У Х В А Л А

Єдиний унікальний номер справи 757/37684/22
Номер провадження 22-ц/824/10094/2023
Головуючий у суді першої інстанції Є. С. Хайнацький
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
08 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І, розглянув клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, перевірив виконання вимог статті 356 ЦПК України щодо апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 січня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви,

у с т а н о в и в:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 04 січня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подачі позовної заяви повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, посилаючись на те, що вказана ухвала була вручена заявнику 26.04.2023, а тому апелянт уважає, що такий строк було пропущено з поважних причин та він підлягає поновленню.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно супровідного листа копія ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04.01.2023 направлялася на поштову адресу заявника. Доказів вручення заявнику копії оскаржуваної ухвали матеріали справи не містять. У апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що копія оскаржуваної ухвали була вручена їй 26.04.2023. На підтвердження зазначеного до апеляційної скарги ОСОБА_1 додала конверт із трекінгом, з якого вбачається, що поштове відправлення було вручено адресату 26.04.2023.

Апеляційну скаргу до суду подано 10.05.2023, тобто у визначений ч. 2 ст. 354 ЦПК України строк, оскільки доказів вручення заявнику копії оскаржуваної ухвали до 26.04.2023 матеріали справи не містять.

Зважаючи на те, що строк на апеляційне оскарження ухвали суду пропущено з поважних причин, апеляційний суд вважає за можливе його поновити та задовольняє клопотання заявника про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04 січня 2023 року.

Разом з тим, ухвалою Київського апеляційного суду від 25 травня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 січня 2023 року було залишено без руху, надано особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду, а саме необхідності сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

На виконання вимог ухвали апеляційного суду ОСОБА_1 подала до суду заперечення, де зазначила, що має скрутне матеріальне становище та відсутність будь - яких доходів за період з 01.02.2022 по 31.05.2023. На підтвердження зазначеного надала копію трудової книжки, довідки з КНП «Київська міська клінічна лікарня №17» від 31.05.2023 № 49, № 50, лист Управління соціального захисту населення № 100/06-4951від 31.05.2023.

Так, згідно з ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «Kniat v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «Jedamski and Jedamska v. Poland» від 26 липня 2005 року, пункти 63-64).

Особа, яка заявляє клопотання про звільнення від сплати судового збору (або відстрочення, розстрочення сплати судового збору), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження факту скутного матеріального доходу, ОСОБА_1 надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 08.05.2023, довідки з КНП «Київська міська клінічна лікарня №17» від 31.05.2023 № 49, № 50, лист Управління соціального захисту населення № 100/06-4951від 31.05.2023, за змістом яких у ОСОБА_1 відсутні будь - які доходи у період з 01.02.2022 по 31.05.2023.

Ураховуючи доведеність ОСОБА_1 відсутність у неї доходів у період з 01.02.2022 по 31.05.2023 та те, що сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання апеляційної скарги буде для неї тягарем, а також те, що забезпечення права на апеляційне оскарження є однією із основних засад цивільного судочинства, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 січня 2023 року.

Апеляційна скарга відповідає вимогам щодо форми та змісту, встановленим статтею 356 ЦПК України

Перешкод для відкриття апеляційного провадження у справі судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись статтями 354, 355, 356, 359, 360, 361 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Задовольнити клопотання ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду м. Києва від 04 січня 2023 року.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 04 січня 2023 року.

Відкрити апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м.Києва від 04 січня 2023 року.

Копію ухвали разом з копіями апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи право подати до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали та апеляційної скарги відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі та докази його надсилання (надання) іншим учасника справи, з урахуванням вимог статті 360 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна