про досвід трудової діяльності, про виконання норм виробітку (продуктивність праці), про розширення зони обслуговування, про збільшення обсягу виконуваної роботи, про суміщення професій тощо.

Продуктивність праці і кваліфікація працівника повинні оцінюватися окремо, але в кінцевому підсумку роботодавець повинен визначити працівників, які мають більш високу кваліфікацію і продуктивність праці за сукупністю цих двох показників. При відсутності різниці у кваліфікації і продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені в частині другій статті 42 КЗпП України.

Оцінювання працівників та визначення їх переважного права, знову ж таки, проводиться саме роботодавцем, а не судом. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду від 1 жовтня 2018 р. у справі №569/1607/17-ц, де Верховний Суд зазначає: «Суд не наділений правами та не володіє достатньою інформацією для визначення продуктивності праці будь-якого працівника, оскільки це є прерогативою виключно роботодавця, який володіє повною інформацією про результативність праці, що характеризує ефективність її витрат у виробництві та сфері послуг. Отже, визначення працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці є компетенцією роботодавця».

Головний критерій переважного права на залишення на роботі є саме висока кваліфікація та продуктивність праці працівника. Тільки після того, як роботодавцем буде встановлено однакову кваліфікацію та продуктивність праці працівників, застосовуються всі інші критерії. Під час вирішення питання про звільнення згідно з поданим суду протоколом засідання комісії Закарпатського обласного центру зайнятості щодо визначення працівників, яким можуть бути запропоновані посади заступників директора Ужгородської філії Закарпатського обласного центру зайнятості від 16.12.2022 серед розглянутих кандидатур ОСОБА_5 директора Перечинської філії Закарпатського ОЦЗ, ОСОБА_6 заступника директора Перечинської філії Закарпатського ОЦЗ, ОСОБА_1 заступника директора Ужгородського МЦЗ, ОСОБА_7 заступника директора начальника відділу надання соціальних послуг Великоберезнянської районної філії Закарпатського обласного центру зайнятості, Ковач І.Л. заступника директора Ужгородської районної філії Закарпатського ОЦЗ за результатом проведення порівняльного аналізу кваліфікації та продуктивності праці, проаналізувавши трудову діяльність кожного кандидата члени комісії вирішили запропонувати посаду заступника директора Ужгородської філії Закарпатського обласного центру зайнятості Ковач І.Л. та ОСОБА_5 , а ОСОБА_1 запропонувати посаду консультанта роботодавця відділу рекрутингу та взаємодії з роботодавцями Ужгородської філії Закарпатського ОЦЗ. Встановлення переважного права на залишення на роботі є повноваженням роботодавця, таке було здійснено після прийняття рішення про ліквідацію попередньої юридичної особи, а саме 16.12.2022, факт перебування в цей час на службі позивача не може свідчити про неналежність даного доказу. Отже, з урахуванням вказаного протоколу від 16.12.2022 судом встановлено, що позивач не має переважного права на залишенні на роботі. В результаті комплексного аналізу всіх наведених характеристик було прийнято рішення про звільнення позивача, оскільки перевагу надано іншим працівникам, а від запропонованих посад позивач відмовився. При цьому, суд не наділений повноваженнями надавати оцінку правильності або неправильності оцінки кваліфікації і продуктивності праці звільненого працівника.

Отже, звільнення відбулося з дотриманням норм чинного законодавства, оскільки позивач не скористався переважним правом залишення на роботі у порівнянні з іншими працівниками, що попереджались про вивільнення, оскільки інші працівники мали більш високу кваліфікацію і продуктивність праці, зважаючи на визначення кваліфікації та продуктивності праці як позивача, так і інших кандидатів.

Суд враховує також, що згідно з правовим висновком у справі №756/5243/17-ц від 27.03.2019 переважне право залишення працівника на роботі враховується лише у разі скорочення однорідних професій та посад. У даному випадку мало місце скорочення посади позивача, яка була єдиною на підприємстві. Поданий штатний розпис на 2023 рік новоутвореної юридичної особи Ужгородської філії Закарпатського обласного центру зайнятості не спростовує вказані висновки, з урахуванням запропонованих посад. У зв`язку з тим, що суд не знаходить підстав для скасування наказу про звільнення, тому відсутні підстави для поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У задоволенні позову слід відмовити.

За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст.89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 5, 6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стосовно обраного способу захисту слід відмітити, що позивач вважає, що має переважне право на призначення його на посаду в новоутвореному відокремленому підрозділі Ужгородській філії Закарпатського обласного центру зайнятості, однак за даних обставин мова йде про право на працевлаштування на нові посади, а не про залишення на посаді, яку позивач займав до реорганізації Ужгородського міського центру зайнятості. Вказане відповідає правовому висновку у постанові ВС від 17.10.2019 року у справі № 600/733/18.

При цьому суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»).

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивач звільнений від сплати судового збору.

За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст.1-4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 258, 263-265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Закарпатського обласного центру зайнятості про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_2 .

Відповідач: Закарпатський обласний центр зайнятості, місце знаходження: 88000, м. Ужгород, Закарпатська обл., вул. Новака, 45, .

Повне рішення складено 08.12.2023.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області І.В. Логойда