Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/1142/23
провадження №2/624/304/23
УХВАЛА

іменем України

смт. Кегичівка 08 грудня 2023 року

Суддя Кегичівського районного суду Харківської області Куст Н.М., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 в собі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2023 року до Кегичівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому вона просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , що зареєстрований 11 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великописарівського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №09.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України 04 грудня 2023 року, судом направлено звернення до відповідного органу реєстрації щодо місця перебування та місця проживання відповідача.

06 грудня 2023 року до суду надійшла відповідь на запит (вх. № 4305/23-Вх) відповідно до якої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території Кегичівської селищної ради не значиться.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Позивачка в своїй позовній заяві зазначає, що зареєстрована за адресою: 64231, Харківська область, Краснокутський район, с. Вишнева.

Також зазначає, що від шлюбу мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Під підсудністю у цивільному процесуальному праві розуміють інститут (тобто сукупність правових норм), який регулює віднесення справ, які підлягають розгляду судами цивільної юрисдикції, до відання конкретного суду судової системи України для розгляду по першій інстанції. Тобто, визначити підсудність цивільної справи означає встановити компетентний, належний суд у цій справі.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яку ратифіковано Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та яка для України набрала чинності 11 вересня 1997 року, закріплено принцип доступу до правосуддя: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий суд, передбаченого ст. 6 Конвенції, тлумачить вказану статтю, як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає передусім те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статі 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Частиною дев`ятою статті 187 ЦПК України встановлено, що якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи що від цього шлюбу є неповнолітні діти та відповідач на території Кегичівської селищної ради зареєстрованим не значиться, питання пред`явлення позову в даній справі повинно вирішуватись виходячи із правил альтернативної підсудності, встановлених ч. 2 ст. 28 ЦПК України, тому вважаю за необхідне передати вказану цивільну справу на розгляд до Краснокутського районного суду Харківської області.

Згідно положень статті 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі наведеного та керуючись ст. 27, 28, 31, 187 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в собі представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу передати на розгляд до Краснокутського районного суду Харківської області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, що є датою її ухвалення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. п. 15.5 п. п. 15 п. 1 Розділу ХІІ І Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Суддя Н.М. Куст