Справа № 523/5277/23
Провадження №2/523/2929/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2023 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.

за участю секретаря - Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи Служби у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ

Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської радизвернувся до суду з позовною заявою в якій просить позбавити батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно його малолітньої доньки, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що малолітня дитина за наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради взятана облік, як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Відповідно до наказу Служби №167/1 малолітня тимчасово влаштована в сім`ю родички ОСОБА_3 . Батьки самоусунулись від виконання батьківських обов`язків по відношенню до своєї дитини. Відносно мати - ОСОБА_4 судом вирішується питання щодо віддібрання дитини без позбавлення батькіських прав. Батько - ОСОБА_1 звернувся до Служби із заявою у якій надав згоду на позбавлення його батьківських прав відносно доньки, оскільки вважає її не рідною. Також, позивач просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі по частини його заробітку. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 03.04.2023 року було постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 28.04.2023 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та провести розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином. Направлена на його адресу судова повістка, повернулась з відміткою пошти «адресат відутній за вказаною адресою», а тому у відповідність до положень ст.128 ЦПК України вважається повідомленим належним чином.

Представник третьої особи Просвіріна М.Я. в судове засідання не з`явилася. Однак, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

На підставі ст.ст. 12,13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками дитини є громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 від 15.01.2022 року.

Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження сформованого 19.10.2022р., відомостій про батьків ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 внесені у відповідність до ст. 133 СК України.

Згідно довідки ДНАП ОМР № С4-26198-ю/л від 21.02.2023р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради№40 від 13.10.2022 р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 взята на облік дітей, які перебувють у складних життєвих обставних, як дитина, яка проживає в сімї, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обовязків.

Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради №167 від 11.10.2022р. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 постановлено на первинний облік.

Відповідно до розпорядження Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 11.10.2022 № 360р «Про заходи щодо захисту прав та інтересів малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 », малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відібрана від матері, ОСОБА_4 .

Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради № 167/1 від 17.10.2022 року малолітню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було влаштовано в сім`ю родички (тітки) - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до актів обстеження житлово-побутових умов від 28.10.2022 та від 19.01.2023, складених спеціалістами служби у справах дітей Фонтанської сільської ради та старостою Крижанівського старостинського округу, для малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , створені належні умови для проживання та всебічного розвитку.

Згідно довідки ліцею «Крижанівський» Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 10.02.2023 № 60, малолітня ОСОБА_2 , 2016 р.н., є ученицею 1-Г класу зазначеного навчального закладу.

Згідно з характеристикою ліцею «Крижанівський» Фонтанської сільської ради Одеського району Одеської області від 22.02.2023, малолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , навчається у зазначеному навчальному закладі з жовтня 2022 року за дистанційною формою навчання. Проживає у родині тітки ОСОБА_3 , 1977 р.н., за адресою: АДРЕСА_2 . За період навчання дитина систематично відвідує онлайн-уроки, забезпечена усім шкільним приладдям та одягом. Малолітня має достатній та середній рівні навчальних досягнень. Батьки малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , шкільним життям доньки не цікавились, батьківські збори не відвідували.

Згідно заяви від 14.02.2023 року, ОСОБА_1 не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В даній заяви просить розглядати справу в суді у його відсутність.

З наданого висновку органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради № 01-05-3/108 вх від 21.03.2023 р., вбачається, що орган опіки та піклування вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно його малолітньої доньки, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Конституцією України ч.3 ст.51 закріплені основні принципи охорони державною сім`ї, дитинства, материнства та батьківства.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 ЗУ «Про охорону дитинства» передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно приписів ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з наданих суду доказів.

Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України. Зокрема, пунктом 2 частини першої статті 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 Сімейного кодексу України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Так, Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини.

Під час розгляду даної справи суд дійшов висновку, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно, воно має законну мету у розумінні пункту 2 статті 8 Конвенції.

Статтею 9 Конвенції про права дитини встановлено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

При цьому, встановленні під час розгляду даної справи обставини переконують суд у тому, що ОСОБА_1 взагалі не має бажання виконувати батьківські функції щодо своєї малолітньої дитини. Докази протилежного у матеріалах справи відсутні.

Таким чином, зазначені обставини дають суду обґрунтовані підстави для переконання, що через тривалий час окремого проживання між відповідачем та дитиною втрачено родинні зв`язки та розуміння її вікових психологічних особливостей. Батько дитиною не цікавиться, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не виявляє інтересу до дитини, що розцінюється судом як свідоме нехтування своїми обов`язками.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач тривалий час ухилялась від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не займається її вихованням, не піклується, матеріально не забезпечує, не цікавиться фізичним, моральним і духовним розвитком малолітньої дитини, а тому суд вважає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

У статті 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

За положеннями частини другої статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

А тому, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі1/4 частина з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку підлягають задоволенню.

Згідно приписів ст. 191 ч. 1 аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

А тому, на виконання вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 2147,20 грн. за дві вимоги немайнового характеру, встановлений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ з урахуванням ставок судового збору станом на 01.01.2023 року.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 164, 166, 170, 182, 183 СК України, ст.ст. 60, 63 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 81, 141, 247, 263-265, 280-282, 354, 430 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради аліменти на утримання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, проте не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.03.2023р. до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_6 , на особовий рахунок дитини.

Зобов`язати орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради відкрити на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 особовий рахунок у АТ "Державний ощадний банк України".

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 2147, 20 грн.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 06 червня 2023р.

Суддя