490/2692/14-ц
н/п 4-с/490/18/2023
У Х В А Л А

23 листопада 2023 року м. Миколаїв

Центральний районний суд міста Миколаєва

у складі: головуючого судді - Чулуп О.С.,

при секретарі судового засідання Ребрини Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Центрального відділу державної державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва із скаргою в якій просить:

1) визнати неправомірною бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кюкало Ю. щодо невжиття заходів по скасуванню арешту накладеного на підставі виконавчого провадження № 46486732;

2) визнати неправомірною бездіяльність начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кюкало Ю. щодо невжиття заходів по виключенню інформації з Єдиного реєстру боржників запис про боржника ОСОБА_2 відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 56670908;

3) зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зняти арешт з коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні в банках або інших фінансових установах, які належать ОСОБА_1 накладений відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 46486732;

4) зобов`язати Центральний відділ державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виключити інформацію з Єдиного реєстру боржників запис про боржника ОСОБА_1 відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 56670908.

В обгрунтування скарги скаржник зазначає, що на примусовому виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві ПМУМЮ (м. Одеса) знаходився виконавчий лист № 490/2692/14-ц від 07.11.2014 року (ВП № 46486732, № 56670908) виданий Центральним районним судом м.Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь Пат «Креді агріколь банк» заборгованості за кредитним договором. Скаржник вказує, що вищевказані виконавчі провадження були завершені, але по виконавчому провадженню № 46486732 залишився арешт банківських карток ОСОБА_3 , а по виконавчому провадженню № 56670908 залишився запис у реєстрі боржників. Звернувшись до державної виконавчої служби, скаржник отримала відмову у знятті арешту та видаленні запису з реєстру боржників у зв`язку з відсутністю законних підстав на те. У зв`язку з чим змушена звернутись до суду із скаргою

Скаржник надав заяву про розгляд скарги за її відсутності, вимоги скарги підтримує.

Заінтересована особа ОСОБА_5 надала суду заяву в якій проти задоволення скарги не заперечувала.

Представник державної виконавчої служби надав відзив в якому просив відмовити в задоволенні скарги. У відзиві зазначив, що державний виконавець при виконанні виконавчих проваджень № 56670908 та № 46486732 діяв в межах наданих йому повноважень, а також зазначив, що законних підстав для зняття арешту та виключення відомостей з реєстру боржників немає.

Дослідивши матеріали скарги, давши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що вимоги скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 жовтня 2014 року по справі № 490/2692/14-ц згідно якого стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за кредитним договором № 721/704721 від 01.09.2008 року в розмірі 14668,17 доларів США, що еквіваленно 117242,68 грн. та судовий збір в розмірі 1172,42 грн. з кожного.

Судом досліджено постанову державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції від 15.02.2015 року про відкриття виконавчого провадження № 46486732 з примусового виконання виконавчого листа № 490/2692/14-ц виданого 07.11.2014 року.

Судом досліджено постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 17.01.2018 року згідно якої накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках які належать боржнику ОСОБА_3 .

Судом досліджено постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 28.10.2019 року згідно якої виконавчий лист № 490/2692/14-ц виданий 07.11.2014 року повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом досліджено постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 25.06.2018 року згідно якого відкрито виконавче провадження № 56670908 з примусового виконання виконавчого листа № 490/3017/16-ц виданого 21.05.2018 року.

Судом досліджено постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 28.10.2019 року згідно якої виконавчий лист № 490/3017/16-ц виданий 21.05.2018 року повернуто стягувачу на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом досліджено ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 грудня 2021 року згідно якої замінено стягувача у виконавчому провадженні, відкритому з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.10.2014 року у справі № 490/2692/14-ц, а саме: ПАТ «Креді Агріколь Банк» на його правонаступника ОСОБА_5 .

Судом досліджено витяг з Єдиного реєстру боржників від 21.11.2022 року. який містить відомості про боржника ОСОБА_3 у виконавчому провадженні № 56670908.

Судом досліджено витяг з Автоматизованої системи виконавчого провадження від 21.11.2022 року згідно якого вбачається, що виконавче провадження № 56670908 завершено.

Судом досліджено лист Центрального відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області від 06.01.2023 року згідно якого повідомлено, що на виконанні у відділі ДВС перебували виконавчі провадження: 1) № 46486732 з примусового виконання виконавчого листа № 490/2692/14-ц виданого 07.11.2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в сумі 118415,10 грн. 2) № 56670908 з примусового виконання виконавчого листа № 490/3017/16-ц виданого 21.05.2018 року про звернення стягнення на предмет застави автомобіль марки Infiniti FX д.н.з. НОМЕР_1 , 2008 року випуску шляхом його продажу на прилюдних торгах в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 , спадкоємцями якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перед ПАТ «Креді Агріколь Банк» за кредитним договором № 721/704721. Вказаним листом повідомлено також, що виконавче провадження № 46486732 завершено з підстави п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження № 56670908 завершено з підстав п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тому законних підстав для зняття арешту з рахунків та виключення з Єдиного реєстру боржників немає.

Судом досліджено лист Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві від 05.04.2023 року згідно якого повідомлено, що на даний час у відділі немає відомостей про виконання виконавчого листа № 490/3017/16-ц виданого 21.05.2018 року Центральним районним судом м. Миколаєва, виконавчого листа № 490/2692/14-ц виданого 07.11.2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва. За такого станом на 03.04.2023 року у відділі відсутні підстави для зняття арешту з майна та виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників відповідно до виконавчих проваджень № 46486732 та № 56670908.

Судом досліджено свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 згідно якого ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_7 , внаслідок чого зімнила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Відповідно достатті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання судового рішення;2) затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення; 3) припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника; 4) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 6) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі або оплатно вилучена;7) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів; 9) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 10) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;11) надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;13) непред`явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 41 цього Закону;14) якщо стягнені з боржника в повному обсязі кошти не витребувані стягувачем протягом року та у зв`язку з цим перераховані до Державного бюджету України;15) якщо коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна (за виконавчим документом про звернення стягнення на заставлене майно), недостатньо для задоволення вимог стягувача - заставодержателя, а також якщо майно, яке є предметом іпотеки, передано іпотекодержателю або придбано ним відповідно до вимог Закону України "Про іпотеку" за виконавчим документом про звернення стягнення на майно, яке є предметом іпотеки;16) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", її дочірньою компанією "Газ України", публічним акціонерним товариством "Укртрансгаз", оператором газотранспортної системи та операторами газорозподільних систем, за спожитий природний газ, а також послуги з його транспортування та розподілу відповідно, перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, перед електропостачальниками або операторами системи розподілу (як правонаступниками в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією) за спожиту електричну енергію, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили;17) списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України в повному обсязі сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;18) списання згідно з пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" сум недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (у тому числі штрафних санкцій та пені), що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа;19) прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про початок процедури ліквідації банку-боржника;19-1) якщо відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню незалежно від дати укладення такої угоди;19-2) врегулювання (погашення, списання) відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" неустойки (штрафів, пені), інших штрафних, фінансових санкцій, а також інфляційних нарахувань і процентів річних, нарахованих на заборгованість учасників процедури врегулювання заборгованості, що підлягали виконанню на підставі виконавчого документа за судовим рішенням, яке набрало законної сили;20) врегулювання (погашення, списання) оператором газорозподільної системи заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", якщо таке виконавче провадження розпочато за рішенням про зобов`язання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільної системи економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно.

Таким чином з наведеної норми вбачається, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу, виконавче провадження не є закінченим.

Вказане узгоджується із висновками Верховного Суду у постановах від 22.12.2021 у справі № 634/292/21, від 12.08.2020 у справі № 569/17603/18, від 26.04.2022 у справі № 242/4601/20, від 04.11.2022 у справі № 686/6010/14-ц, від 15.02.2023 у справі № 202/1183/22.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч. 5 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону, крім випадків, коли виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Таким чином, з наведеної норми вбачається, що державний виконавець зобов`язаний зняти арешт шляхом винесення відповідної постанови лише у випадку закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець не виносив постанови про закінчення виконавчого провадження або про повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Таким чином, дії державного виконавця щодо незнання арешту з майна боржника ОСОБА_1 та виключення з реєстру боржників при винесенні постанов про повернення виконавчого документа стягувачу є правомірними.

Відповідно до частини третьої статті 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги скарги є необгрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статями 447 - 451 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Центрального відділу державної державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя