Справа № 521/3698/22
Провадження №2/521/2120/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючий суддя Плавич І.В.,

секретар судового засідання Петренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про перерахунок за договором про надання послуг,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про перерахунок за договором про надання послуг.

Обґрунтовуючи пред`явлений позов та підстави звернення до суду, позивач посилалась на ті обставини, що на підставі договору дарування №1713 від 27.02.2007 року на праві спільної часткової власності є власником 133/1000 частин житлового будинку, житловою площею 42,7 кв. м. з надвірними спорудами та будівлями за АДРЕСА_1 .

Фактично житловий будинок поділений співвласниками на вісім окремих квартир, квартира, яка належить позивачу відповідно до частки в праві власності є квартира під АДРЕСА_2 , зазначена в технічному паспорті під номерами 6-1, 6-2, 6-3, 6-4, 6-5.

Водопостачання житлового будинку здійснюється з системи централізованого водопостачання, однак зазначений житловий будинок не під`єднаний до системи водовідведення (каналізації) міста Одеси, водовідведення здійснюється в вигрібні ями, яких всього три на вісім квартир.

Вигрібною ямою, якою користується позивач, користується чотири квартири, це орієнтовно одинадцять осіб. Однак ці співвласники за водовідведення не оплачують. Укладати індивідуальні договори на водовідведення відмовляються.

З січня 2007 року є абонентом відповідача (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) та 15 вересня 2022 року між позивачем та ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» переукладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за №1004364/20220915/ЧС. Відповідно до зазначеного договору, відповідач зобов`язується надавати послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення відповідної якості. Однак, за весь час відповідач послуг з водовідведення не надавав.

У зв`язку з цим, позивач був змушений за власні кошти наймати сторонні організації для чистки вигрібної ями та вивезення рідких побутових відходів.

Позивач зазначає, що вказаний вище договір був укладений без його згоди.

За наявною інформацією, яку він отримав від інших співвласників, сусіди договорів на водопостачання та водовідведення та/або вивіз рідких побутових відходів не укладали, сплачувати за послуги не бажають, у зв`язку з чим йому нараховується заборгованість за послуги водовідведення відповідно до зазначеного договору.

ОСОБА_1 є учасником бойових дій та пенсіонером за віком. Сумлінно оплачує за послуги водопостачання, однак ці гроші відповідач самостійно розподіляє на вивіз рідких побутових відходів (РПВ). Дані обставини підтверджуються роздруківками з особистого кабінету на сайті відповідача від 08.02.2023 року довідкою по особовому рахунку від 07.10.2022 року. Оплачувати за послуги з водовідведення або вивіз РПВ за своїх сусідів не має бажання та фінансової можливості. У зв`язку з чим змушений звернутися до суду для захисту своїх прав та інтересів.

Згідно із рахунком на оплату послуг з централізованого водокористування №1004364/01/23 за січень 2023 року заборгованість за його особовим рахунком становить 2032, 21 грн. З даною заборгованістю не згоден. Дана заборгованість утворилася за весь час існування відносин між сторонами, а саме з 2021 року та відповідач систематично розподіляє оплачені позивачем кошти за водокористування на абонентське обслуговування та вивіз РПВ. Між сторонами не укладалися договори на вивезення РПВ та відповідач ні одного разу не надавав послуг з їх вивезення.

Позивач вказує, що між ним та відповідачем укладено саме договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, договір на вивіз рідких побутових відходів (РПВ) між ними не укладався. Тому не зрозуміло, чому йому нараховувалася плата за вивіз РПВ та до теперішнього часу гроші, які позивач оплачує за послуги водопостачання перераховуються в рахунок оплати послуг вивезення РПВ.

Враховуючи той факт, що позивач є особою похилого віку та йому довелося тривалий час звертатися до відповідача з різними заявами і скаргами, дзвонити та постійно відвідувати установу відповідача для вирішення спірних питань, нести витрати на правову допомогу, копіювання, проїзд до місця розташування відповідача, це все спричинило виникнення додаткових фінансових витрат, а також зміни його нормального ритму життя, розладів здоров`я, таких як виникнення пригніченого стану, нервозності, апатії та інш. В наслідок зазначених обставин, крім його самого постраждала й його дружина, яка проживає разом з ним, що призвело до розладу стосунків у родині.

Розмір душевних страждань і страждань родини оцінює моральну шкоду в розмірі 50000,00 грн.

Просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» провести перерахунок за договором про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення №1004364/20220915/ЧС від 15.09.2022 року та зняти нарахування за вивіз рідких побутових відходів з ОСОБА_1 .

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на його користь моральну шкоду в сумі 50000,00 грн.

Від представника ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» - Сазонової А.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволені позовної заяви відмовити в повному об`ємі.

При цьому зазначає, що за адресою АДРЕСА_3 а особовий рахунок з 15.09.2022 року переоформлено на ОСОБА_1 та укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання №1004364/20220915/ЧС на підставі його заяви.

До 15.09.2022 року за вказаною адресою особовий рахунок було відкрито на ОСОБА_2 . Крім того, 16.06.2020 року з останньою було укладено договір про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів.

Договір про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів з ОСОБА_1 не укладався, оскільки останній відмовився від його підписання.

Отже, у зв`язку із відмовою підписати вказаний договір, з 15.09.2022 року нарахування за послуги з вивезення рідких побутових відходів не проводяться.

Заборгованість у розмірі 2032, 21 грн. виникла у зв`язку із проведенням оплат не у повному обсязі, зокрема у період до укладення договірних відносин, а саме 15.09.2022 року, між ОСОБА_1 та ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал».

Стосовно порушення умов укладеного договору представник зазначила наступне.

По перше, за вказаною адресою відсутнє централізоване водовідведення, тому надання та отримання таких послуг є неможливим.

Так, укладений договір має найменування типовий договір з власником будівлі про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, однак, за адресою позивача відсутнє централізоване водовідведення, а тому дана послуга не надається. На цій підставі 16.06.2020 року з ОСОБА_2 було укладено договір про надання послуг з вивезення РПВ, у подальшому ОСОБА_1 відмовився від його підписання при переоформленні особового рахунку.

Отже, твердження позивача про порушення умов укладеного договору є недоцільним, оскільки саме договір про надання послуг з централізованого водопостачання жодним чином не порушується з боку відповідача.

По - друге, з 15.09.2022 року нарахування за послуги з вивезення РПВ не здійснюються, у зв`язку із відсутністю укладеного відповідного договору.

По третє, щодо ненадання послуг з вивезення РПВ. Вказана послуга не надається, оскільки між сторонами відсутній відповідний договір, у зв`язку із відмовою позивача його укласти.

Заборгованість утворилася у зв`язку із неповною оплатою, зокрема за послуги з вивезення РПВ, до укладення договірних відносин з ОСОБА_1 , за час коли був дійсний договір з ОСОБА_2 .

З позовної вимоги про зобов`язання провести перерахунок не вбачається за який період потрібно провести перерахунок та на яку суму.

У матеріалах справи немає підтвердження факту спричинення Філією позивачу моральних страждань, які позивач оцінює саме у 50000 грн., жодного доказу не надано.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Олійник О.О. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він наполягає на задоволенні позову в повному об`ємі.

Вказує, що з доводами відповідача, наведеними у відзиві на позовну заяву та відзивом на позовну заяву в цілому не погоджується, вважає його необґрунтованим.

Особовий рахунок за адресою: АДРЕСА_3 було відкрито на дружину позивача ОСОБА_2 та в подальшому особовий рахунок був переоформлений на позивача. Як вбачається з історії нарахувань та рахунків за водопостачання та водовідведення, вивіз РПВ, борг який існував до переоформлення рахунку був автоматично переведений на особовий рахунок відкритий на позивача, тобто заборгованість за період до 15.09.2022 року перекладено на позивача, що вважає незаконним, так як боржником та користувачем рахунку була ОСОБА_2 .

Окрім цього, щодо самої суми нарахувань за послуги, відповідно до договору про надання послуг з вивезення РПВ позивач зазначає, що нарахування здійснювалось за послуги, які фактично не надавались за весь період часу існування особового рахунку, відповідач відмовляв у здійсненні вивозу РПВ з причини того, що позивачем невчасно подано заявку та/або не узгоджено графік вивозу РПВ, та з інших причин. Також позивач наголошує, що за час, коли договір на вивіз РПВ було укладено з його дружиною ОСОБА_2 , відповідач також цих послуг не надавав. У зв`язку з цим, нарахування на вивіз РПВ за особовим рахунком № НОМЕР_1 є безпідставними.

Однак, як вбачається із роздруківок з особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , в порушення умов укладеного договору (п.21-25 Договору №1004364/20220915/ЧС), відповідач систематично, кожного місяця, без згоди позивача, розподіляє оплачені позивачем кошти за водопостачання на погашення заборгованості за вивіз РПВ, що призвело до накопичення боргу за водопостачання.

Щодо доказів, на які посилається відповідач та які останній додає до відзиву на позовну заяву, позивач повідомляє, що ним зазначені документи не підписувались, а також не підписувались його дружиною ОСОБА_2 . Підписи в наведених документах підроблені працівниками відповідача, а в деяких документах взагалі відсутні підписи сторін та відбитки печатки відповідача. Що свідчить про те, що докази є неналежними та недостовірними.

Щодо посилань відповідача на те, що укладений договір про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення включає умови централізованого водовідведення (п.1, п.9, п.20 Договору №1004364/20220915/ЧС наявний в матеріалах справи), однак ці послуги не надаються відповідачем у зв`язку з відсутністю централізованого водовідведення в житловому будинку позивача та відсутністю укладеного договору про надання послуг з вивезення РПВ.

Відзив на позовну заяву поданий представником відповідача з порушенням вимог п.2 ч.3, ч. 6 ст. 178 ЦПК України.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином та своєчасно.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщений належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, встановив наступне .

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником 133/1000 частин житлового будинку, житловою площею 42,7 кв. м. з надвірними спорудами та будівлями за АДРЕСА_1 на підставі договору дарування №1713 від 27.02.2007 року.

Предметом позову стосується укладання між сторонами договору №1004364/20220915/ЧС від 15.09.2022 року про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів та нарахування заборгованості.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг єЗакон України від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII «Про житлово-комунальні послуги`у редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі -Закон № 2189-VIII).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIIIдо житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до частини першої статті 6 Закону № 2189-VIII учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Позивач стверджує про порушення його прав, як споживача послуг, шляхом нарахування відповідачем йому заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 , а саме за вивіз РПЗ.

У зв`язку з тим, що договір №1004364/20200616/Ч7 від 16.06.2020 року, графік вивезення рідких побутових відходів до договору від 16.06.2020 року №1004364/20200616/Ч7, заява про переукладання договору на водопостачання та укладення договору на вивіз РПВ ОСОБА_1 від 15.09.2022 року, договір №1004364/20220915/Ч7 від 15.09.2022 року, графік вивезення рідких побутових відходів до договору від 15.09.2022 року №1004364/20220915/Ч7 ні позивач, ні його дружина не підписували, просить зробити перерахунок заборгованості.

Як встановлено судом, за адресою: АДРЕСА_3 , 15.09.2022 року укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання №1004364/20220915/ЧС з ОСОБА_1 .

До 15.09.2022 року за вказаною адресою особовий рахунок було відкрито на ОСОБА_2 . Крім того, 16.06.2020 року з останньою було укладено договір про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів.

Договір про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів з ОСОБА_1 не укладався. Отже, у зв`язку з відсутністю договору про надання послуг з вивезення рідких побутових відходів, ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» нарахування з вивезення рідких побутових відходів не проводить.

Як вбачається з наданих позивачем копій розрахунків з особового кабінету абонента філії «Інфоксводоканалу», то нарахована заборгованість у розмірі 2032, 21 грн. виникла у період до укладення договірних відносин з ОСОБА_1 , а саме до 15.09.2022 року.

Пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися відповідно до умов договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подані позивачем ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи докази, не є достатніми для обґрунтованого висновку про незаконність дій відповідача щодо здійснення нарахування заборгованості в частині РПВ та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок нарахованої оплати. При цьому, позивач під час розгляду справи так і не зазначив які саме складові мають бути застосовані судом в разі задоволення позову та зобов`язання відповідача здійснити нарахування заборгованості, це ж стосується і кількості користувачів послуг, періоду.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 13 ЦПК України визначено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, так як не обґрунтовані та не доведені.

Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000,00 грн., то матеріали справи не містять будь якого доказу на підтвердження спричинення моральної шкоди філію «Інфоксводоканалу».

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про перерахунок за договором про надання послуг відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повні відомості про учасників справи згідно ст. 265 ч.5 п.4 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканалу» (, 65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5).

Суддя: І.В. Плавич