КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023року місто Київ

справа № 754/12203/22

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Левенця Б.Б., Ратнікової В.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Таран Н.Г., повний текст рішення складено 08 червня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2022 року АТ «Універсал Банк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про надання банківських послуг monobank від 16 березня 2020 року, яка виникла станом 16 вересня 2022 року у розмірі 43717,45грн.

В обґрунтування вимог посилався на те, що monobank - це мобільний банк в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank.

Вказував, що 16 березня 2020року відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг.

Зазначав, що положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Підписавши анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Вказував, що відповідно до договору відповідачу буловстановлено кредитний ліміт у сумі 17000 грн. на поточнийрахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 .

Посилався на те, що банк свої зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак останній умови кредитного договору не виконує, грошові кошти не повертає, а тому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року позов АТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ«УніверсалБанк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від16 березня 2020 року у розмірі 43717,45 грн. та понесені по справі судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2481,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог посилався на те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив бухгалтерську документацію.

Вказував, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості в розмірі 43717,45 грн., так як на підставі укладеного договору кредит було надано у розмірі 17000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку НОМЕР_1 .

Зазначав, що банк самовільно щомісяця здійснював автоматичні списання в рахунок погашення відсотків по даному кредиту, суми списань з ним погоджені не були.

Вважає, що укладений договір від 16 березня 2020 року про надання йому кредитних коштів у розмірі 17000 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на поточний рахунок спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 є таким, що порушує його права як споживача та підлягає визнанню недійсним, оскільки банк перед укладенням кредитного договору не надав йому у письмовому вигляді всю інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту.

23 жовтня 2023 року від АТ «Універсал Банк» до суду апеляційної інстанції надійшли пояснення на апеляційну скаргу, в яких останній вказував на те, що рішення ухвалено з дотримання норм матеріального та процесуального права. Зазначав, що відповідно до анкети-заяви від 16 березня 2020 року боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, якiскладають договір про надання банківських послуг та отримав їх примірники у мобільному додатку, які діяли на момент підписання анкети-заяви. Також відповідач підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Посилався на те, що ОСОБА_1 не звертався до банку з вимогою надання роз`яснень та незрозумілості умов договору і протягом певного часу виконував умови такого договору, що свідчить про розуміння умов договору та їх погодження. У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.Вказував, що заборгованість 43717,45 грн. складається з повністю використаного боржникомкредитного ліміту у сумі та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) - 26917,45 грн.

У порядку ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.

З`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 16 березня 2020 року підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк», що не заперечується відповідачем.

У анкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок №НОМЕР_2 у гривні на його ім'я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору.

Відповідно до п.2 анкети-заяви відповідач, підписавши вказану заяву погодився, що ця анкета-заява разом з Умовами і правлами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, з якими він ознайомлений, складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору.

Згідно з п.3 анкети-заяви відповідач підтвердив, що він ознайомився з актуальною (чинною) редакцією Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Таблицею оючислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, Тарифами, що розміщені за посаланням www.monobank.ua/rates та отримав їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток. Пільговий період за користування кредитним лімітом становить 62 дні. У разі виходу за пільговий період на кредит буде нараховуватися відсоткова ставка 3,2% на місяць.

Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6).

Також підписанням анкети-заяви відповідач підтвердив факт передачі йому другого примірника анкети-заяви, платіжної карти monobank та Тарифів.

На підтвердження своїх вимог позивачем до позовної заяви було надано: розрахунок заборгованості за договором №б/н від 16 березня 2020 року, Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Тарифи чорної картки monobank, копію паспорту відповідача.

В подальшому позивачем було надано копії: виписки по рахунку за період з 16 березня 2020 року по 15 вересня 2022 року; довідки про видачу кредитної картки; довідки про розмірі встановленого кредитного ліміту; видруку з мобільного додатку щодо етапів входу у додаток; заяв клієнта та форм підтвердження електронного документу; паспортів споживчого кредиту «Транзакція в розстрочку».

Як вбачається з витягу Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank, Паспорту споживчого кредиту чорної карти monobankта Тарифів чорної карти monobank, які були додані до позовної заяви, останні не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 16 березня 2020 року шляхом підписання анкети-заяви.

Разом з тим, як вбачається з довідок АТ «Універсал Банк» ОСОБА_1 було видано кредитну картку НОМЕР_1 зі строком дії до 05/24 та встановлено кредитний ліміт: 16 березня 2020 року - 5000 грн., який було збільшено до 10000 грн., 31 серпня 2020 року ліміт збільшено до 17000 грн., а 06 лютого 2021 року ліміт зменшено до 16800 грн.

Вказані суми ліміту відображені також у виписці по рахунку № НОМЕР_2 .

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем також було оформлено п`ять заяв «Переведення витрати у розстрочку», які містять електронні підписи ОСОБА_2 , а саме:

заява клієнта №20.30. від 27 липня 2020 року, відповідно до умов якої відповідачу видано кредит у розмірі ліміту 5400,07 грн., строком на 18 місяців, з процентною ставкою 0,00001% на рік. До вказаної заяви додано паспорт споживчого кредиту «Транзакція в розстрочку» та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які також мітять електронний підпис відповідача;

заява клієнта №20.30. від 27 липня 2020 року, відповідно до умов якої відповідачу видано кредит у розмірі ліміту 4576 грн., строком на 22 місяці, з процентною ставкою 0,00001% на рік. До вказаної заяви додано паспорт споживчого кредиту «Транзакція в розстрочку» та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які також мітять електронний підпис відповідача;

заява клієнта №20.30. від 07 вересня 2020 року, відповідно до умов якої відповідачу видано кредит у розмірі ліміту 7151,74 грн., строком на 24 місяці, з процентною ставкою 0,00001% на рік. До вказаної заяви додано паспорт споживчого кредиту «Транзакція в розстрочку» та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які також мітять електронний підпис відповідача;

заява клієнта №20.30. від 13 листопада 2020 року, відповідно до умов якої відповідачу видано кредит у розмірі ліміту 8049,17 грн., строком на 24 місяці, з процентною ставкою 0,00001% на рік. До вказаної заяви додано паспорт споживчого кредиту «Транзакція в розстрочку» та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які також мітять електронний підпис відповідача;

заява клієнта №20.30. від 14 листопада 2020 року, відповідно до умов якої відповідачу видано кредит у розмірі ліміту 2080 грн., строком на 24 місяці, з процентною ставкою 0,00001% на рік. До вказаної заяви додано паспорт споживчого кредиту «Транзакція в розстрочку» та таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, які також мітять електронний підпис відповідача.

До всіх заяв додано форму підтвердження електронного документу.

Зазначені суми кредитів надійшли на рахунок відповідача № НОМЕР_2 , що підтверджується випискою по рахунку.

З виписки по рахунку відповідача № НОМЕР_2 за період з 16 березня 2020 року по 16 вересня 2022 року вбачається, що ОСОБА_2 активно користувався кредитними коштами, наданими йому АТ «Універсал Банк», в межах встановленого кредитного ліміту за договором б/н від 16 березня 2020 року та за заявами «Переведення витрати у розстрочку», однак погашення заборгованості здійснював лише частково.

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку станом на 15 вересня 2022 року баланс складає (мінус) - 26917,45 грн.

Позивач, як у відповіді на відзив, яка подана до суду першої інстанції, так і в поясненнях на апеляційну скаргу вказував на те, що заборгованість відповідача становить 43717,45 грн., яка складається з повністю використаного боржником кредитного ліміту у сумі 16800 грн. та суми овердрафту (мінусу по картці), яка становить (мінус) - 26917,45 грн.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором б/н від 16 березня 2020 року у розмірі 43717,45 грн.

А відтак, доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не надано пояснення щодо суми заборгованості в розмірі 43717,45 грн., так як на підставі укладеного договору кредит було надано у розмірі 17000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку НОМЕР_1 , спростовуються вищевикладеним та документами, які містяться в матеріалах справи.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що банк самовільно щомісяця здійснював автоматичні списання в рахунок погашення відсотків по даному кредиту, суми списань з ним погоджені не були, колегія суддів відхиляє, оскільки як вбачається з матеріалів справи 16 березня 2020 року між АТ «Універсал Банк» та відповідачем було укладено договір, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 17000 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4%), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних). Вказаний договір (анкета-заява) підписана відповідачем.

Доводи відповідача про те, що укладений договір від 16 березня 2020 року про надання йому кредитних коштів у розмірі 17000 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на поточний рахунок спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 є таким, що порушує його права як споживача та підлягає визнанню недійсним, оскільки банк перед укладенням кредитного договору не надав йому у письмовому вигляді всю інформацію про умови кредитування, а також орієнтовну сукупну вартість кредиту, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки даний договір відповідачем в установленому порядку не оспорений, отже, зобов`язання, що виникли за таким договором підлягають виконанню.

Доказів щодо неотримання відповідачем коштів, непроведення ним операцій по картковому рахунку останнім не надано, як і не спростовано правильність нарахування суми боргу.

Наведені у апеляційній скарзі доводи зводяться до незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно оцінки зібраних у справі доказів, зокрема доказів, поданих позивачем на підтвердження його доводів про наявність укладеного з відповідачем кредитного договору.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції доказів, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції щодо підстав для задоволення позову є законним і обґрунтованим, відповідає обставинам справи та положенням матеріального закону.

Суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.268, 367, 368, 375, 381-383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2023 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків зазначених в пункті 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий:

Судді: