Справа № 201/7666/23
Провадження № 2-з/175/81/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бойко О.М.

за участю секретаря судового засідання: Бабко-Малій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

06 грудня 2023 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області звернулась ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову у цивільній справі №201/7666/23, яка перебуває у провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів в розмірі покупної ціни проданого майна. В заяві про забезпечення позову заявник зазначає, що справа №201/7666/23 перебуває у провадженні судді Білоусової О.М.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному судді від 06 грудня 2023 року заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, була розподілена судді Білоусової О.М.

Проте, 07 грудня 2023 року, згідно Розпорядження № 187/23 керівника апарату суду Неклеси О.В., в якому зазначається, що у зв`язку із навчанням судді Білоусової О.М. з 04 грудня 2023 року по 08 грудня 2023 року включно та вимоги про стислі строку розгляду заяви про забезпечення позову матеріали заяви про забезпечення позову були направленні на повторний розподіл судових справ між суддями.

Згідно протоколу повторного розподілу судової справи від 07.12.2023 року, матеріали заяви про забезпечення позову надійшли до провадження судді Бойко О.М.

В заяві про забезпечення позову позивач зазначає, що ціна позову у вигляді заподіяної їй незаконними діями відповідачів шкоди оцінює у розмірі 3 529 153, 00 гривень.

В заяві про забезпечення позову позивач ОСОБА_1 просить суд:

-Заборонити державним реєстраторам, нотаріусам, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії (купівля-продаж; міна; іпотека; передача в оренду; найм; виділ часток, тощо) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам нежитлового приміщення АДРЕСА_1 ; житлового будинку АДРЕСА_2 ; квартири АДРЕСА_3 .

Суд дослідивши заяву про забезпечення позову та матеріали позовної заяви приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст. 150 ЦПК України.

Так, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина третя статті 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, з майновими наслідками заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 754/4437/18 (провадження № 61-47464св18) зроблено висновок про те, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729 цс 19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Дослідивши заяву про забезпечення позову, встановлено, що позивач обґрунтовує свою заяву про забезпечення позову тим, що вважає, що під час судового розгляду відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з метою створення перешкод у виконанні судового рішення під час розгляду справи в суді будуть вживати заходи щодо переоформлення свого майна на інших осіб, а тому заявлений вид забезпечення позову спроможний забезпечити належний та реальний розгляд справи; є адекватним, так як цілком відповідає вимогам, на забезпечення яких він вживається; вказаний захід забезпечення позову, в разі його вжиття судом, не порушуватиме прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Проте, суд не може погодитись з доводами позивача.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову матеріали позовної заяви знаходяться на розгляді головуючої судді Білоусової О.М.

Суддя Бойко О.М. не має доступу до матеріалів цивільної справи №201/7666/23 (провадження № 2/175/1127/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів в розмірі покупної ціни проданого майна.

Матеріали заяви про забезпечення позову не містять зазначення усіх обставин цивільної справи, доказів, а також посилань на докази, а тому суддя Бойко О.М. не може дати об`єктивну оцінку співмірності та обґрунтованості вимог заяви про забезпечення позову до матеріалів цивільної справи та визначити обґрунтовану необхідність в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Позивачем не підтверджено доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання до можливого пред`явлення вимоги чи подання позову до суду.

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви про забезпечення позову.

Суд зазначає, що не маючи уяви щодо ходу розгляду позовної заяви та відсутності розуміння в широкому сенсі спірних правовідносин, суд не може задовольнити вжиття заходів забезпечення позову за цією заявою.

Додатково необхідно вказати, що заявником не надано до заяви жодного доказу, що б могло зрозуміти та оцінити, співмірність заходів забезпечення позову та заявлених позовних вимог при розгляді цивільної справи №201/7666/23 (провадження № 2/175/1127/23) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про стягнення грошових коштів в розмірі покупної ціни проданого майна.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову у спосіб застосування накладення заборони на відчуження нерухомого майна, що може призвести до утруднення чи неможливості розгляду справи, а також виконання можливого майбутнього рішення суду у даній справі, заходи забезпечення позову запропоновані позивачем є неспівмірними із заявленими позовними вимогами та можуть порушувати права відповідача, а саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви в цій справі. А також, факт того, що заявником взагалі не надано жодного доказу на підтвердження обґрунтованості заяви, тому у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст.149-150,153,258,260 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 , про забезпечення позову у цивільній справі № 201/7666/23.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом 15 днів з дня її складання.

Суддя О.М.Бойко