Провадження № 2-о/357/451/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" грудня 2023 р. cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ярмола О. Я. , розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа : Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про встановлення юридичного факту, -

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання та догляду за дитиною задля можливості оформити документи для виїзду з дитиною за кордон на спортивні змагання та оформлення документів для призначення допомоги на дитину.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 та ч.2 ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З роз`яснень, що містяться в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, однією з умов встановлення факту в рамках окремого провадження є відсутність спору про право, тобто якщо встановлення такого факту підтвердить наявність чи відсутність саме неоспорюваних прав.

У постанові від 13.10.2022 року у справі №755/1938/22 Верховний Суд зазначив, що для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети ні. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення. Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Заявник ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про встановлення факту самостійного виховання та догляду за дитиною, зазначає мету необхідність перевезення дитини за кордон для участі у змаганнях з футболу та оформлення документів для призначення допомоги на дитину .

В даному випадку, слід зазначити, що за відсутності дозволу одного із батьків на виїзд дитини за кордон, такий спір вирішується судом в позовному провадженні. Рішення в справі окремого провадження про встановлення факту самостійного виховання дитини ніяким чином не підміняє собою дозвіл матері/батька на виїзд дитини за кордон.

Крім того, заявником не зазначено яку допомогу можливо отримувати на дитину при наявності у дитини обох батьків, і яким чином рішення суду про встановлений факт надасть право особі на отримання допомоги, а отже зазначена мета для встановлення факту взагалі є необґрунтованою. При цьому, матеріали справи не містять жодного доказу про потребу, перешкоди і, взагалі, звернення заявника до компетентних органів за отриманням дозволу на виїзд за межі України чи за отриманням будь якої допомоги.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається спір, здебільшого, в сімейних правовідносинах. Деякі обставини, що викладені в заяві ОСОБА_1 , взагалі, неконкретизовані і необґрунтовані, що виключає можливість підтверджувати наявність або відсутність юридичних фактів чи неоспорюваних прав.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду (ч.4 ст.315 ЦПК України).

З огляду наведеного, суд відмовляє у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 186, 293, 315, 353 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа : Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради про встановлення юридичного факту.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя О. Я. Ярмола