ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 361/8953/21

провадження № 61-8786св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Білоконь. О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , акціонерне товариство «РВС Банк», товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс»;

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інеса Володимирівна;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «РВС Банк» на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2022 року у складі судді Петришин Н. М. та постанову Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року у складі колегії суддів: Музичко С. Г., Болотова Є. В., Кулікової С. В.

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст заявлених вимог

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , акціонерного товариства «РВС Банк» (далі - АТ «РВС Банк»), товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (далі - ТОВ «ФК «Паріс»), третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська І. В. (далі - приватний нотаріус КМНО Тверська І. В.), про застосування наслідків нікчемного правочину шляхом визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором (договором застави), укладеного між ТОВ «ФК «Паріс» та АТ «РВС Банк», посвідченого 17 січня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Тверською І. В. та зареєстрованим за № 24, та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного між АТ «РВС Банк» та ОСОБА_2 , посвідченого 17 січня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Тверською І. В. та зареєстрованим за № 25.

17 жовтня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам та будь яким іншим особам, які наділені правами у сфері державної реєстрації здійснювати будь-які дії щодо реєстрації відчуження (купівлі-продажу, міни, дарування тощо) або припинення права власності на об`єкти нерухомого майна - земельної ділянки загальною площею 0,7499 га, кадастровий номер :02:001:0004, та земельної ділянки загальною площею 0,7501 га, кадастровий номер :02:009:0042, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, Погребська сільська рада.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 посилається на те, що він є переможцем електронного аукціону з продажу арештованих земельних ділянок, а саме земельної ділянки загальною площею 0,7499 га, кадастровий номер :02:001:0004, та земельної ділянки загальною площею 0,7501 га, кадастровий номер :02:009:0042, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, Погребська сільська рада. Однак, отримавши акти про проведені електронні торги він не зміг зареєструвати право власності у зв`язку з тим, що 17 січня 2020 року (після продажу майна з публічних торгів) приватний нотаріус КМНО Тверська І. В. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 50700820 від 17 січня 2020 року, щодо земельної ділянки загальною площею 0,7499 га, кадастровий номер :02:001:0004, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50700366 від 17 січня 2020 року, щодо земельної ділянки загальною площею 0,7501 га, кадастровий номер :02:009:0042, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, Погребська сільська рада. Підставою прийняття зазначених рішень щодо перереєстрації права власності на земельні ділянки за АТ «РВС Банк» були договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором (договором застави) та договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Зазначені дії приватного нотаріуса КМНО Тверської І. В. щодо реєстрації права власності на земельні ділянки за АТ «РВС Банк» є незаконними, що підтверджується наказом Міністерства юстиції України від 17 лютого 2021 року № 620/5, яким було скасовано рішення приватного нотаріуса КМНО Тверської І. В. від 17 січня 2020 року №№ 50700820, 50700366, 50697689, 50697354. На підставі свідоцтва № НОМЕР_1 та свідоцтва № НОМЕР_2 про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів 11 березня 2021 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржиною А. А. було зареєстровано за ним право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0004 та :02:009:0042. Однак в подальшому рішенням Господарського суду міста Києва від 30 серпня 2021 року у справі № 910/8899/21, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16 червня 2022 року, було задоволено позов АТ «РВС Банк», визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 17 лютого 2021 року № 620/5. Вирішено поновити записи про право власності АТ «РВС Банк» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру про право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0004 та :02:009:0042. За таких обставин на час звернення до суду із заявою про забезпечення позову він є власником вищевказаних земельних ділянок, право власності на які набуто на підставі прилюдних торгів, тобто він є добросовісним набувачем, однак існує висока імовірність того, що АТ «РВС Банк» може поновити реєстраційні записи про право власності на земельні ділянки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, в результаті чого він втратить право розпоряджатися земельними ділянками.

