Провадження № 2/686/6011/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023

Хмельницький міськрайонний суд

в складі:головуючої судді - Салоїд Н.М.,

при секретареві Лоб І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, -

в с т а н о в и в :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до суду, який обґрунтовує тим, що 04 січня 2023 року з відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики за умовами якого він передав позичальнику грошові кошти в сумі 400 000,0 грн., які зобов`язався повернути у строк до 01 червня 2023 року (пункт 1.3 Договору). Передача означеної суми коштів відповідачеві підтверджується письмовим договором від 04 січня 2023 року пункт 1.1 Договору).

Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання позичальник не виконав, і позичених коштів не повернув, не дивлячись на неодноразові вимоги позикодавця. Просить стягнути борг за договором позики та судові витрати.

В судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просить їх задовольнити, стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 400 000,0 грн. за договором позики, що підтверджується письмовою розпискою та судові витрати в сумі 4 000,00 грн..

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час і місце розгляду справи у передбаченому законом порядку. Подав заяву про визнання позову в повному обсязі.

Заслухавши доводи позивача, викладені у позові та доводи відповідача, викладені у поданих заявах. перевіривши матеріали справи доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 січня 2023 року відповідач ОСОБА_2 позичив у ОСОБА_1 кошти в сумі 400 000 грн. з кінцевим строком повернення до 01 червня 2023 року, що підтверджується договором позики.

За цим договором (пункт 1.3) сторонами визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві суму позики в розмірі, визначеному пунктом 1.1 Договору в строк до 01 червня 2023 року.

Проте умов договору позики ОСОБА_2 не виконав та у визначений договором строк позичених коштів не повернув.

Цих обставин відповідач ОСОБА_2 не заперечує, подав суду заяву про визнання цього позову.

Між сторонами склались відносини цивільно-правового характеру, що регулюються ст.ст.1046-1050 ЦК України про договір позики.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір є укладеним з моменту передання грошей. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві або зарахування грошової суми, що позичалася на його банківський рахунок.

Отже, виходячи з наведених норм закону договір, в якому зазначено суму переданих в борг грошей, особистий підпис позичальника є доказом укладення між позивачем і відповідачем договору позики, тому вимога позивача про повернення таких коштів є обґрунтованою.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

З наведених підстав позов підлягає задоволенню та слід стягнути з відповідача борг у сумі 400 000,0 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

З відповідача належить стягнути судові витрати в сумі 4 000 грн. по сплаті судового збору на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,81,258,259,263-265,268 ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 1046, 1047, 1049 Цивільного кодексу України, суд

У х в а л и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 04.01.2023 у сумі 400 000 грн. (Чотириста тисяч грн. 00 коп.) та судовий збір в сумі у сумі 4000, 0 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Хмельницького апеляційному суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04.12.2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя :