Справа № 309/4781/23
Провадження № 2/309/939/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді: Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання: Плиска А.В.

представник позивача: Мацола А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Хустського відділення «Ощадбанк», філія Закарпатське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», третя особа без самостійних вимог: Хустська державна нотаріальна контора про зняття обтяження у виді заборони на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що Хустською Державною нотаріальною конторою до Єдиного реєстру заборон на відчуження об`єктів нерухомого майна від 31.10.2006 року за № 3974385 внесено інформацію про накладення заборони на відчуження нерухомого майна, а саме будинку АДРЕСА_1 . На даний час він виявив бажання оформити відповідні права на вказаний будинок, однак при звернені до нотаріуса було виявлено наявність заборони на відчуження будинку, яка виникла на підставі повідомлення без номеру від 23.02.1993 року Хустського відділення Ощадбанку. Позивач зазначає, що ним у 1993 було оформлено кредит, який погашено в повному обсязі. Підстави для накладення обтяження на зазначене вище нерухоме майно позивачу невідомі. Вважає, що існуюче обтяження порушує право власності позивача та позбавляє можливості в повному обсязі розпоряджатись ним. Така заборона унеможливлює належним чином оформити право власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1 , а тому він змушений звертатись до суду.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду пояснення, у якому зазначив, що позивачем не наведено доказів, які б свідчили про існування перешкод щодо реалізації ним права розпорядження своєю власністю (нерухомим майном) та не наведено доказів, які б вказували на вину Банку в реалізації позивачем своїх прав. Просив відмовити в задоволенні позову з тих підстав, що банк є неналежним відповідачем у даній справі. Розгляд справи просив здійснювати без участі представника АТ «Ощадбанк».

30.11.2023 року через канцелярію суду представник позивача ОСОБА_3 подала заяву про виправлення описки допущену при оформленні у прохальній частині позовної заяви.

В судовому засіданні пояснила, що за відсутності будь-яких зобов`язань позивача перед Ощадбанком, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 31.10.2006 р. Хустською державною нотаріальною конторою за повідомленням без номера від 23.02.1993 року Хустського відділення Ощадбанку внесено відомості про обтяження у виді заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на житловий будинок АДРЕСА_1 , власником якого вказано ОСОБА_1 . Боргові зобов`язання перед Ощадбанком у ОСОБА_1 не має, тому підстави для накладення заборони на нерухоме майно відсутні. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

З Хустської Державної нотаріальної контори до суду надійшов лист №200/01-16 від 16.09.2022 року про розгляд справи без участі їхнього представника. Заперечень щодо задоволення вимог позивача не має.

З`ясувавши обставини даної справи та дослідивши докази наявні в матеріалах справи суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно довідки № 134, виданої ТВБВ №10006/0114 філії - Закарпатське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 03.08.2023року ОСОБА_1 кредитів у АТ « Ощадбанк» не має .

В процесі створення Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Хустською державною нотаріальною конторою 31 жовтня 2006 року за № 3974385 внесені відомості до даного реєстру про наявність обтяження у виді заборони на відчуження будинку АДРЕСА_1 , на підставі повідомлення б/н від 23.02.1993 р. з Хустського відділення Ощадбанку.

Наявність вказаної заборони порушує права позивача розпоряджатися своїм майном на власний розсуд і дає підстави позивачу в порядку передбаченому ст. 391 ЦК України, вимагати усунення будь-яких порушень в здійсненні ними права користування і розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною першою ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України гарантовано непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику.

Таким чином, суд оцінивши в сукупності встановлені по справі докази, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та доведеними в судовому засіданні, а тому їх слід задовольнити в повному об`ємі.

Питання про стягнення судових витрат позивачем не ставилося.

Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76-78,247,258-268 ЦПК України, ст.ст.16,391 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Скасувати заборону на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , власником якого зазначено ОСОБА_1 , зареєстровану реєстратором - Хустською державною нотаріальною конторою в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 31.10.2006 року за № 3974385 на підставі повідомлення без номера від 23.02.1993 р. Хустським відділенням Ощадбанку.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.