Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/2877/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

07 листопада 2023 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі Щокань В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Черкаської обласної дирекції Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_1 про зняття арешту з іпотечного майна, -

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси з позовом до ОСОБА_1 про зняття арешту з іпотечного майна.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.06.2007 між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ФВ_16-07/00 за яким Позичальниця отримала кредит у сумі 47100,00 дол. США на придбання квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, для належного виконання зобов`язань за Кредитним договором між АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_2 05.06.2007 укладений договір іпотеки №ФВДІ_16-07/00, згідно з яким ОСОБА_2 в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № ФВ_16-07/00 від 05.06.2007 передала в іпотеку належну їй на праві власності, згідно з договором купівлі-продажу, квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до п. 3.1.4 договору іпотеки, АБ «УКРГАЗБАНК», як іпотекодержатель, має право вимагати від будь-якої особи припинення посягання на предмет іпотеки, яке загрожує його втратою або пошкодженням. У відповідності до ст. 4 Закону України «Про іпотеку», 05.06.2007 приватним нотаріусом Мисан А.О. внесена запис про реєстрацію обтяження предмету іпотеки.

У позовній заяві також вказано, що у зв`язку з невиконанням боржником ОСОБА_2 умов кредитного договору, банк звернувся до суду з позовом про стягнення боргу у примусовому порядку.

22.07.2009 Соснівським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення по справі № 2-4411-2009 про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на праві власності, для погашення загальної заборгованості ОСОБА_2 перед ВАТ АБ «Укргазбанк» по кредитному договору № ФВ_16-07/00 від 05.06.2007 у сумі 26856,88 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ (курс долара США до гривні станом на 01.04.2009 07 грн. 70 коп. за 1 долар США) складає 206 797 грн. 98 коп. та заборгованості по пені і нарахованому штрафу у сумі 8 100 грн. 09 коп., а також застосувати спосіб реалізації квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - шляхом її продажу з прилюдних торгів ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку», а саме з правом укладання договору купівлі-продажу з іншою будь-якою особою-покупцем та з наданням банку всіх повноважень продавця, необхідних для здійснення такого продажу. Стягнути з ОСОБА_2 1 700 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 250 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1 950 грн. 00 коп.

Таким чином, вважає, що відповідно до п.8 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності ОСОБА_2 на квартиру, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1 , припинилося з дня прийняття рішення суду щодо звернення стягнення на іпотечну квартиру.

Як зазначено, у зв`язку з тим, що боржник померла, виконавчі листи повернуто стягувачу АБ «УКРГАЗБАНК».

Позивач також вказує, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» є правонаступником Відкритого акціонерного товариства акціонерний банк «УКРГАЗБАНК». При реалізації свого права продавця, АБ «УКРГАЗБАНК» виявив, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , накладено арешт за реєстраційним номером обтяження: 8518809, дата реєстрації: 04.03.2009, реєстратор: Перша черкаська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: ухвала б/н від 06.02.2009 Придніпровського районного суду м. Черкаси, суддя Смоляр А.О., справа №2-1175/09, власник квартири: ОСОБА_2 . Між тим, відповідності до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, у редакції 2004 року, судом до АБ «УКРГАЗБАНК» не направлялася ухвала про накладення арешту на іпотечну квартиру.

Крім того, з інформації, яка розміщена в Єдиному реєстрі судових рішень, вбачається, що справа №2-1175/09 була порушена Придніпровським районним судом м. Черкаси за заявою члена кредитної спілки «Експресія» про розірвання договору про залучення внеску члена кредитної спілки на депозитний рахунок. Відповідачем по справі є юридична особа - кредитна спілка «Експресія» (). Рішенням суду задоволено позовні вимоги і прийнято рішення про стягнення коштів з кредитної спілки «Експресія» на користь позивача. У рішенні суду відсутня інформація щодо прийнятих заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на особисте майно голови правління кредитної спілки «Експресія» - ОСОБА_2 . Частиною 8 статті 10 Закону України «Про кредитні спілки» встановлено, що члени кредитної спілки несуть відповідальність за зобов`язаннями кредитної спілки лише у межах їх пайових внесків, тобто розмір відповідальності голови правління КС «Експресія» Тертиці Л.Ф. чітко визначений законом. На думку позивача, у рішенні суду такий розмір відповідальності не визначено, а отже і накладення арешту на квартиру ухвалою суду не вмотивовано, тим більше про накладення арешту на квартиру, яка була придбана за кредитні кошти АБ «УКРГАЗБАНК». До того ж, у судове засідання АБ «УКРГАЗБАНК», як іпотекодержатель і обтяжувач не викликався, копія ухвали суду про арешт іпотечної квартири та рішення суду на адресу іпотекодержателя не направлялися, вирішено питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки АБ «УКРГАЗБАНК» без його відома. Вважає, що при таких обставинах наявне порушення судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті ухвали б/н від 06.02.2009 суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси, ОСОБА_3 по справі №2-1175/09, що свідчить про неправомірність вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майно фізичної особи, яка не являється відповідачем по справі.

Також, звертає увагу суду на те, що по справі №2-1175/09 за позовом ОСОБА_4 до КС «Експресія» Тертиця Л.Ф. не була відповідачем. Виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_2 , де стягувачем був ОСОБА_4 , не зареєстровано.

Згідно із ст.3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації, тобто АБ «УКРГАЗБАНК» має першочергове право на задоволення своїх вимог перед особами, в інтересах яких було накладено арешт згідно із ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06 лютого 2009 року по справі №2-1175/09 за позовом ОСОБА_4 до Кредитної спілки «Експресія».

Приймаючи до уваги, що без зняття арешту з іпотечної квартири, АБ «УКРГАЗБАНК» не має можливості реалізувати своє право реалізації іпотечної квартири на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.07.2009 по справі №2-4411-2009, то банк, як зазначено, змушений звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна, що являється предметом іпотеки, накладеного ухвалою б/н від 06.02.2009, прийнятою суддею Придніпровського районного суду м. Черкаси Смоляром А.О. по справі № 2-1175/09.

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників та автоматизованої системи виконавчих проваджень за період з 01.01.2009 по 24.04.2023, відносно боржника ОСОБА_2 , кредитором якої являється ОСОБА_4 , згідно з оскаржуваною ухвалою, інформація відсутня, тобто виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 не зареєстровані. За інформацією з ЄДРПОУ, - юридична особа кредитна спілка «Експресія» припинена, а отже всі кредиторські вимоги до неї вважаються погашеними. Згідно з свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, відповідачем за даною позовною заявою є правонаступник боржника ОСОБА_2 , - ОСОБА_1 , факт правонаступництва якої встановлено ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.04.2014 по справі № 711/14192/13-ц.

Враховуючи зазначені вище обставини, позивач просить суд, - зняти арешт з квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває в іпотеці, згідно з договором іпотеки №ФВДІ_16-07/00 від 05.06.2007, накладений в якості забезпечення позову, вжитого Придніпровським районним судом м. Черкаси, відповідно до ухвали від 06.02.2009 по цивільній справі №2-1175/09.

Ухвалою суду від 01.06.2023 позовну заяву прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду у відкритому засіданні за правилами загального позовного провадження. Учасникам справи встановлено строк для подачі заяв по справі.

31.07.2023 ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено її до судового розгляду по суті.

У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час, дату та місце проведення розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. 07.11.2023 представник позивача Стадник П.В. подав до суду письмову заяву від 07.11.2023 про розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Крім того, судові витрати просив покласти на відповідача.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явилася, хоча судом повідомлялася у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Адресована кореспонденція повернулась до суду без вручення, з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що у контексті положень п. 3 ч. 8 ст. 128, ст. 131 ЦПК України, суд вважає, як повідомлення відповідачки належним чином. Слід також зазначити, що згідно з положеннями ст. 8 ЦПК України, інформація про рух справи є відкритою, оприлюдненою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою можливо дізнатися необхідну інформацію щодо справи. Відзив на позовну заяву не подано.

Справу вирішено за правилами заочного розгляду, визначеними ст.ст. 280-282 ЦПК України, за відсутності відповідача, яка повідомлялася судом у встановленому законом порядку про час, дату і місце розгляду справи та не з`явилася у судове засідання без повідомлення причин, не подала відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи.

Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, 05.06.2007 між ВАТ АБ «УКРГАЗБАНК» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № ФВ_16-07/00, за яким остання отримала кредит у розмірі 47100,00 дол. США для придбання житлової нерухомості, а саме: квартири АДРЕСА_2 .

До того ж, в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ВАТ АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № ФВДІ_16-07/00 від 05.06.2007. Відповідно до даного договору ОСОБА_2 надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Майно належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Мисан А.О. 05.06.2007 за р.№ 3252.

У порушення умов Кредитного договору, ОСОБА_2 не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки, у зв`язку з чим ВАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки. Так, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.07.2009 у справі № 2-4411-2009 позов задоволено. Вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 на праві власності для погашення загальної заборгованості ОСОБА_2 перед відкритим акціонерним товариством Акціонерним банком «Укргазбанк» по Кредитному договору № ФВ_16-07/00 від 05.06.2007 у сумі 26856,88 долари США, що в еквіваленті по курсу НБУ (курс Долара США до гривні станом на 01.04.2009 07 грн. 70 коп. за 1 Долар США) складає 206 797 грн. 98 коп. та заборгованості по пені і нарахованому штрафу у сумі 8 100 грн. 09 коп., та застосувати спосіб реалізації квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - шляхом її продажу з прилюдних торгів Відкритим акціонерним товариством акціонерним банком «Укргазбанк» з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку», а саме з правом укладання договору купівлі-продажу з іншою будь-якою особою-покупцем та з наданням банку всіх повноважень продавця, необхідних для здійснення такого продажу. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» 1 700 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору та 250 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, а всього 1 950 грн. 00 коп.

Крім того, встановлено, що у провадженні Придніпровського районного суду м. Черкаси перебувала цивільна справа № 2-1175/09 за позовом ОСОБА_4 до Кредитної спілки «Експресія» про розірвання депозитного договору і стягнення боргу. Рішенням суд від 10.02.2009 задоволено позов ОСОБА_4 : розірвано договір депозиту №3 від 03.01.2006, укладений між ОСОБА_4 та Кредитною спілкою «Експресія»; розірвано договір депозиту № 283 від 03.05.2007, укладений між ОСОБА_4 та Кредитною спілкою «Експресія»; стягнуто з Кредитної спілки «Експресія» на користь ОСОБА_4 суми внесків та борг по сплаті відсотків за договорами депозитів у сумі 210 492 грн. 39 коп.; стягнуто з Кредитної спілки «Експресія» на користь держави державне мито у сумі 1 700,00 грн.; стягнуто з Кредитної спілки «Експресія» витрати з ІТЗ у сумі 30 грн.

Разом з тим, з метою забезпечення вказаного вище позову, Придніпровським районним судом м. Черкаси постановлено ухвалу від 06.02.2009, якою накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 , що зареєстрована на ім`я ОСОБА_2 .

При цьому, слід зазначити, що вказані вище судові рішення є такими, що набрали законної сили.

За приписами ч.ч 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Згідно з відомостями, що наявні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (інформаційна довідка № 211753769 від 09.06.2020), - квартира АДРЕСА_3 , на праві приватної власності належить ОСОБА_2 (частка власності 1/1). Крім того, значиться, що на даний об`єкт нерухомості накладено три обтяження: 1) заборона на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 5070603; підстава обтяження договір іпотеки, р. № 3257, 05.06.2007, Приватний нотаріус Мисан А.О.); 2) арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 8518809; підстава обтяження ухвала, б/н, 06.02.2009, Придніпровський районний суд м. Черкаси, суддя Смоляр А.О., справа № 2-1175/09), 3) арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 9169970; підстава обтяження постанова, АА № 770254, 20.10.2009, Центральний відділ ДВС Черкаського міського управління юстиції).

Крім того, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.04.2014 у справі № 711/14192/13-ц замінено боржника ОСОБА_2 на спадкоємця ОСОБА_1 у справі № 2-4411-2009 за позовом Відкритого акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до інформації з Єдиного реєстру боржників та автоматизованої системи виконавчих проваджень за період, з 01.01.2009 по 24.04.2023, відносно боржника ОСОБА_2 , кредитором якої являється ОСОБА_4 , згідно з оскаржуваною ухвалою, інформація відсутня. Тобто, виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 не зареєстровані. До того ж, за інформацією з ЄДРПОУ, - юридична особа «Кредитна спілка «Експресія» припинена.

Таким чином, на даний час, наявність арешту квартири АДРЕСА_3 , який накладений в якості забезпечення позову ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06.02.2009 у цивільній справі №2-1175/09, порушує права позивача на вільне розпорядження належним йому нерухомим майном.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту визначені ст. 16ЦК України.

За приписами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 у справі «Пайн Велів Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

За частиною першою статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України). Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як уже зазначалось вище, згідно зі статтею 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Вказані норми визначають непорушність права власності (у тому числі приватної) та неможливість позбавлення чи обмеження особи у здійсненні нею права власності.

Зазначені приписи покладають на державу позитивні зобов`язання забезпечити непорушність права приватної власності та контроль за виключними випадками позбавлення особи права власності не тільки на законодавчому рівні, а й під час здійснення суб`єктами суспільних відносин правореалізаційної та правозастосовчої діяльності. Обмеження позитивних зобов`язань держави лише законодавчим врегулюванням відносин власності без належного контролю за їх здійсненням здатне унеможливити реалізацію власниками належних їм прав, що буде суперечити нормам Конституції України та Конвенції.

Суд звертає увагу на те, що гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, що унеможливлює вільно володіти, користуватись та розпоряджуватись ним.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей. Суд повинен реалізовувати своє основне завдання (стаття 2 ЦПК України), а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, судом встановлено, що наявністю в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про обтяження майна, а саме: арешт нерухомого майна (реєстраційний номер обтяження 8518809; підстава обтяження ухвала, б/н, 06.02.2009, Придніпровський районний суд м. Черкаси, суддя Смоляр А.О., справа № 2-1175/09), порушується право власності позивача на вільне розпорядження майном.

Наявність протягом тривалого часу нескасованих арештів на майно боржника, за умови відсутності виконавчих проваджень та майнових претензій з боку стягувачів, - є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Виходячи з системного аналізу ст.ст. 15, 16 ЦК України та ст. 4 ЦПК України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Тобто, відповідно до ЦПК України обов`язок доведення факту порушення або оспорювання прав і охоронюваних інтересів покладено саме на позивача, а відсутність порушеного права встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову у позові.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Разом з тим, з урахуванням практики ЄСПЛ (пункт 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93) та пункт 75 рішення від 05.04.2005 у справі Афанасьєв проти України (заява № 38722/02) судом враховано, що у кінцевому результаті ефективний спосіб захисту прав повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування, тобто такий захист повинен бути повним та забезпечувати таким чином мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії (забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту).

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

При цьому, суд враховує норми ст. 5 ЦПК України, за якими передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У даному випадку, суд вважає, що позивачем обрано належний спосіб захисту його порушеного права.

Крім того, при прийнятті вказаного судового рішення судом враховуються висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 01.11.2021 у справі № 21/170-08, від 03.11.2021 у справі № 161/14034/20, від 22.12.2021 у справі №645/6694/15-ц, від 13.07.2022 у справі № 2/0301/806/11.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які покликався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення уточнених позовних вимог у повному обсязі, а саме слід зняти арешт з квартири АДРЕСА_3 , який накладений в якості забезпечення позову ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.02.2009 у цивільній справі №2-1175/09.

Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Позивачем при зверненні до суду з цим позовом сплачений судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп. (платіжна інструкція № 14791-500 від 18.04.2023).

Таким чином, оскільки, позовні вимоги АТ «Укргазбанк» задоволено у повному обсязі, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2684 грн. 00 коп.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 4, 5, 19, 12, 13, 76-84, 141, 263-265, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Зняти арешт з квартири АДРЕСА_3 та перебуває в іпотеці, відповідно до договору іпотеки №ФВДІ_16-07/00 від 05 червня 2007 року, який накладений в якості забезпечення позову ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 лютого 2009 року у цивільній справі №2-1175/09.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , код НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в особі Черкаської обласної дирекції Акціонерного банку «Укргазбанк» (, 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1; Черкаська обласна дирекція АБ «Укргазбанк»: 18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, 221) судовий збір у розмірі 2684грн. 00коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складений 20.11.2023.

Головуючий: С. М. Позарецька