Справа № 516/257/23
Провадження № 2/516/126/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області у складі:

головуючої судді Ширінської О.Х.,

за участі секретаря Комашко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теплодар Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Дана обставина підтверджуєтьсявитягом № 327306271 від 29.03.2023 року Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, право власності було зареєстроване 04.11.2016.

Дана квартира до 2014 року належала ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на праві спільної сумісної власності. Після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщину від померлого прийняла вона, як дружина померлого, та син померлого чоловіка від іншого шлюбу ОСОБА_2 .

24 жовтня 2016 року вона з ОСОБА_2 уклали Мирову угоду, в якій ОСОБА_2 відмовився на її користь від частини спадкової квартири, яка належала йому після смерті його батька. Вказана Мирова угода була затверджена ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 21.10.2016 року (справа № 516/168/15-ц).

Підтвердженням того, що з 2016 року вона є єдиною спадкоємицею квартири за адресою: АДРЕСА_1 є вищевказана Інформаційна довідка № 327306271 від 29.03.2023 року та Ухвала Теплодарського міського суду Одеської області від 21.20.2016 року.

На даний час вона має намір розпорядитись своєю власністю на свій розсуд, але відповідач залишився зареєстрований в її квартирі, в якій з 2016 року у квартирі не проживає. Його особистих речей в квартирі немає. Місце мешкання ОСОБА_2 їй невідоме, жодного зв`язку з ним немає. Його реєстрація у квартирі створює їй перешкоди в розпорядженні власністю. Вирішити питання про зняття відповідача з реєстраційного обліку самостійно вона не може.

Враховуючи те, що відповідач є для неї сторонньою особою, в квартирі не мешкає з 2016 року без поважних причин, жодних домовленостей стосовно мешкання чи інших причин у них не було, місцезнаходження відповідача не відоме, просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивач участі не приймала, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзиву, заяв та клопотань до суду не подавав.

Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням думки позивача, і ухвалює заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з положенням ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Пунктом 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України, та ст. 150 Житлового Кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право на захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, а саме, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, закон встановлює пріоритет прав власника житла над правами інших осіб щодо нього.

За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин.

За ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється зокрема на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємицею після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Другим спадкоємцем був син померлого від іншого шлюбу - ОСОБА_2 .

Ухвалою Теплодарського міського суду Одеської області від 24.10.2016 року було задоволено спільну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі. Відповідно до вказаної мирової угоди ОСОБА_2 відмовився від належної йому в порядку спадкування частини в квартирі АДРЕСА_1 . Затверджено мирову угоду та визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на квартиру , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна № 327306271 від 29.03.2023, право приватної власності ОСОБА_1 на вказану квартиру зареєстроване 04.11.2016, номер відомості про речове право 17284612.

Згідно витягу № 06-11/181 від 30.03.2023 року про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданого виконавчим комітетом Теплодарської міської ради Одеського району Одеської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (паспорт НОМЕР_1 ) з 14.06.2006 року зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Акту від 29.03.2023 року, складеного старшим майстром житлового фондуТОВ ЖЄБП «Наше місто» Москаленко Н.І., на підставі показів свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_2 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 24 жовтня 2016 року. Даний акт затверджений директором ТОВ ЖЄБП «Наше місто» А.І. Сурженко.

Як свідчить з матеріалів позову, відповідач є сторонньою особою для позивача, не є членом її сім`ї, майже сім років не проживає у належній позивачу квартирі.

З огляду на вище наведені докази, враховуючи, що відповідач не є співвласником нерухомого майна, не є членами сім`ї позивача, а також перестав бути наймачем житлового приміщення, оскільки не проживає у вказаній квартирі більше семи років, право позивача порушене і підлягає захисту у вибраний нею спосіб, оскільки реєстрація відповідача перешкоджає їй в повній мірі розпоряджатися та користуватися належною їй квартирою, тому суд вважає за доцільне позов задовольнити та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 13, 81, 89, 141, 229, 258-259, 263-268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 29,16, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі апеляційного скарги через Голопристанський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення складений 02.06.2023 року.

Суддя: О.Х. Ширінська