Короткий зміст судових рішень

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2022 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Заборонено державним реєстраторам та будь-яким іншим особам, які наділені правами у сфері державної реєстрації відчуження або припинення права власності на об`єкти нерухомого майна: земельної ділянки загальною площею 0,7499 га, кадастровий номер :02:001:0004, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Погребська сільська рада, та земельної ділянки загальною площею 0,7501 га, кадастровий номер :02:009:0042, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Погребська сільська рада.

Судове рішення місцевого суду, з яким погодився апеляційний суд, мотивовано тим, що звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 просив застосувати наслідки нікчемного правочину шляхом визнання недійсним договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки та за договором про задоволення вимог іпотекодержателя, який було укладено між АТ «РВС Банк» та ОСОБА_2 . На підставі вказаних договорів АТ «РВС Банк» набуло право власності на об`єкти нерухомого майна, а саме земельну ділянку загальною площею 0,7499 га, кадастровий номер :02:001:0004, та земельну ділянку загальною площею 0,7501 га, кадастровий номер :02:009:0042, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, Погребська сільська рада. Отже спір виник щодо права власності на вищевказані земельні ділянки. Тому, враховуючи співмірність позовних вимог запропонованим заходам забезпечення позову, невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

12 червня 2023 року АТ «РВС Банк» подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Касаційна скарга подана на підставі абзацу 2 частини другої статті 389Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) та обґрунтована тим, що судами порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних та необґрунтованих судових рішень.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 червня 2023 року справу призначено судді-доповідачеві ОСОБА_3, судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Карпенко С. О.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду ОСОБА_3 (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О. від 27 червня 2023 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Броварського міськрайонного суду Київської області.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду від 30 серпня 2023 року у зв`язку з відставкою судді ОСОБА_3 , на підставі службової записки Голови Касаційного цивільного суду Гулька Б. І., призначений повторний автоматизований розподіл цієї справи.

За протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 серпня 2023 року матеріали касаційного провадження № 61-8786ск23 у справі № 361/8953/21 передано судді-доповідачу Осіяну О. М., судді, які входять до складу колегії: Білоконь О. В., Сакара Н. Ю.

16 жовтня 2023 року справа № 361/8953/21 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 листопада 2023 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга АТ «РВС Банк» мотивована тим, що на день подачі заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 вже набрали законної сили рішення Господарського суду міста Києва від 30 серпня 2021 року у справі № 910/8899/21, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16 червня 2022 року, згідно з якими позов АТ «РВС Банк» задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 17 лютого 2021 року № 620/5, вирішено поновити записи про право власності АТ «РВС Банк» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру про право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0004 та :02:009:0042, а також - постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у справі № 640/6702/21, якою позов приватного нотаріуса КМНО Тверської І. В. до Міністерства юстиції України, треті особи: АТ «РВС Банк», ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування наказу задоволено частково, визнано протиправним та скасовано пункти 3, 5 наказу Міністерства юстиції України від 17 лютого 2021 року №620/5, провадження у справі в частині позовних вимог про скасування пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України від 17 лютого 2021 року №620/5 - закрито. Тому застосування заходів забезпечення позову в цій справі фактично призвело до зупинення виконання судового рішення у господарській справі № 910/8899/21, що є недопустимим Крім того, апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні не дав оцінки доводам апеляційної скарги про те, що ухвалою суду першої інстанції встановлена заборона, однак не визначено, які дії заборонено вчиняти, тобто застосований захід забезпечення позову не кореспондується з нормами статті 150 ЦПК України.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У липні 2023 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, зазначивши про їх законність і обґрунтованість та безпідставність доводів скарги.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 посилався на те, що рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 16 вересня 2013 року у справі № 761/4355/13-ц було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» (далі - ПАТ «АКБ «Київ») до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 20 вересня 2007 року № 84, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «АКБ «Київ» заборгованість за кредитним договором від 20 вересня 2007 року № 84 у розмірі 3 439 383,35 грн та 3 441 грн судового збору.

