Справа № 536/654/23
Провадження № 2/536/403/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Марченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янопотоківської сільської об`єднаної територіальної громади про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Кам`янопотоківської сільської об`єднаної територіальної громади про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що 13 березня 2008 року в присутності свідків вона уклала договір купівлі-продажу земельної ділянки у формі розписки з ОСОБА_2 , згідно якого за кошти еквівалентні 5 000 доларів США придбала у неї земельну ділянку площею 0,16 га кадастровий номер :03:006:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану по АДРЕСА_1 . Після укладення вказаного договору, ОСОБА_2 передала їй нерухоме майно, знялася з реєстрації та зобов`язувалася в подальшому посвідчити договір нотаріально, але у зв`язку з похилим віком та станом здоров`я переїхала на тимчасове проживання в РФ та ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, спадщину після її смерті ніхто з її спадкоємців не прийняв, претензій до неї стосовно вказаної ділянки не пред`являв і тепер вона не може нотаріально посвідчити та зареєструвати вказаний Договір.

Вважає, що, оскільки, при вчиненні правочину всі дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, дії сторін були направлені на реальне настання правових наслідків, що обумовлені правочином, а саме: договором купівлі-продажу земельної ділянки, правочин був реальним і вчиненим у формі дозволеній чинним законодавством України, то просила суд визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,16 га кадастровий номер :03:006:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану по АДРЕСА_1 , укладений 13.03.2008 між нею як покупцем та ОСОБА_2 як продавцем.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, від її представника адвоката Скиби В.Б. надійшла заява про розгляд справи в його та позивачки відсутність, позов підтримує та просить задовольнити.

Від відповідача Кам`янопотоківської сільської об`єднаної територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують.

Суд, дослідивши подані сторонами докази та оцінивши їх з точку зору відповідності вимогам належності та допустимості, приходить до наступних висновків.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини (1948 р.) проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З огляду на викладене, суд розглянув справу в межах позовних вимог та за наявними в ній доказами, які надані сторонами.

Згідно частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки укладається в письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

У відповідності до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне чи часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Установлено, що згідно розписки (договору) 13 березня 2008 року ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 5 000 доларів США за продаж земельної ділянки площею 0,16 га кадастровий номер :03:006:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану по АДРЕСА_1 , належної їй як спадкоємцю ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія ІІ -ПЛ №014579 від 05.11.2007 та зобов`язувалася в подальшому посвідчити договір нотаріально, що підтверджується розпискою (договором) від 13.03.2008.

Отже, сторони уклали договір купівлі-продажу земельної ділянки, але нотаріально його не посвідчили.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Кам`янопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області виданої 31 жовтня 2023 року за №2834/02-19.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 28 квітня 1978 року, зі змінами, «Про судову практику про визнання угод недійсними, роз`яснено, що, якщо нотаріально не посвідчена угода виконана повністю або частково однією із сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального оформлення суд вправі визнати таку угоду дійсною.

Аналіз зазначених норм права та встановлені в судовому засіданні обставини дають суду підстави для висновку про те, що при укладенні спірного договору сторони домовились щодо усіх його істотних умов та в повному обсязі виконали їх, але не посвідчили його нотаріально і така можливість втрачена в зв`язку зі смертю сторони, тому необхідно визнати його дійсним.

Зважаючи на викладене суд задовольняє позов в повному обсязі.

Керуючись ст.4,12,263-265, 268 ЦПК України, на підставі ч.2 ст.220 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Кам`янопотоківської сільської об`єднаної територіальної громади про визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки дійсним.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,16 га кадастровий номер :03:006:0086 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, розташовану по АДРЕСА_1 , укладений 13.03.2008 між ОСОБА_1 як покупцем та ОСОБА_2 як продавцем.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко