ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 червня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/4851/21

Головуючий у першій інстанції Фетісова Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/716/23, № 22-ц/4823/715/23

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцька Н.В., Шитченко Н.В.

секретар: Патук А.А.

Позивач: ОСОБА_1

Відповідач: ОСОБА_2

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Могиленко Лариса Миколаївна

Особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2023 року та додаткове рішення цього суду від 23.03.2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації (суддя Фетісова Н.В.), ухвалене у м. Прилуки о 14 годині 10 хвилин, повний текст рішення складено 6 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 29 червня 2021 року між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . Цього ж дня приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Могиленко Л.М., на підставі договору купівлі-продажу проведено державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за відповідачем ОСОБА_2 . Згідно п.3 договору купівлі-продажу за домовленістю сторін продаж квартири здійснюється за 148 248,00 грн. Відповідно до даного договору розрахунок за продану квартиру необхідно провести в безготівковому порядку з дотриманням вимог статті 1087 ЦК України та п.7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148. Позивач, як продавець квартири у повному обсязі виконала свої зобов`язання за вказаним договором, однак відповідач покупець, у порушення умов зазначеного договору не сплатила їй кошти в сумі 148 248,00 грн., які вона повинна була сплатити шляхом перерахування у безготівковому порядку. На теперішній час відповідачем умови договору не виконані, кошти позивачу не перераховані, тому позивачем і подано до суду позовну заяву з вимогою про розірвання договору купівлі-продажу, укладеного 29 червня 2021 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області Могиленко Л.М. та скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2023 року у задоволенні позовних втиог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу квартири та скасування державної реєстрації відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що розпискою від 07 серпня 2021 року ОСОБА_1 підтвердила отримання коштів за продаж квартири , розрахунок проведено повністю. На виконання досягнутих умов між сторонами ОСОБА_1 10 серпня 2021 року знялась з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 . Враховуючи назначене суд першої інстанції прийшов до висновку, що сторони договору купівлі-продажу добровільно, за взаємною згодою змінили умови договору. Сума розрахунку за договором купівлі-продажу від 29 червня 2021 року перевищувала 50 000 грн, розрахунки за цим договором мали відбуватися лише в безготівковій формі. Проте порушення встановленої законодавством граничної суми розрахунків може мати наслідком передбачені законодавством заходи відповідальності, але не впливає на чинність розрахунків і не заперечує самого факту проведення розрахунків. Отже, ані встановлення факту нездійснення розрахунків у безготівковій формі, ані наявність законодавчої заборони на здійснення розрахунків готівкою понад певну граничну суму, не може вважатись підтвердженням того, що фактичні розрахунки сторонами в готівковій формі не здійснювались. Зазначене узгоджується з правовою позицією висловленої у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2020р. по справі №916/667/18 (провадження N 12-145гс19).

Додатковим рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.03.2023 року частково задоволено заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 000,00 грн. Задовольняючи частково заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції виходячи з приписів ст.141 ЦПК України врахував, що, представництво інтересів відповідача ОСОБА_2 здійснювалось адвокатом Коваленком О.Ю. лише з 28 лютого 2023 року, тобто протягом трьох днів після укладення з ним договору про надання професійної правничої допомоги, беручи кількість та час судових засідань у яких приймав участь адвокат, обсяг виконаних (наданих послуг) робіт адвокатом із значним юридичним стажем, які частково знайшли своє підтвердження в наданих адвокатом Коваленком О.Ю. документах, вважав заявлені витрати завищеними.З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про зменшення витрат на правничу допомогу до суми 2000 грн., яка відповідає розумному розміру.

В апеляційнійній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2023 року та додаткове рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 23.03.2023 року, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог та про відмову у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Доводи апеляційної скарги позивачки зводяться до викладення обставин по справі зазначених у позовній заяві та незгодою з тим, що надана відповідачем розписка про отримання коштів в сумі 148248 грн визнана судом першої інстанції належним доказом виконання покупцем ОСОБА_2 умов договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 звертає увагу суду, що в прохальній частині заяви про ухвалення додаткового рішення не зазначено про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. Адвокат Коваленко О.Ю. приймав участь лише в одному судовому засіданні, а тому у випадку відмови у задоволенні позовних вимог, розмір витрат на професійну правничу допомогу має становити 1000 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить залишити апеляційну скаргу позивачки без задоволення, а оскаржувані рішення без змін. ОСОБА_2 у відзиві зазначає, що на момент розгляду справи в суді першої інстанції, спірний договір купівлі-продажу квартири по АДРЕСА_3 був юридично укладений та виконаний ( юридично відбувся як правочин), і не може бути розірваний, оскільки юридично припинив існування. Судом першої інстанції вірно було встановлено, що у сторін договору купівлі-продажу добровільно, за взаємною згодою відбулась зміна договору в частині оплати за продану квартиру і такі зміни не можуть вважатись істотним порушенням договору, оскільки вони не позбавляють продавця ОСОБА_1 того на що вона розраховувала при укладенні спірного договору. З урахуванням відмови у задоволенні позовних вимог, у суду були всі підстави для прийняття рішення щодо розподілу судових витрат. В додатковому рішенні судом першої інстанції було враховано, що представництво інтересів ОСОБА_2 здійснювалось адвокатом Коваленком О.Ю. лише з 28 лютого 2023 року, також враховано кількість та час судових засідань в яких приймав участь адвокат та виконаний ним обсяг роботи та зменшено розмір витрат на професійну правничу допомогу до 2000 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції.

По справі встановлено, що 29 червня 2021 року між продавцем ОСОБА_1 та покупцем ОСОБА_2 , укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 . За домовленістю сторін вартість квартири складає 148 248,00 грн., що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 29 червня 2021 року, зареєстровано в реєстрі за №900 (а.с.9,10, зворот).

Згідно копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки 269462246 від 06.08.2021, власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 900, виданий 29.06.2021, видавник: ОСОБА_3 , приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу Чернігівської області (а.с.11, зворот).

Згідно п.3 договору купівлі-продажу від 29 червня 2021 року, за домовленістю сторін продаж квартири здійснюється за 148 248,00 грн., які сплачені ОСОБА_2 до підписання цього договору ОСОБА_1 ОСОБА_1 заявляє, що вона одержала від ОСОБА_2 гроші в сумі 148 248,00 грн. та претензій матеріального характеру до покупця не має. Продавець та покупець стверджують, що розрахунок між ними за продану квартиру проведено в безготівковому порядку з дотриманням вимог статті 1087 ЦК України та пункту 7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року №148.

Відповідно до п.10 договору купівлі-продажу від 29 червня 2021 року сторонам договору нотаріусом роз`яснено зміст статей 215-220, 225, 229-236 ЦК України про правові наслідки недодержання сторонами при вчиненні правочину вимог закону, у тому числі роз`яснено про правові наслідки, пов`язані з умисним заниженням дійсної суми договору, що укладається, а також роз`яснено зміст пункту 7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148. Сторонам цього договору, нотаріусом доведено до відома зміст ст. 27 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус не несе відповідальності у разі, якщо особа, яка звернулась до нотаріуса за вчиненням нотаріальної дії, подала неправдиву інформацію щодо будь-якого питання, пов`язаного із вчиненням нотаріальної дії, подала недійсні та/або підроблені документи, не заявила про відсутність чи наявність осіб, прав чи інтересів яких може стосуватися нотаріальна дія, за вчиненням якої звернулася особа.

У пункті 11 договору купівлі-продажу сторони заявили, що цей договір сторонами прочитано та у них не має жодних заперечень щодо кожної з умов цього договору, сторони однаково розуміють умови, значення та правові наслідки цього договору для кожного з них.

Договір підписано у присутності приватного нотаріуса. Особи сторін встановлено, їх дієздатність, а також належність ОСОБА_1 квартири перевірено.

Проте, всупереч умов договору купівлі-продажу від 29 червня 2021 року, розрахунок за купівлю квартири в сумі 10 900 доларів США та 109 900 гривень, відбувся шляхом готівкового розрахунку, що підтверджується розпискою від 07 серпня 2021 року та не заперечується сторонами по справі.

Відповідно до розписки власноручно написаної та підписаної ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що вона отримала від ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , грошові кошти в сумі 10 900 доларів США та 109 900 грн., за продаж квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до договору купівлі-продажу. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107. ОСОБА_1 зобов`язалась виписатись із квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_2 до 10 серпня 2021 року. Розрахунок проведено повністю (а.с.116).

Відповідно до довідки Управління адміністративних послуг Прилуцької міської ради Чернігівської області від 13 січня 2022 року, вбачається що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно інформації з реєстру територіальної громади знята з реєстрації місця проживання 10 серпня 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.103).

Після проведення повного розрахунку за придбання квартири відповідачкою здійснені ремонтні роботи в квартирі. ( а.с.58-82 т.1)

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтвердили факт передачі коштів відповідачем позивачу в якості розрахунку за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 у серпні 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з положеннями частини першої статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною першою статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

За частиною першою статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до

статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватись з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Так, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена як у вигляді реальних збитків та/або упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією із сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі N 183/262/17 (провадження N 61-41932сво).

Вирішальне значення для застосування положення частини другої статті 651 ЦК України має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що сторони договору купівлі-продажу добровільно, за взаємною згодою змінили умови договору та позивач отримала у готівковій формі кошти обумовлені договором, а тому істотних порушень ОСОБА_2 умов договору купівлі-продажу квартири не було допущено та позивачка не була позбавлена того, чого очікувала за договором (отримати у власність кошти від продажу об`єкту нерухомості), тобто на що вона розраховувала під час укладення договору від 29 червня 2021 року.

При цьому суд виходив із того, що доказом сплати відповідачем коштів за купівлю квартири є розписка написана власноручно ОСОБА_1 про отримання нею грошових коштів в сумі 10 900 доларів США та 109 900 грн за продаж квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до договору купівлі-продажу від 29 червня 2021 року та дії позивача щодо зняття з реєстрації, як це було зазначено в розписці.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Згідно з положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, за цими правилами суд повинен надати оцінку усім доказам, які є в матеріалах справи та на які сторони посилаються, як на підтвердження своїх вимог та заперечень, та не може вважати встановленими факти, які не підтверджені наявними у справі доказами.

Відповідачка на підтвердження повної сплати коштів на виконання договору купівлі-продажу квартири від 29 червня 2021 року розташованої за адресою АДРЕСА_2 надала суду розписку про отримання коштів на виконання договору купівлі-продажу квартири та довідку, якою підтверджено, факт зняття ОСОБА_6 з місця реєстрації, а саме спірної квартири. Натомість позивачем не надано суду достатніх, достовірних та переконливих доказів на підтвердження не отримання коштів за продаж квартири.

Таким чином, істотних порушень умов договору купівлі-продажу квартири відповідачкою ОСОБА_2 , які б мали наслідком для застосування вимог ч. 2 ст.651 ЦПК України допущено не було, проводячи розрахунок 7 серпня 2021 року на виконання умов договору від 29 червня 2021 року у готівковій формі, сторони погодили зміну його виконання та позивачка не була позбавлена того, чого очікувала за договором (отримати у власність кошти від продажу об`єкту нерухомості), тобто на що вона розраховувала під час укладення договору від 29 червня 2021 року.

При цьому допущені порушення ч. 3 ст.1087 ЦК України, Постанови Правління Національного банку України від 06 червня 2013 року №210 «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою» при зміні способу розрахунків за договором купівлі-продажу квартири від 29 червня 2021 року, після укладення договору та посвідчення його нотріально за домовленістю сторін, не є істотним порушенням умов договору, що завдали істотної шкоди позивачу.

Порушення встановленої законодавством граничної суми розрахунків може мати наслідком передбачені законодавством заходи відповідальності, але не впливає на чинність розрахунків і не заперечує самого факту проведення розрахунків. Отже, ані встановлення факту нездійснення розрахунків у безготівковій формі, ані наявність законодавчої заборони на здійснення розрахунків готівкою понад певну граничну суму, не може вважатись підтвердженням того, що фактичні розрахунки сторонами в готівковій формі не здійснювались.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного визначення судом розміру компенсації витрат на професійну правничу допомогу не заслуговують на увагу суду, оскільки судом першої інстанції надано належну оцінку доказам наданим відпровідачем на підтвердження понесених витрат та з урахуванням клопотання про їх зменшення суд визначив їх розмір.

Також не заслуговують на увагу суду доводи апеляційної скарги щодо не зазначення у прохальній частині заяви про ухвалення додаткового рішення вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки ОСОБА_2 в заяві просила суд ухвалити додаткове судове рішення про розподіл судових витрат, які включають в себе і витрати на професійну правничу допомогу.

Враховуючи те, що висновки суду першої інстанції є достатньо аргументованими, апеляційний суд приходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника, при цьому апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Суд забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 01.03.2023 року та додаткове рішення цього суду від 23.03.2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 7 червня 2023 року.

Головуючий: Судді: