Справа № 444/2208/23
Провадження № 2/444/758/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15 листопада 2023 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.,

за участі секретаря судового засідання Садової І.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН», що подана представником позивача Ничипорчук Андрієм Григоровичем, до ОСОБА_1 , про стягнення 122 623 грн. 35 коп. страхового відшкодування в порядку регресу, 2684 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, 10 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» 122 623 грн. 35 коп. (сто двадцять дві тисячі шістсот двадцять три гривні тридцять п`ять копійок), 2684 грн. 00 коп. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок) витрат по сплаті судового збору, 10 000 грн. 00 коп. (десять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

В обгрунтування своїх позовних вимог покликається на наступне.

Зазначає, що 03 жовтня 2022 року за адресою: вул. Б. Хмельницького, 228 у м. Львові відбулася ДТП за участю транспортного засобу «Audi А4» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням відповідача ОСОБА_1 , внаслідок якої пошкоджено транспортні засоби «Nissan Leaf» д.н.з. НОМЕР_2 та «Ford C-Max» д.н.з. НОМЕР_3 . За договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-208766768 від 27.04.2022 застраховано майнові інтереси власника транспортного засобу «Audi А4» д.н.з. НОМЕР_1 . Страхувальником за цим договором страхування є відповідач. Страховиком за вказаним договором є ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН», тобто позивач. Договір страхування діяв станом на час дорожньо- транспортної пригоди 03 жовтня 2022 року.

Зазначена дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що позивачем складено страхові акти. Відповідно до страхового акту №G-20955-1 від 16.12.2022р. страхове відшкодування, що належить до виплати, становить на загальну суму 20 457,00 грн. Відповідно до страхового акту №G-20936-1 від 27.12.2022р. страхове відшкодування, що належить до виплати, становить на загальну суму 102 166,35 грн.

Позивачем 16 грудня 2022 року виплачено потерпілій стороні ОСОБА_2 - власнику транспортного засобу «Ford C-Max» д/н НОМЕР_3 , страхове відшкодування в сумі 20 457,00 грн.

Позивачем 27 грудня .2022 року було виплачено потерпілій стороні ОСОБА_3 - власнику транспортного засобу «Nissan Leaf» д/н НОМЕР_2 страхове відшкодування в сумі 102 166,35 грн.

Зазначає, що постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2022 року у справі №466/8036/22 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні 03 жовтня 2022 року о 18 год 30 хв, у АДРЕСА_1 , адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП

Таким чином, на підставі пп. в) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стверджує, що позивач має право на стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

У зв`язку із чим просить позов задоволити.

Представник позивача ТзДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» Ничипорчук А.Г. в судове засідання не прибув. Подав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення таких був повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою місця проживання. За цією адресою відповідачеві надсилалися судові повістки про виклик до суду, однак такі повернуті до суду і, відповідно до довідок Укрпошти, причиною повернення зазначено "за закінченням терміну зберігання" та "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відзиву на позовну заяву чи клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, чи будь-яких інших клопотань, відповідачем не подано.

Згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Від так, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК, відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

На підставі ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Так як відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився повторно в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи суд приходить до висновку про постановлення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2022 року у справі №466/8036/22 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення: - за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням його права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік; - за ст. 124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави. Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням його права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 (двадцять) копійок.

Вказана постанова набрала законної сили 02.12.2022 (а.с. 76-78).

Такою встановлено, зокрема, що ОСОБА_1 03 жовтня 2022 року о 18 год 30 хв, у м. Львові по вул. Б. Хмельницького, 228, керуючи транспортним засобом марки «Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, від огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6810 та у медичному закладі, у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, такими діями порушивши вимоги п. 2.5 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 03 жовтня 2022 року о 18 год 30 хв, у м. Львові по вул. Б. Хмельницького, 228, керуючи транспортним засобом марки «Audi», державний номерний знак НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості, був неуважним та не вибрав безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Nissan», державний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням гр. ОСОБА_3 , якого, в свою чергу, відкинуло інерційним рухом у транспортний засіб марки «Ford», державний номерний знак НОМЕР_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальних збитків, такими діями порушивши вимоги пп. 2.3Б, 12.1, 13.1 ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

За договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-208766768 від 27.04.2022 застраховано майнові інтереси власника транспортного засобу «Audi А4» д.н.з. НОМЕР_1 . Страхувальником за цим договором страхування є відповідач. Страховиком за вказаним договором є ТДВ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН», тобто позивач (а.с. 9).

У договорі страхування визначено строк дії такого з 28 квітня 2022 року по 27 квітня 2023 року (включно). Таким чином, договір страхування діяв станом на час дорожньо- транспортної пригоди 03 жовтня 2022 року.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована;

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з ст. 28 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до п.36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що позивачем складено страхові акти:

- №G-20955-1 від 16.12.2022р. на підставі повідомлення потерпілого ОСОБА_2 про ДТП від 04.10.2022р., заяви потерпілого ОСОБА_2 про виплату страхового відшкодування від 04.10.2022р., протоколу огляду транспортного засобу «Ford C-Max» д/н НОМЕР_3 від 07.10.2022р., висновку №39-D/11/96 від 13.10.2022р. про визначення вартості матеріальних збитків, акту узгодження розміру страхового відшкодування від 12.12.2022р.;

- №G-20936-1 від 27.12.2022р. на підставі повідомлення потерпілого ОСОБА_3 про ДТП від 04.10.2022р., заяви потерпілого ОСОБА_3 про виплату страхового відшкодування від 04.10.2022р., протоколу огляду транспортного засобу «Nissan Leaf» д/н НОМЕР_2 від 11.10.2022р., висновку №39-D/11/93 від 23.10.2022р. про визначення вартості матеріальних збитків.

Відповідно до страхового акту №G-20955-1 від 16.12.2022р. страхове відшкодування, що належить до виплати, становить на загальну суму 20 457,00 грн.

Відповідно до страхового акту №G-20936-1 від 27.12.2022р. страхове відшкодування, що належить до виплати, становить на загальну суму 102 166,35 грн.

Позивачем 16 грудня 2022 року виплачено потерпілій стороні ОСОБА_2 - власнику транспортного засобу «Ford C-Max» д/н НОМЕР_3 , страхове відшкодування в сумі 20 457,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №169887 від 16 грудня 2022 року (а.с. 44).

Позивачем 27 грудня 2022 року було виплачено потерпілій стороні ОСОБА_3 - власнику транспортного засобу «Nissan Leaf» д/н НОМЕР_2 страхове відшкодування в сумі 102 166,35 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №170706 від 27.12.2022 р. (а.с. 45).

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресата) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до пп. в) п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Таким чином, зважаючи, що постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 22 листопада 2022 року у справі №466/8036/22, яка набрала законної сили, відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, - позивач має право на стягнення з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так як позивач при поданні до суду позовної заяви сплатив 2684 грн. 00 коп. судового збору, що вбачається із копії платіжної інструкції № 179013 від 04.07.2023 (арк. спр. 8), тому суд приходить до висновку, що така сума підлягає стягненню в користь позивача із відповідача.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження понесених витрат на надання правничої допомоги позивачем надано копію договору № 55 про надання правничої (правової) допомоги (послуг) від 17.11.2022 (а.с. 5859), копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с. 60) та копію ордеру на надання правничої (правової допомоги) (а.с. 61), що є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу.

Суд враховує, що відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд враховує, що відповідач із клопотанням про зменшення розміру витрат на правничу допомогу не звертався.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та вимоги ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суд приходить до переконання, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу підлягає стягненню з відповідача в користь позивача.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 247, 258-259, 264-265, 280-285, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» (місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96, ідентифікаційний код юридичної особи: 35417298) 122 623 грн. 35 коп. (сто двадцять дві тисячі шістсот двадцять три гривні тридцять п`ять копійок) страхового відшкодування в порядку регресу, 2684 грн. 00 коп. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок) витрат по сплаті судового збору, 10 000 грн. 00 коп. (десять тисяч гривень) витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Одночасно роз"яснити відповідачу, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга подається Львівському апеляційному суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: Товариство з додатковою відповідальністю «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ГАРДІАН» (ел. пошта , тел. 10, адреса 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 96, )

Представник позивача: Ничипорчук Андрієм Григоровичем (ел. пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_6 , адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_7 )

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , УНЗР 355, паспорт громадянина України документ НОМЕР_8 , виданий 11.08.2021, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Суддя Ясиновський Р. Б.