11 лютого 2015 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 61, відповідно до якої Держава в особі Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» (далі - ПАТ АБ «Укргазбанк») бере участь у виведенні ПАТ «АКБ «Київ» з ринку шляхом відчуження активів і зобов`язань ПАТ «АКБ «Київ» на користь ПАТ АБ «Укргазбанк». На виконання цієї постанови за актом приймання-передачі активів і зобов`язань від 19 червня 2015 року ПАТ «АКБ «Київ» передав приймаючому банку свої активи та права вимоги за договором від 19 червня 2015 про передачу приймаючому банку активів і зобов`язань неплатоспроможного банку. Тобто ПАТ АБ «Укргазбанк» набув всіх прав як позивач (стягувач) у правовідносинах сторін, в тому числі і відповідно до рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 16 вересня 2013 року у справі № 761/4355/13-ц.

24 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Трофименко Михайлом Михайловичем на підставі виконавчого листа № 761/4355/13-ц та ухвали про заміну сторони його правонаступником було відкрито виконавче провадження № 60143836 про стягнення з боржника ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» кредитної заборгованості. В рамках виконавчого провадження № 60143836 приватним виконавцем Трофименко М. М. 24 вересня 2019 року було винесено постанову про опис та арешт майна, яке належить ОСОБА_2 , та 08 жовтня 2019 року було передано на реалізацію до державного підприємства «СЕТАМ», зокрема земельну ділянку загальною площею 0,7499 га, кадастровий номер :02:001:0004, та земельну ділянку загальною площею 0,7501 га, кадастровий номер :02:009:0042, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, Погребська сільська рада.

09 грудня 2019 року відбувся електронний аукціон з продажу арештованих земельних ділянок, переможцем якого став ОСОБА_1 , що підтверджується протоколами від 09 грудня 2019 року № 451896 та № 451897.

20 грудня 2019 року ОСОБА_1 як переможець електронного аукціону сплатив залишок коштів за придбане майно та отримав акти про проведені електронні торги, але не зміг зареєструвати право власності у зв`язку з тим, що 17 січня 2020 року (після продажу майна з публічних торгів) приватний нотаріус КМНО Тверська І. В. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 50700820 від 17 січня 2020 року, щодо земельної ділянки загальною площею 0,7499 га, кадастровий номер :02:001:0004, та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 50700366 від 17 січня 2020 року, щодо земельної ділянки загальною площею 0,7501 га, кадастровий номер :02:009:0042, що знаходяться за адресою: Київська область, Броварський район, Погребська сільська рада.

Підставою прийняття вищевказаних рішень приватного нотаріуса КМНО Тверської І. В. щодо реєстрації права власності за АТ «РВС Банк» були договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором (договором застави), укладений між ТОВ «ФК «Паріс» та АТ «РВС Банк», посвідчений 17 січня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Тверською І. В. та зареєстрований за № 24, та договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений між АТ «РВС Банк» та ОСОБА_2 , посвідчений 17 січня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Тверською І. В. та зареєстрований за № 25.

Наказом Міністерства юстиції України від 17 лютого 2021 року № 620/5 було задоволено скаргу ОСОБА_1 від 25 лютого 2020 року та скасовано рішення приватного нотаріуса КМНО Тверської І. В. від 17 січня 2020 року №№ 50700820, 50700366, 50697689, 50697354.

На підставі свідоцтва № НОМЕР_1 та свідоцтва № НОМЕР_2 про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів 11 березня 2021 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Маржиною А. А. було зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0004 та :02:009:0042.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

За змістом пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга АТ «РВС Банк» підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржувані судові рішення не відповідають.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно з пунктом 2 частини першої, частиною третьою статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Під час оцінки такої співмірності суду необхідно враховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що між сторонами наявний спір, предметом якого є земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0004 та :02:009:0042, захід забезпечення позову, про вжиття якого просить позивач, є співмірним заявленим позовним вимогам, і невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Однак суди не звернули увагу на те, що обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в цій справі, позивач посилався на рішення Господарського суду міста Києва від 30 серпня 2021 року у справі № 910/8899/21, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16 червня 2022 року, яким позов АТ «РВС Банк» задоволено, визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 17 лютого 2021 року № 620/5, а також вирішено поновити записи про право власності АТ «РВС Банк» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру про право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:001:0004 та :02:009:0042.

Тобто вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам та будь-яким іншим особам, які наділені правами у сфері державної реєстрації відчуження або припинення права власності на об`єкти нерухомого майна: земельної ділянки загальною площею 0,7499 га, кадастровий номер :02:001:0004, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Погребська сільська рада, та земельної ділянки загальною площею 0,7501 га, кадастровий номер :02:009:0042, що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, Погребська сільська рада, призведе до зупинення виконання вищевказаного рішення Господарського суду міста Києва від 30 серпня 2021 року у справі № 910/8899/21, що є недопустимим.

Крім того, ОСОБА_1 просив вжити забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам та будь яким іншим особам, які наділені правами у сфері державної реєстрації здійснювати будь-які дії щодо реєстрації відчуження (купівлі-продажу, міни, дарування тощо) або припинення права власності на об`єкти спірного нерухомого майна, однак в резолютивній частині оскаржуваної ухвали місцевого суду не зазначено про вжиття заходів забезпечення позову саме шляхом заборони вчиняти певні дії.

Також Верховний Суд виходить з того, що предметом позову в цій справі є вимоги про застосування наслідків нікчемного правочину шляхом визнання недійсним договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором (договором застави), укладеного між ТОВ «ФК «Паріс» та АТ «РВС Банк», посвідченого 17 січня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Тверською І. В. та зареєстрованим за № 24, та договору про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеного між АТ «РВС Банк» та ОСОБА_2 , посвідченого 17 січня 2020 року приватним нотаріусом КМНО Тверською І. В. та зареєстрованим за № 25, тобто правочинів, стороною яких ОСОБА_1 не був. Однак суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, не пересвідчився, чи дійсно існує реальна загроза невиконання (утруднення виконання) можливого рішення суду про задоволення позову, з огляду на те, що правомірність реєстрації права власності за АТ «РВС Банк» на підставі цих договорів підтверджена вищевказаними рішенням Господарського суду міста Києва від 30 серпня 2021 року у справі № 910/8899/21 та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 січня 2022 року у справі № 640/6702/21, якою позов приватного нотаріуса КМНО Тверської І. В. до Міністерства юстиції України, треті особи: АТ «РВС Банк», ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування наказу задоволено частково, визнано протиправним та скасовано пункти 3, 5 наказу Міністерства юстиції України від 17 лютого 2021 року №620/5, провадження у справі в частині позовних вимог про скасування пунктів 1, 2, 4 наказу Міністерства юстиції України від 17 лютого 2021 року № 620/5 - закрито.

З огляду на викладене висновки судів про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову є помилковими та такими, що суперечать вимогам статей 149, 150 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Зважаючи на те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судами повно, але допущено порушення норм процесуального права, оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частин першої, тринадцятої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За змістом наведених правових норм, а також статті 142 ЦПК України (якою врегульовано питання розподілу судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду), судові витрати підлягають розподілу між сторонами під час ухвалення судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті. Якщо судом касаційної інстанції переглядається судове рішення, яким не закінчено розгляд справи по суті, то цей суд не може вирішувати питання про розподіл судових витрат, в тому числі пов`язаних з розглядом апеляційної та/або касаційної скарги, а розподіл таких витрат здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи по суті згідно із загальними правилами статті 141 ЦПК України, тобто в залежності від задоволення чи відмови в задоволенні позову.

Судовим рішенням щодо забезпечення позову розгляд справи по суті не закінчується, а тому в даному випадку судові витрати, в тому числі понесені сторонами у зв`язку з розглядом апеляційної та касаційної скарг мають бути розподілені судом першої інстанції за загальними правилами розподілу судових витрат в залежності від задоволення чи відмови в задоволенні позову.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «РВС Банк» задовольнити.

Ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_2 , акціонерного товариства «РВС Банк», товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська Інеса Володимирівна, про застосування наслідків нікчемного правочину.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович