справа № 208/1904/22
№ провадження 2/208/1606/23
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2023 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд місто Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі:

Головуючого, судді - Івченко Т.П.

За участю: секретаря судового засідання Паталахи І.О.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у місті Кам`янське Дніпропетровської області за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК», Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Кам`янської міської ради «про звільнення»,-

встановив:

1.Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2022 року адвокат Федоренко Р.В., який діє в інтересах позивача, ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги № 15/фо-0422 від 15 квітня 2022 року, ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ № 1132148 від 15 квітня 2022 року та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 2354 від 20 вересня 2011 року подав до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області матеріали позовної заяви до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК», Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Кам`янської міської ради «про звільнення». Згідно до змісту позовних вимог, просить:

- визнати припиненими трудові відносини ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК» з 14 лютого 2022 року;

- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК» надати заяву про державну реєстрацію змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про виключення запису про ОСОБА_1 як директора (керівника) та як особи, яка має право вчиняти юридичні дії без довіреності від імені товариства;

- зобов`язати Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Кам`янської міської ради внести зміни до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про виключення запису про ОСОБА_1 як директора (керівника) та як особи, яка має право вчиняти юридичні дії без довіреності від імені Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК».

2.Позиція сторони позивача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

01 березня 2019 р. позивача, ОСОБА_1 прийнято на посаду директора ТОВ «УКРТОРГПАК» - відповідач 2, про що відповідач 2 здійснив відповідний запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Згідно ч.12 ст.39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», з одноосібним виконавчим органом (директором) укладається цивільно-правовий або трудовий договір (контракт), який від іменітовариства підписує особа, уповноважена на таке підписання загальними зборами учасників.

У товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, згідно ч. 1 ст. 37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника. До товариства з одним учасником не застосовуються положенняст.32-36цього Закону, а саме щодо порядку скликання і проведеннязагальнихзборівучасниківтоваристватаприйняттянимирішень (ч. 2 ст. 37 Закону).

Отже, виходячи з викладеного, прийняти одноособове рішення про розірвання трудового договору з директором ТОВ «УКРТОРГПАК», що оформити письмовим рішенням учасника товариства станом на 14 лютого 2022р. мав право єдиний учасник товариства спочатку ОСОБА_2 , а згодом ОСОБА_3

31 січня 2022 р. ОСОБА_1 написав заяву про звільнення за власним бажанням (ст. 38 КЗпП) з 14 лютого 2022р. та направив її поштою на юридичну адресу товариства. Заява позивача отримана відповідачем 1 03 лютого 2022р.

14 січня 2022р. ОСОБА_1 повторно написав заяву про звільнення за власним бажанням (ст. 38 КЗпП) з 14 лютого 2022р. та Повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства і направив їх поштою на юридичну адресу товариства та адресу його єдиного учасника.

Таким чином, позивач знайомив із заявою про звільнення відповідача 1 та вжив усіх необхідних заходів для ознайомлення із вказаною заявою учасника товариства, надіславши заяву цінним листом на всі відомі адресатам самим ініціював проведення позачергових загальних зборів із винесенням на порядок денний питання звільнення його як директора.

На додаток, виконуючи рекомендації Мінсоцполітики (лист від 12 січня 2011р. №15/06/186-11), позивач склав Протокол, яким засвідчив, що Загальні збори не відбулись та видав Наказ про припинення виконання обов`язків між директором та товариством.

Дотримання цих кроків свідчить про дотримання позивачем процедури звільнення із посади директора ТОВ, про що неодноразово говорив Верховний суд у справах № 758/1861/18 від 24.12.2019 року, № 761/40378/18 від 17.03.2021 року.

Однак, відповідач 1 не виконав вимоги трудового законодавства, не здійснив будь-яких дій, спрямованих на вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 з посади директора товариства. Тобто існує порушення права позивача на припинення трудових відносин.

Так, згідно ст. 22 КЗпП України, будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг під час укладення, зміни та припинення трудового договору є недопустимим.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного й сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

У п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України визначено, що підставами для припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Конституційний Суд України в рішеннях від 07.07.2004 р. № 14-рп/2004,від 16.10.2007 р. № 8-рп/2007івід 29.01.2008 р. № 2-рп/2008зазначав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю він розглядає як природну потребу людини своїми фізичними та розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею (а якщо займатися, то вільно її обирати), а також забезпечення кожному без дискримінації можливості вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає гарантування саме рівних можливостей для його реалізації.

Установлений ч.1ст.38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає, що він має попередити про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні.

Положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитися нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає. Проте, недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав в обраний ним спосіб.

Згідно з ч. 1ст. 8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1ст. 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплено й у ч. 1 ст. 10 ЦПК України.

Отже, відповідно до вимог ч. 2 ст. 5 ЦПК України з урахуванням зазначених вище обставин та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між директором і товариством, ефективним і таким, що не суперечить закону, у цьому випадку буде такий спосіб захисту, як припинення трудових відносин позивача з товариством на підставі ч. 1ст. 38 КЗпП України.

Означене співпадає з позицією Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.07.2019 р. у справі № 520/11437/16-ц.

У постанові Верховного Суду від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18 зазначено, що керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням. У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників овариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.

Крім того, відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичнихосіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі, зокрема, містяться відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи також і про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо.

У ч. 1 ст. 25 указаного Закону визначено, що державну реєстрацію та інші реєстраційні дії проводять на підставі документів, поданих заявником для державної реєстрації, і судових рішень, що набрали законної сили та зумовлюють зміну відомостей у Єдиному державному реєстрі.

У зазначеній нормі Закону встановлено, що таким судовим рішенням може бути рішення про зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

Вимоги у частині зобов`язання внести до ЄДРПОУ відомості про припинення повноважень позивача як директора товариства є похідним із вимогами про звільненням, а тому такі вимоги також підлягають задоволенню.

До того ж, беручи до уваги те, що факт припинення повноважень директора законодавець пов`язує із моментом внесення відповідного запису до ЄДРПОУ, зобов`язання органу державної реєстраційної служби внести до єдиного державного реєстру відомості про звільнення директора, є такими, що відповідають завданням цивільного судочинства, яке полягає у справедливому та неупередженому вирішені справ із метою ефективного захисту порушених прав, оскільки у всіх справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права.

Означене співпадає з позицією Верховного Суду, викладеній від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18.

Отже, у зв`язку із указаним вище разом з припиненням трудових відносин потрібно зобов`язати державного реєстратора виключити з ЄДР відомості про директора як керівника та підписанта, щоб остаточно припинити трудові відносини Позивача з Відповідачем 1.

05.12.2023 року представником позивача адвокатом Федоренко Р.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 на офіційну електронну адресу суду направив заяву в якій просив суд розглянути справу без участі позивача та його представника на задоволенні позовних вимог наполягали в повному обсязі.

3. Позиція сторони відповідачів.

Відповідач 1, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК» про дату, час та місце судових засідань повідомлений згідно до вимог ст. 130 ЦПК України (а.с. 60, 63-64, 140, 167, 169), в судові засідання явку свого представника не забезпечив, заяв та клопотань неподавав, причину неявки суду не повідомляв. Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не подав в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подав зустрічний позов.

Відповідач 2, Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Кам`янської міської ради в судове засідання явку свого представника не забезпечували, оскільки 09.05.2023 року на офіційну електронну адресу суду направили клопотання (а.с.143) про розгляд справи без участі їх представника та просили при вирішенні справи врахувати Відзив наданий 27.06.2022 року (а.с. 52-56), в якому зазначене, що відносини, що виникають у сфері державної реєстрації регулюються виключно Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» та нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону. Посилаючись на ст. 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 №755-IV (далі - Закон про реєстрацію) ч.4 ст. 17, ст..25 Закон про реєстрацію, Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 року №2275-VIІI, зазначає, що для зміни директора товариства з обмеженою відповідальністю, реєстратору (нотаріусу) необхідно подати наступні документи: 1) заяву про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) нотаріально засвідчений протокол загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю про зміну керівника підприємства; 3) нотаріальну довіреність на проведення реєстраційних дій (якщо зміну керівника проводитиме уповноважена особа); 4) документ, що підтверджує сплату акцизного збору.

Таким чином отримавши вищевказані документи, перевіривши правильність заповнення заяви на зміну керівника юридичної особи та перевіривши повноваження представника на представництво інтересів, державний реєстратор формує опис документів, один примірник якого надає довіреній особі. Строк розгляду документів, поданих для зміни директора юридичної особи складає 24 години після надходження документів. У разі відсутності підстав для зупинення розгляду документів чи відмови у державній реєстрації, відомості про нового керівника підприємства вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Необхідно звернути увагу суду, що реєстраційна дія як «виключення запису з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Законом про реєстрацію не передбачена та технічно неможлива для виконання.

Вважає, що рішення суду про припинення трудових відносин ОСОБА_1 з ТОВ «УКРТОРГПАК» має ґрунтуватися, в тому числі, на нормі ст. 97 Цивільного Кодексу України, яка говорить про те, що органами управління товариством є загальні збори учасників і виконавчий орган такого товариства, тобто існування товариства без виконавчого органу (керівника) неможлива.

4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи.

20 квітня 2022 року адвокат Федоренко Р.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК» та Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Кам`янської міської ради «про звільнення». (а.с.2-4)

20 квітня 2022 року Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу № 208/1904/22 передано до провадження судді Івченко Т.П. (а.с. 39).

Ухвалою суду від 25 квітня 2022 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 40).

27 червня 2022 року через канцелярію суду відповідачем, в особі начальника відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Кам`янської міської ради державного реєстратора Петрусь Л. подано Відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи (а.с. 52-56).

30 червня 2022 року через канцелярію суду адвокатом Салогубом Д.О., який діє в інтересах позивача, ОСОБА_1 , подано заяву відкладення судового засідання з метою надання часу для ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 66).

25 серпня 2022 року адвокатом Сологубом Д.О., який діє в інтересах позивача, ОСОБА_1 подано заяву згідно до змісту якої просить проводити розгляд справи № 208/1904/22 без його та позивача участі, без застосування засобами технічної фіксації, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 71).

25 серпня 2022 року Ухвалою суду було закрито провадження у справі та роз`яснено позивачу його право на звернення із позовом до Господарського суду Дніпропетровської області (а.с.75-84).

27 вересня 2022 адвокат Федоренко Р.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на Ухвалу суду від 25.08.2022 року про закриття провадження (а.с.88-90).

22 березня 2023 року Постановою Дніпровського апеляційного суду скасовано Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25 серпня 2022 року та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с.133-135).

17 квітня 2023 року справу повернуто до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (а.с.137), яку Протоколом про передачу судової справи раніше визначеному складу суду, передано в провадження судді Івченко Т.П.(а.с.177).

09 травня 2023 року на офіційну електронну адресу суду Відповідачем, в особі начальника відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Кам`янської міської ради державного реєстратора Ураш О. подано клопотання про розгляд справи без участі їх представника та просили при вирішенні справи врахувати Відзив наданий 27.06.2022 року (а.с.143)

24 травня 2023 року на офіційну електронну адресу суду, адвокат Федоренко Р.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , надіслав заяву про відкладення розгляду справи (а.с.155).

05.12.2023 року на офіційну електронну адресу суду представником позивача адвокатом Федоренко Р.В., який діє в інтересах позивача ОСОБА_1 направлено заяву в якій він просив суд розглянути справу без участі позивача та його представника на задоволенні позовних вимог наполягав в повному обсязі (а.с.180).

Відповідачем, в особі начальника відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Кам`янської міської ради державного реєстратора Ураш О. подано 09.05.2023 року клопотання про розгляд справи без участі їх представника та просили при вирішенні справи врахувати Відзив наданий 27.06.2022 року (а.с.143).

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК» про дату, час та місце судових засідань повідомлений згідно до вимог ст. 130 ЦПК України, в судові засідання явку свого представника не забезпечив, заяв та клопотань неподавав, причину неявки суду не повідомляв, судові повістки - виклики направлялись відповідачці на останню відому суду адресу і в силу ст.131 ЦПК України, вважається доставленими, що підтверджується рекомендованими повідомленнями та довідками про доставлення SMS - повідомлень, які знаходяться в матеріалах справи (а.с. 60, 63-64, 140, 167, 169), та на підставі ст. 223 ЦПК України, суд вважає причини неявки відповідача неповажними, є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду, ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Розгляд справи по суті відбувся 08.12.2023 року без участі сторін.

Як передбачено п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

ЄСПЛ у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№ 12307/16) визначив, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання, то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб - сторінка суду, а тому право такої особи на справедливий суд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод порушено не було.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

У відповідності до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши подані позивачем та його представником документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем та його представником докази та повідомлені ними обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

5. Фактичні обставини встановлені судом.

Як встановлено судом, Авдєєв Леонід Вікторович є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК», , місцезнаходження: 51900, область Дніпропетровська, місто Кам`янське, вулиця Республіканська, будинок № 9 «А», офіс № 400, що підтверджується копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 5).

Наказом № 1 від 01 березня 2019 року ОСОБА_1 , засновник ТОВ «УКРТОРГПАК», прийняв на себе обов`язки директора підприємства ТОВ «УКРТОРГПАК» з 01 березня 2019 року (а.с. 23).

Згідно до інформаційної довідки станом на 13 квітня 2022 року (а.с. 6-7) зазначено наступне: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК», ; реєстраційний номер 0006953; адреса - 51900, область Дніпропетровська, місто Кам`янське, вулиця Республіканська, будинок № 9 «А», офіс № 400; директор Авдєєв Леонід Вікторович ; право підпису ОСОБА_1 (підписант); відомості про органи управління загальні збори, виконавчий директор; засновник ОСОБА_3 ; кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_1 ;статутний капітал 2500 грн.;дата реєстрації 01 березня 2019 року.

Види діяльності: основний 46.90 неспеціалізована оптова торгівля;

додаткові: 45.20 технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.31 оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 45.32 роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; 82.92 пакування; 46.75 оптова торгівля хімічними продуктами; 46.76 оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 47.91 роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу Інтернет; 74.10 спеціалізована діяльність із дизайну.

Згідно до змісту статуту ТОВ «УКРТОРГПАК», , затвердженого Протоколом загальних зборів засновників ТОВ «УКРТОРГПАК» від 01 березня 2019 року, засвідченого приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Сухопаровою С.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 199, 200 (а.с. 9) засновником є громадянин України: ОСОБА_1 , який є учасником Товариства та ОСОБА_4 , який є учасником Товариства. Органами товариства є загальні збори учасників, та виконавчий орган. Загальні збори учасників є вищим органом товариства (а.с. 16).

В той же час, станом на 13.04.2022 року ТОВ «УКРТОРГПАК», , директором є Авдєєв Л.В., право підпису ОСОБА_1 , відомості про органи управління Вищий загальні збори, виконавчий директор (а.с. 6).

14 січня 2022 року ОСОБА_1 складено заяву згідно до змісту якої зазначає наступне. У зв`язку із невиконанням власником законодавства про працю та умов трудового договору просить звільнити його ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК» за власним бажанням, згідно ст. 38 Кодексу України про працю з 14 лютого 2022 року (а.с. 24).

Зазначена вище заява про звільнення скерована позивачем на адресу ТОВ «УКРТОРГПАК» та учасника ТОВ «УКРТОРГПАК» - ОСОБА_3 , що підтверджується копією накладної «Укрпошта» та описом вкладення у цінний лист (а.с. 25), та отримана 17 березня 2022 року за довіреністю, що підтверджується роздруківкою з сайту «Укрпошта» (а.с. 27-28).

Повторно, 31 січня 2022 року ОСОБА_1 складено заяву згідно до змісту якої зазначає наступне. У зв`язку із невиконанням власником законодавства про працю та умов трудового договору просить звільнити його ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК» за власним бажанням, згідно ст.. 38 Кодексу України про працю з 14 лютого 2022 року (а.с. 29).

14 січня 2022 року ОСОБА_1 складено повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства наступного змісту. У зв`язку із невиконанням власником законодавства про працю та умов трудового договору він ОСОБА_1 бажає звільнитися з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК» за власним бажанням, згідно ст.. 38 Кодексу України про працю з 14 лютого 2022 року (а.с. 32).

Зазначене вище повідомлення скеровано позивачем на адресу ТОВ «УКРТОРГПАК» та учасника ТОВ «УКРТОРГПАК» - ОСОБА_3 , що підтверджується копією накладної «Укрпошта» та описом вкладення у цінний лист (а.с. 33).

Згідно до копії наказу № 24/12-к про звільнення від 18 березня 2022 року (а.с. 35) зазначено наступне. У зв`язку із виходом із складу учасників ТОВ «УКРТОРГПАК», , керуючись діючими нормами законодавства України про працю (ст.. 36 та ст.. 38 КЗпП), на підставі заяви директора товариства ОСОБА_1 звільнено ОСОБА_1 з посади директора ТОВ «УКРТОРГПАК», (а.с. 35).

Зі змісту протоколу від 18 березня 2022 року Про скликання загальних зборів учасників товариства вбачається, що 14 січня 2022 року у зв`язку із виходом із складу учасників ТОВ «УКРТОРГПАК», ОСОБА_1 написав заяву про звільнення за власним бажанням з 14 лютого 2022 року та Повідомлення про скликання загальних зборів учасників товариства і направив їх поштою на юридичну адресу товариства та адресу його єдиного учасника. Заява і повідомлення ОСОБА_5 отримана товариством 17 березня 2022 року. Незважаючи на обізнаність товариства про вимогу директора скликати загальні збори учасників товариства для розгляду його заяви про звільнення з посади такі збори не було призначено і вони не відбулись (а.с. 36).

6. Норми права застосовані судом, висновки та мотиви ухвалення рішення.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Стаття 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частинами 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3, 6 ст. 43 Конституції України - Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 посилався на те, що у зв`язку з неявкою учасників та відсутністю контакту з ним, він позбавлений можливості реалізувати передбачене частиною 1 статті 38 КЗпП України право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.

Як наслідок, перебування на посаді директора ТОВ «Укрторгпак» позбавляє позивача можливості вільно обрати працю, вид діяльності, працевлаштуватися на певні посади.

У пункті 1 частини 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Згідно з частиною 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (OleksandrVolkov v. Ukraine, № 21722/11, § 165)).

З урахуванням положень частини 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань інформації щодо позивачки як про керівника товариства з обмеженою відповідальністю "Укрторгпак" відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя».

У пункті 4 частини 1статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Згідно з частиною 1 статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у дані й місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Конституційний Суд України у рішеннях від 7 липня 2004 року № 14-рп/2004,від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Враховуючи порушення права позивачки на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.

Передбачений частиною 1 статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні.

За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо необхідних дій власника про скликання загальних зборів учасників товариства з метою звільнення працівника нівелюється, є неможливим, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає.

Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав в обраний ним спосіб.

Згідно з частиною 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина 1 статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині 1 статті 10 ЦПК України.

Встановлені у справі обставини, а саме: написання позивачем заяви про звільнення за власним бажанням, направлення цієї заяви товариству, ініціювання проведення позачергових загальних зборів із винесенням на порядок денний питання звільнення його як директора, складання протоколу про те, що загальні збори не відбулись, видача наказу про припинення виконання обов`язків між директором і товариством свідчать про те, що позивачем дотримана процедура звільнення із займаної посади директора товариства.

Відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні.

Разом з тим, особливість звільнення директора полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, зокрема через неможливість зібрати кворум для проведення загальних зборів, керівнику з метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими.

Такі висновки викладені Верховним Судом у постановах від 3 липня 2019 року у справі № 520/11437/16-ц (провадження № 61-11763св18) та від 24 грудня 2019 року у справі № 758/1861/18 (провадження № 61-49113св18).

Таким чином вимога позивача про визнання припиненими трудових відносини ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК» з 14.02.2022 року підлягає задоволенню.

Враховуючи визнання припиненими трудових відносин позивача і Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК» суд вважає необхідним часткове задоволення вимог про внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч.1 ст.39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. У відповідності до ч.4 ст.39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства є одноосібним. Назвою одноосібного виконавчого органу є "директор", якщо статутом не передбачена інша назва.

Частиною 13 ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Відповідно до розділу 10 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрторгпак» органами товариства є загальні збори учасників та виконавчий орган. Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства.

Частиною першою, другою статті 97 Цивільного кодексу України передбачено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. 1 ст. 89 Господарського кодексу України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках учасники товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» у товаристві, що має одного учасника, рішення з питань, що належать до компетенції загальних зборів учасників, приймаються таким учасником товариства одноособово та оформлюються письмовим рішенням такого учасника.

Суд враховує, що відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрторгпак» в інформації про керівника юридичної особи, окрім позивача додатково зазначено наступне «Хаустова Наталя Анатоліївна (Повноваження: Вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори тощо, Подавати документи для державної реєстрації від імені юридичної особи) представник».

Враховуючи, що повноваження одноосібного виконавчого органу можуть бути припинені лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрторгпак» має одного учасника, який відповідно до закону має право вирішувати будь-які питання діяльності товариства, враховуючи відсутність можливого подальшого спору з приводу права учасника на управління товариством, а також технічну неможливість виключення відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про керівника без внесення до нього іншої особи, суд вважає можливим відображення інформації про керівника юридичної особи її єдиного учасника.

Проте, вимога позивача зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК» надати заяву про державну реєстрацію змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, про виключення запису про ОСОБА_1 як директора (керівника) та як особи, яка має право вчиняти юридичні дії без довіреності від імені товариства задоволенню не підлягає з огляду на те, що суд не може підміняти вищий орган управління товариства і втручатися у господарську діяльність товариства.

Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У справі Bellet v.France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

7. Судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 2,4,12,13,15,76-82,89,133,137,141,247,258,259,263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК» та Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Кам`янської міської ради «про звільнення» - задовольнити частково.

Трудові відносини ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з Товариством з обмеженою відповідальністю«УКРТОРГПАК» () з 14 лютого 2022 року на підставі ст. 38 КЗпП України - визнати припиненими.

Зобов`язати Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Кам`янської міської ради внести зміни у відомості Єдиного державного реєстру юридичнихосіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формуваньз ОСОБА_1 як керівника Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК» на єдиного учасника ОСОБА_3 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції Дніпровського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://zv.dp.court.gov.ua.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРТОРГПАК», , юридична адреса реєстрації: 51900, область Дніпропетровська, місто Кам`янське, вулиця Республіканська, будівля № 9 «А», офіс № 400.

Відповідач 2: Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців Кам`янської міської ради, адреса реєстрації: 51931, область Дніпропетровська, місто Кам`янське, вулиця Героїв Рятувальників, будинок 14.

Суддя Івченко Т. П.