Справа № 953/6574/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 листопада 2023 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
судді - Єфіменко Н.В.,
за участю секретаря - Лущан В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини,
01 серпня 2023 р. представник ОСОБА_3 звернувся до суду з з позовною заявою, шляхом подання її через Єдину судову інформаційну телекомунікаційну систему «Електронний суд» в інтересах ОСОБА_1 (далі: позивач) про стягнення з ОСОБА_2 (далі: відповідач) аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2023 і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що у шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем за кордоном. Шлюб між сторонами розірвано. Відповідач працездатний, отримує дохід, інших осіб на утриманні не має,а тому може сплачувати аліменти на утримання сина в зазначеному у позові розмірі.
До судового засідання, сторони, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, не з`явились. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідач - причину неявки суду не повідомив.
Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Враховуючи, належне повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання, відсутність клопотань про відкладення судового засідання, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд висновує:
З 09.09.2009р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.06.2023.
ІНФОРМАЦІЯ_2 у шлюбі у сторін народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 05.06.2014 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції..
Судом встановлено та не заперечувалося сторонами в ході судового розгляду справи, що малолітній ОСОБА_4 проживає разом з позивачем.
Позивачка зазначає, що з відповідачем вони проживають окремо, перебуває на її утриманні. Відповідач, у свою чергу, є працездатним, інших осіб на утриманні немає, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Як вбачається з положень ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При стягненні аліментів, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище позивача, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, передбачені ст. 182 Сімейного кодексу України.
Вирішуючи даний спір суд виходить з того, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Під час судового розгляду встановлено, що наразі дитина проживає разом з позивачем, а на відповідача, як батька, покладено конституційний обов`язок утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття.
Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини суд виходить із сукупності наявних в матеріалах справи доказів та враховує загальновідомі обставини про щоденну потребу дитини у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку, а також те, що обов`язки з утримання дітей є рівними для обох батьків.
Також суд враховує, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.
Обов`язок утримувати дитину не залежить від бажання чи можливостей батьків враховуючи загальне правило, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття навіть у тому разі, коли виконання цього обов`язку може призвести до неповного задоволення їх власних матеріальних і духовних потреб.
При цьому, спільна дитина сторін проживає разом із матір`ю, відтак саме на неї лягає основний тягар по утриманню та вихованню дитини.
У зв`язку з цим, з урахуванням всіх обставин справи, матеріальних потреб дитини, обов`язку другого з батьків також утримувати дитину, стану здоров`я платника аліментів, який є чоловіком працездатного віку, а відомості про незадовільний стан його здоров`я відсутні, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивачки аліменти на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального гарантованого розміру аліментів для дитини відповідного віку.
На переконання суду, такий розмір аліментів забезпечить потреби дитини, відповідатиме об`єктивним можливостям відповідача та задовольнятиме правомірні очікування позивачки на отримання аліментів, і з урахуванням балансу інтересів батьків та дитини буде достатнім для забезпечення її належного утримання та відповідатиме можливостям батька надавати таку допомогу.
Будь-яких доказів того, що відповідач немає можливості сплачувати аліменти у такому розмірі, суду надано не було.
З урахуванням викладено, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 01.08.2023 року.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись ст.ст. ст. ст. 12, 76, 141, 206, 263-265 ЦПК України, ст. 180, 181, 182, 184, 200, суд, -
ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.08.2023р. і до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ).

Повний текст судового рішення складений 22.11.2023.

Суддя Н.В. Єфіменко