КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 листопада 2023 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Писаної Т.О.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича - адвоката Коляди Анатолія Миколайовича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 березня 2023 року у справі за позовом приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича до акціонерного товариства «Сенс Банк» про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Говоров П.В. звернувся до суду з позовом про стягнення грошових коштів до АТ «Укрсоцбанк»

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 05.10.2018 року між ним та АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», а правонаступником останнього, в свою чергу, АТ «Сенс Банк» було укладено Угоду про додаткову винагороду приватного виконавця, за умовами якої виконавець за заявою замовника зобов`язався здійснити заходи, спрямовані на примусове виконання виконавчого документа в рамках виконавчого провадження згідно з підписаним Сторонами Додатком до Угоди, у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження» та Законом України «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», а Банк зобов`язався прийняти надані виконавцем послуги та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених Угодою.

Позивач зазначав, що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання в частині оплати за надані послуги в межах ВП № НОМЕР_1, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4, ВП № НОМЕР_5.

22.05.2019 року ним отримано лист від АТ «Укрсоцбанк» про розірвання Угоди від 05.10.2018 року про додаткову винагороду приватного виконавця, однак банк не здійснив оплату вартості фактично наданих послуг у зазначених вище виконавчих провадженнях.

Позивач також посилався на те, що відповідач прострочив виконання зобов`язання по оплаті додаткової винагороди приватного виконавця згідно з умовами Угоди від 05.10.2018 року і сума заборгованості становить 516 627, 02 грн., 4 135, 21 грн. інфляційні втрати, 3 571, 75 грн. 3 % річних від простроченої суми, а разом 524 333, 98 грн.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 01 березня 2023 року в задоволенні позову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича до акціонерного товариства «Сенс Банк» про стягнення грошових коштів відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, з апеляційною скаргою в інтересах приватного виконавця Говорова П.В. звернувся його представник - адвокат Коляда А.М., який, посилаючись на неповноту з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення по справі, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов частково, стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість по оплаті додаткової винагороди приватного виконавця в сумі 287 909, 72 грн, а також просив стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в сумі 15 000,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що при зверненні до суду позивачем не надано суду доказів підписання між сторонами Додатків до Угоди в межах НОМЕР_1 ОСОБА_2, ВП НОМЕР_2 ОСОБА_3, ВП НОМЕР_3 ОСОБА_4, НОМЕР_4 ОСОБА_5 та ВП НОМЕР_5 ОСОБА_6

Апелянт звертає увагу апеляційного суду на ту обставину, що ним подавались суду першої інстанції додаткові пояснення, в яких він зазначав, що після отримання повідомлення Замовника про розірвання угоди, приватний виконавець направив на адресу відповідача претензію від 23.05.2019 з вимогою сплатити заборгованість із додаткової винагороди приватного виконавця на умовах, визначених Угодою, а 27 травня 2019 року надав Замовнику додаткові угоди, дислокації рахунків та Акти виконаних робіт по виконавчим провадженням ВП № НОМЕР_1, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4, ВП № НОМЕР_5.

Вказував, що представник відповідача відмовився від підписання вищезазначених додатків без пояснення причин та належного обґрунтування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не зазначив у своєму рішенні мотивів, з яких він не взяв до уваги обставини, зазначених у додатковому поясненні.

Крім того, судом порушено норми матеріального права, не враховано, що приватним виконавцем було своєчасно вжито заходи щодо виконання виконавчих документів у спірних виконавчих провадженнях, у зв`язку із чим приватний виконавець має право на додаткову винагороду відповідно до п. 7.2 Угоди, укладеної між сторонами.

Крім того, сторонами в Угоді був чітко передбачений порядок оплати послуг виконавця до моменту отримання виконавцем письмового повідомлення Замовника про відмову від даної Угоди. З пропозиціями укласти додаткові угоди до розірвання Угоди по фактично наданих послугах Замовник до Виконавця не звертався.

Звертає увагу апеляційного суду на необхідність застосування у даних правовідносинах положень п. 6.1.10 Угоди від 05.10.2018 року, в якій зазначено, що до моменту отримання Виконавцем письмового повідомлення Замовника про відмову від даної Угоди відповідач повинен здійснити оплату вартості фактично наданих послуг по кожному конкретному виконавчому провадженню.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому положеннями статті 360 ЦПК України до суду апеляційної інстанції не надійшов.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу, відповідно до положень частини 3 статті 360 ЦПК України, не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. - адвокат Коляда А.М. підтримав апеляційну скаргу, посилаючись на викладені у ній доводи.

Представник АТ «Сенс Банк» - Гуйван І.В. у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване.

Вислухавши думку представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 05.10.2018 року між приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. та АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа-Банк», яке в подальшому змінило назву на АТ «Сенс Банк», було укладено Угоду про додаткову винагороду приватного виконавця, за умовами якої виконавець за заявою замовника зобов`язався здійснити заходи, спрямовані на примусове виконання виконавчого документа в рамках виконавчого провадження згідно з підписаним Сторонами Додатком до Угоди, у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження»та Законом України «Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», а Банк зобов`язався прийняти надані виконавцем послуги та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених Угодою.

Відповідно до п.1.1 Угоди виконавець за заявою замовника зобов`язується здійснити заходи, спрямовані на примусове виконання виконавчого документу в рамках виконавчого провадження згідно з підписаними сторонами Додатком до цієї угоди, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 1.2 Угоди сторони визначили, що замовник зобов`язується прийняти надані послуги та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених угодою.

В силу положень п.4.1.8 Угоди замовник зобов`язався оплачувати послуги на умовах та в порядку, зазначеному розділі 7 цієї угоди.

Пунктом 7.1 Угоди встановлено, що вартість послуг виконавця, строки та порядок їх оплати за даною угодою, визначається сторонами в Додатку до цієї угоди, що укладаються та підписуються сторонами по відношенню до кожного виконавчого провадження, відкритого виконавцем на підставі наданого замовником виконавчого документу.

Згідно з п.11.7 Угоди сторони погодили, що відповідний Додаток, який сторони укладають та підписують по відношенню до кожного виконавчого провадження на виконання цієї угоди, є окремим правочином, в якому сторони й визначають додаткову винагороду виконавця в межах кожного виконавчого провадження.

Встановлено також, що 22.05.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. отримано лист від АТ «Укрсоцбанк» про розірвання Угоди від 05.10.2018 року про додаткову винагороду приватного виконавця.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано доказів щодо підписання між сторонами додатків до угоди, якими сторони погодили розмір додаткової винагороди та підтвердили виконання угоди.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають встановленим по справі обставинам та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

У статті 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір, відповідно до статті 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин першої та третьої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виконав умови Угоди про додаткову винагороду приватного виконавця в частині оплати додаткової винагороди приватного виконавця у виконавчих провадженнях ВП № НОМЕР_1, ВП № НОМЕР_2, ВП № НОМЕР_3, ВП № НОМЕР_4, ВП № НОМЕР_5.

Як зазначено вище, пунктами 7.1, 11.7 укладеної між сторонами Угоди унормовано необхідність укладення Додатків до угоди, якими сторони повинні погодити розмір додаткової винагороди та підтвердити виконання угоди.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Надаючи оцінку доказам у відповідності до положень до статті 89 ЦПК України, колегія суддів відмічає, що позивачем не надано доказів на підтвердження укладення Додатків до Угоди від 05 жовтня 2018 року, якими було б узгоджено вартість послуг виконавця, строки та порядок їх оплати за даною угодою по відношенню до кожного виконавчого провадження.

Враховуючи відсутність за вказаними виконавчими провадженнями додаткових угод, якими було б узгоджено додаткову винагороду виконавця, підстави для визначення додаткової винагороди виконавця та її стягнення відсутні.

Пунктом 6.1.10 угоди встановлено право замовника розірвати дану угоду на власний розсуд в односторонньому порядку шляхом направлення відповідного письмового повідомлення на адресу виконавця. Угода в даному випадку вважається розірваною з моменту отримання виконавцем письмового повідомлення замовника про відмову від даної угоди або з моменту спливу 10-ти календарних днів з моменту направлення замовником виконавцю письмового повідомлення про відмову замовника від даної угоди, в залежності від того, яка із зазначених обставин настане раніше.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі N 355/385/17 міститься висновок, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)».

Право відповідача на одностороннє розірвання договору було передбачено пунктом 6.1.10 Угоди від 05 жовтня 2018 року, а тому, враховуючи наявність відповідного застереження, замовник правомірно скористався можливістю відмовитись від договору в односторонньому порядку та направив відповідну заяву 16 травня 2019 року, а відтак з 26 травня 2019 року угода про додаткову винагороду приватного виконавця від 05 жовтня 2018 року є розірваною.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо наявності заборгованості відповідача за фактично надані послуги, оскільки відсутність погоджених сторонами умов нарахування додаткової винагороди за послуги свідчить про відсутність такої заборгованості за кожним із виконавчих проваджень, зазначених позивачем.

Апеляційний суд також зауважує, що Угода від 05 жовтня 2018 року була спрямована на узгодження саме додаткової винагороди приватного виконавця, при цьому оплаті за фактично надані послуги відповідає основна винагорода приватного виконавця, яка є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі з боржника.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги про невідповідність висновків суду обставинам справи під час апеляційного перегляду не знайшли свого підтвердження та відхиляються апеляційним судом, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права не встановлено.

Аргументи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивної оцінки обставин справи, яким суд надав правильну юридичну оцінку та вирішив спір згідно із законом.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича - адвоката Коляди Анатолія Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 01 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 30 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Писана Т.О.