Провадження № 2/522/6480/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Суворової О.В.,

за участю секретаря судового засіданні Довгань Ж.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20 жовтня 2022 року. Відповідачка у справі ОСОБА_2 є рідною сестрою позивачки та також дочкою померлої. 02 вересня 1994 року позивачка одружилась та змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Фактично одразу після смерті матері позивачка усно звернулась до нотаріуса із метою роз`яснення правових питань щодо прийняття спадщини. Нотаріусом було повідомлено, що на даний час діє постанова Кабміну від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» і згідно пункту 3 цієї постанови строк для прийняття спадщини встановлено 10 місяці. Тому позивачка вирішила, що буде звертатись із заявою про прийняття спадщини ближче до закінчення цього строку - у серпні 2023 року. Однак, коли вона звернулась до нотаріуса у серпні 2023 року з метою подати заяву про прийняття спадщини, вона дізналась, що у зазначену вище постанову було внесено зміни, а саме виключено пункт 3. Отже, на сьогоднішній день, строк прийняття спадщини становить як і раніше 6 місяців. Позивач вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, адже такі зміни у законодавстві ввели її фактично у оману та позбавили права на спадщину, оскільки звузили коло прав. Зокрема, на момент внесення змін в зазначену постанову (09 травня 2023 року) шестимісячний строк прийняття спадщини для позивачки вже сплив (19 квітня 2023 року). Таким чином, позивачка вимушена вирішувати дане правове питання у судовому порядку, у зв`язку з чим звернулась з відповідним позовом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.09.2023 р. провадження відкрито та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження .

15.09.2023 року відповідачка ОСОБА_2 подала до суду заяву про визнання позову сестри ОСОБА_1 в повному обсязі та просила суд розглядати справи за її відсутності.

Ухвалою суду від 05.10.2023 року витребувано копію спадкової справи №531с/2023, відкритої після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

23.11.2023 року на адресу суду від Приморської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи №531с/2023, відкритої після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.41-62).

Учасники справи в судове засідання, призначене на 30.11.2023 року, не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. У матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 про визнання позову та розгляд справи без фіксування судового процесу (а.с.29). Представник позивача адв. Гареєв Є.Ш. через систему «Електронний суд» надіслав заяву, в якій просив позов задовольнити в повному обсязі, справу розглядати за їх відсутності (а.с.63).

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які мають бути справедливими.

Верховний Суд у постанові від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 виходив із того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті.

Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення суду є 30.11.2023 року.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З наданих суду матеріалів судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 20.10.2022 року (а.с.11).

У померлої ОСОБА_3 та ОСОБА_5 народилась дитина ОСОБА_6 (позивачка) ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_2 (а.с.12).

Також у батьків ОСОБА_3 та ОСОБА_5 народилась дитина ОСОБА_7 (відповідачка) 04.06.1969 року, що підтверджується свідоцтвом про народження, серія НОМЕР_3 (а.с.17).

Згідно свідоцтва про одруження від 02 вересня 1994 року позивачка одружилась із ОСОБА_8 та змінила прізвище на « ОСОБА_4 », про що зроблено запис №426, серії НОМЕР_4 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про одруження від 22 грудня 1995 року відповідачка одружилась із ОСОБА_9 та змінила прізвище на « ОСОБА_10 », про що зроблено запис №723, серії НОМЕР_5 (а.с.18).

Після смерті матері залишилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 , оскільки договором дарування від 30.12.2004 року ОСОБА_9 подарував ОСОБА_3 вказану квартиру, даний договір зареєстрований в реєстрі за №24783 (а.с.20).

20.09.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса із заявою №2125 про прийняття спадщини за законом після матері ОСОБА_3 , однак спадкоємцем було пропущено строк для прийняття спадщини і тому було запропоновано звернутись до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.33).

Відповідно до матеріалів спадкової справи встановлено , що крім позивачки особи з заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 не звертались .

У строк, встановлений законодавством, позивач із заявою про прийняття спадщини після померлої матері до нотаріальної контори не звернулась, оскільки вона усно звернулась до нотаріуса із метою роз`яснення правових питань щодо прийняття спадщини. Нотаріусом було повідомлено, що діє постанова Кабміну від 28 лютого 2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» і згідно пункту 3 цієї постанови строк для прийняття спадщини встановлено у 10 місяців. Тому позивачка вирішила, що буде звертатись із заявою про прийняття спадщини ближче до закінчення цього строку - у серпні 2023 року, однак вона дізналась, що у зазначену вище постанову було внесено зміни, а саме виключено пункт 3, тому 6-місячний строк лишився.

Ст.ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового або немайнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Відповідно до положень статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Правовідносини, які виникли між сторонами з приводу визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, регулюються нормами ст. 1268,1270, 1272 ЦК України.

При цьому приписи ч. 3 ст. 1272 ЦК України передбачають, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, які має оцінити суд з урахуванням доводів і заперечень учасників справи та її фактичних обставин.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 08.06.2018 по справі № 592/9058/17-ц.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного процесу, визначеного у ст. 13 ЦПК України, сторони справи на власний розсуд розпоряджаються наданими їм законом правами та обов`язками щодо предмета спору, а суд на засадах змагальності сторін може лише сприяти застосуванню таких прав та виконанню обов`язків, ураховуючи при цьому принципи справедливості та рівності учасників процесу перед законом та судом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Вимогами частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України установлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачці не було видано свідоцтво про право на спадщину .

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем згідно матеріалів спадкової справи №531с/2023 р. щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , яка досліджена судом, сестра позивачки ОСОБА_2 подала до суду заяву про визнання позову сестри ОСОБА_1 в повному обсязі.

Таким чином, суд вважає, що позивач пропустив передбачений строк у 6 місяців, що на думку суду з урахуванням вищенаведених обставин не є суттєвим для відмови у позові, з урахуванням підстав зазначених у позові.

При наведених обставинах суд вважає , що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим і підлягаючим задоволенню з тих підстав, що позивач довела поважність причини пропуску встановленого в законі строку для подання заяви про прийняття спадщини . Право суду визначити спадкоємцю додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, передбачено ст.1272 ч.3 ЦК України.

З огляду на викладене, суд задовольняє позов та визначає ОСОБА_1 додатковий строк у три місяці.

Керуючись ст.ст. 10, 15-16, 319, 321, 328, 1216, 1218, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 191, 210, 211, 223, 241, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_6 ) додатковий строк у три місяці з дня набрання рішенням законної сили для прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Додатковий строк для прийняття спадщини рахувати з моменту набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено 30.11.2023 року.

Суддя О.В.Суворова