МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2023 р. Справа №370/1259/23

Макарівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Білоцької Л.В.,

із секретарем Лузаном І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку окремого провадження у залі суду у смт Макарів Київської області справу за заявою

ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , (далі - заявник), звернулася до Макарівського районного суду Київської області з даною заявою, в якій вказала, що вона проживає з сім`єю в будинку, власником якого є її чоловік, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є чоловіком її доньки та проживає разом зі своєю родиною в даному будинку.

Вона потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_2 вже протягом кількох років. Поведінка ОСОБА_2 негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Після щоденних скандалів, сварок, образ та погроз з боку ОСОБА_2 , не може належним чином виконувати свої професійні обов`язки, оскільки він не контролює свої дії (вчинки).

Вона неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, починаючи з 2015 року, проте, це не дало жодного результату. ОСОБА_2 не змінив своєї поведінки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а це свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї.

ОСОБА_2 вчиняє насильство щодо неї протягом тривалого часу, не зважає на заходи вжиті поліцією і судом. Після кожного рішення суду він і надалі погрожує їй розправою та впевнений у своїй безкарності. Його агресія щоразу посилюється.

Зважаючи на це, вона переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_2 щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, і тому змушена звернутися до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті поліцією та судом до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильства.

Враховуючи викладене, відповідно до ст. ст. 24, 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» просила суд застосувати до кривдника, спеціальні обмежувальні заходи, а саме: видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Ухвалою суду від 02.06.2023 року заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду на 07.06.2023 року.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином.

Від заявниці надійшла заява про підтримання заявлених вимог та про розгляд справи у її відсутність.

Неявка належним чином повідомлених про день та час слухання справи учасників справи не перешкоджає проведенню судового засідання.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд керується наступним.

Заявниця, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає з сім`єю в будинку, власником якого є її чоловік ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок № 160 від 26 липня 2001 року.

Як вказує заявниця, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є чоловіком її доньки та проживає разом зі своєю родиною в даному будинку. Заявниця потерпає від насильства зі сторони ОСОБА_2 вже протягом кількох років. Поведінка ОСОБА_2 негативно впливає на її здоров`я та працездатність. Після щоденних скандалів, сварок, образ та погроз з боку ОСОБА_2 , вона не може належним чином виконувати свої професійні обов`язки, оскільки він не контролює свої дії (вчинки). Вона неодноразово зверталася за захистом до правоохоронних органів, починаючи з 2015 року, проте, це не дало жодного результату. ОСОБА_2 не змінив своєї поведінки. Йому виносились офіційні попередження про недопустимість вчинення домашнього насильства, він неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, а це свідчить про систематичність вчинення насильства в сім`ї.

24.02.2015 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно неї (ображав нецензурними словами, словесно погрожував побиттям). Вона викликала працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства та передано справу до суду. Постановою Макарівського районного суду Київської області від 10.03.2015 року у справі № 370/574/15-п ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в сумі становить п`ятдесят одна гривня.

24.02.2015 року ОСОБА_2 вдруге вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно неї. Працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства та передано справу до суду. Постановою Макарівського районного суду Київської області від 11.03.2015 року у справі №370/591/15-п ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КпАП України та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в сумі становить п`ятдесят одна гривня.

19.03.2018 року ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно неї (ображав нецензурними словами, словесно погрожував побиттям). Вона викликала працівників поліції, які склали протокол про адміністративне правопорушення про вчинення домашнього насильства та передано справу до суду. Постановою Макарівського районного суду Київської області від 31.05.2018 року у справі № 370/1520/18 ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в сумі становить сто сімдесят гривень.

Виходячи із вищезазначеного, заявниця вважає, що вона є особою яка систематично зазнає домашнього насильства, а також те, що наявні обґрунтовані ризики повторного вчинення заінтересованою особою домашнього насильства.

Виходячи з того, що заявниця та заінтересована особа мають зареєстроване місце проживання за різними адресами, а також те, що заінтересована особа не є співвласником вищезазначеного домоволодіння в якому зареєстрована та проживає заявниця, остання вважає, що застосування обмежувального припису стосовно заінтересованої особи, не порушить його право на житло.

Вирішуючи вимоги за даною заявою, суд керується наступним.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, ро вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь (п. 1 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Особою, яка постраждала від домашнього насильства (постраждалою особою), є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі (п. 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Окрім того, дитиною, яка постраждала від домашнього насильства (постраждалою дитиною), є особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Враховуючи положення ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», одним з прав постраждалої особи є право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника, із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа.

Враховуючи те, що ані наявність заяв про вчинення адміністративних правопорушень, що пов`язані з домашнім насильством, ані ймовірність настання відповідальності за вчинені правопорушення, не впливають належним чином на ОСОБА_2 , та не сприяють припиненню проявів домашнього насильства різних форм щодо заявниці, і те, що неправомірні дії з боку ОСОБА_2 , завдають заявнику особисто моральних (що полягає в душевному болі, постійному переживанні за своє здоров`я, приниженні її честі та гідності), економічних, а також фізичних страждань, викликають у заявника побоювання за свою безпеку, від чого вона особисто не може себе захистити, кривдник регулярно створює умови, які перешкоджають здійсненню праву користування житловим приміщенням, де заявник проживає, аби уникнути повторних випадків домашнього насильства щодо заявника, суд вважає, що до ОСОБА_2 , необхідно застосувати обмежувальний припис, щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторних випадків вчинення домашнього насильства щодо заявника, а тому заява визнається обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Згідно Глави 13 ЦПК України розгляд судом справ про видачу і продовження обмежувального припису здійснюється за правилами окремого провадження.

Дана заява підсудна Макарівському районному суду Київської області. Заявник є особою, яка може бути заявником у даній категорії справ. Зміст заяви відповідає вимогам ст. 350-4 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 5, 76-81, 83, 95, 258, 259, 265, 273, 350-1 - 350-8, 354-355 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - задовольнити.

Застосувати обмежувальний припис до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складання повного його тексту, через Макарівський районний суд Київської області.

Копію рішення направити до Відділення поліції №3 Бучанського РУП ГУНП в Київській області для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також до Макарівської селищної ради.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 07.06.2023 року.

Реквізити учасників справи:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

ОСОБА_2 : адреса реєстрації - АДРЕСА_3 , адреса проживання - АДРЕСА_2 .

Суддя Л.В. Білоцька