Номер провадження: 22-ц/813/6784/23
Справа № 504/3734/22
Головуючий у першій інстанції Барвенко В.К.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя Кострицький В.В. (суддя - доповідач),

судді Карташов О.Ю., Коновалова В.А.,

за участю секретаря судового засідання Пухи А.М.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

відповідачі Чорноморська селищна рада Одеського району Одеської області, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса

третя особа Виконавчий комітет Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу голови Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області Удалова Сергія Анатолійовича на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 червня 2023 року, ухвалене у складі судді Барвенко В.К.., у приміщенні того ж суду,

у цивільній справі за позовом адвоката Кокарєва Андрія Павловича поданого в інтересах ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, за участі третьої особи: Виконавчий комітет Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання права на приватизацію приміщення у гуртожитку, визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовної заяви

29.11.2022 року до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшла позовна заява представника позивача адвокат Кокарєв Андрій Павлович в інтересах ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеса, за участі третьої особи: Виконавчий комітет Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про визнання права на приватизацію приміщення у гуртожитку, визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Свою позовну заяву представник обґрунтовує тим, що 27.12.2003 року ОСОБА_1 та членам його родини було видано спецордер №44 на вселення до БОС №38 кімната №79 на період проходження служби в ВЧ НОМЕР_1 чи до надання жилого приміщення для постійного проживання в установленому порядку. Зазначений житловий будинок АДРЕСА_1 для малосімейних офіцерів був збудований за кошти Міністерства оборони України та введений в експлуатацію 30.03.1980 року із статусом «гуртожиток». 24.04.2003 року на 15 сесії Чорноморської селищної ради 24 скликання приймається рішення №132 про прийом закріпленого на праві оперативного управління за Чорноморською КЕЧ району військового майна цілісного житлового комплексу, об`єктів соціальної інфраструктури, нежитлових приміщень, іншого майна, техніки, а також земель оборони в межах населеного пункту разом з передачею житлового фонду у комунальну власність Чорноморської селищної ради. На підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.11.2021 року у справі № 504/3505/20 місце проживання ОСОБА_1 було зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 . Задля реалізації свого права на приватизацію приміщення у гуртожитку, ОСОБА_1 . 27.05.2022 року ОСОБА_1 звертався до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області із заявою про надання інформації щодо можливості приватизації кімнати АДРЕСА_3 , проте отримав негативну відповідь, з якої вбачається, що це приміщення не підлягає приватизації, оскільки віднесене до відомчого фонду Міністерства оборони України, не є комунальною власністю Чорноморської селищної ради, а лише було передано під «тимчасову охорону» при розформуванні КЕВ Чорноморського району у 2006 році. Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеса у відповідь на запит голови Чорноморської селищної ради повідомив, що приміщення в гуртожитку під №79 не підлягає приватизації, оскільки не розподілялося як постійна, статус кімнати №79 залишився без змін та залишається відомчим фондом Міністерства оборони України, відтак, КЕВ м. Одеса, заперечує щодо можливості приватизації кімнат у будинку АДРЕСА_1 . Позивач вважає, що зазначеними відмовами відповідачів було порушено його право на приватизацію займаного житлового приміщення та його право на житло, в розумінні положень ст.47 Конституції України та ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, тому просить суд визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію житлового приміщення (кімнати) АДРЕСА_3 , визнати протиправними відмови відповідачів, стягнути судові витрати.

Короткий зміст оскаржуваного рішення

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 червня 2023 року позов адвоката Кокарєва Андрія Павловича поданого в інтересах ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , - задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право на приватизацію житлового приміщення (кімнати) № 79 (сімдесят дев`ять) в житловому будинку гуртожитку АДРЕСА_1 . Визнано протиправною відмову Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області у приватизації Кекулом Олексієм Михайловичем житлового приміщення (кімнати) № 79 (сімдесят дев`ять) в житловому будинку гуртожитку АДРЕСА_1 . В задоволенні решти позову відмовлено. Роз`яснено ОСОБА_1 , що він має право на повторне звернення до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області щодо приватизації житлового приміщення (кімнати) № 79 (сімдесят дев`ять) в житловому будинку гуртожитку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування оскаржуваного рішення суд першої інстанції зазначав, що суд критично ставиться до тверджень КЕВ м. Одеса в частині того, що за даними КЕВ м. Одеса кімната №79 є відомчим фондом Міністерства оборони України, оскільки доказами, наявними у матеріалах справи, а саме: відповідь КЕВ м. Одеса (вих. № 2079 від 11.07.2022 року) на звернення ОСОБА_1 за № 1969 від 29.06.2022 року, а.с. 40), підтверджується, що будинок АДРЕСА_1 на бухгалтерському балансі КЕВ м. Одеса не перебуває. Суд також звертає увагу на те, що як вбачається з довідки мешканців, які постійно проживають в будинку АДРЕСА_1 станом на 01.07.2013 року, яка видана житлово-комунальним господарством Чорноморської селищної ради (вих. №520 від 02.07.2013 року (а.с. 89), в будинку проживало 80 осіб, з яких не всі особи вселені на підставі спецордерів у зв?язку із проходженням військової служби, зокрема: рядок 20: священик місцевої церкви ОСОБА_3 із родиною, вселений на підставі розпорядження ЧСР № 170/2007-СР від 17.08.2007 року; рядок 41: працівник ЖКГ ЧСР двірник, що обслуговує даний будинок, чоловік працює сантехніком в ЖКГ ЧСР ОСОБА_4 із родиною, вселені на підставі розпорядження ЧСР № 80 від 09.08.2008 року; рядок 74: постраждала сім?я ОСОБА_5 із родиною, вселені на підставі розпорядження ЧСР № 159/2006-СР від 13.10.2006 року. Зазначені обставини вселення до житлового будинку АДРЕСА_1 , осіб, які не мають відношення до проходження військової служби, свідчить про те, що саме Чорноморська селищна рада розпоряджається зазначеним майном та своїми розпорядженнями вселяє людей до житлового будинку, що спростовує твердження відповідачів про те, що житловий будинок не перебуває у комунальній власності та є відомчим фондом Міністерства оборони України. Оцінивши всі докази у їх сукупності, з урахуванням правових обґрунтувань та позицій сторін, враховуючи те, що наявними у матеріалах справи доказами доведений факт перебування житлового будинку АДРЕСА_1 на балансі Чорноморської селищної ради Одеського району, Одеської області, яка в силу положень чинного законодавства України має виступати органом приватизації зазначеного житлового будинку, приймаючи до уваги те, що відсутні підстави для задоволенням позовних вимог в частині пред?явлених вимог до КЕВ м. Одеса, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви адвоката Кокарєва А.П., поданої в інтересах ОСОБА_1 частково. Враховуючи складність справи, приймаючи до уваги об?єм роботи, проведений адвокатом та якість цієї роботи, суд доходить до висновку про можливість задоволення вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу частково, а саме у розмірі 20000 гривень, які суд вважає співмірними з огляду на складність цієї справи.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач в особі голови Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області Удалова Сергія Анатолійовича звернувся до Одеського апеляційного суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просив скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволення позовної заяви .

В обґрунтування апеляційної скарги, скаржник зазначив, що судом першої інстанції зроблений необґрунтований та незаконний висновок, що будинок АДРЕСА_1 належить до комунальної власності, на підставі Акту прийому-передачі житлового фонду, комунальних споруд, мереж тепло-водопостачання та каналізації військових містечок № 1,3 смт. Чорноморське від 14.11.2003 року. Окрім цього, при прийнятті рішення судом не було дотримано вимоги процесуального права щодо врахування всіх обставин справи, не надана оцінка всім аргументам учасників справи. Так, Судом не надана оцінка Договору охорони від 24.10.2006 року (копія додається), відповідно до пункту 1.1. якого «По настоящему договору Хранитель обязуется осуществлять меры по сохранности имущества, передаваемого ему на хранение Владельцем. (Характеристики и перечень зданий в акте приема-передачи). Відповідно до акту прийому-передачі вивільнених будівель та споруд в містечках № НОМЕР_3 та опису № 1 казармено-житлового фонду смт. Чорноморське, який є невід?ємною частиною зазначеного акту першим об?єктом у цьому списку є житловий будинок АДРЕСА_1 . Пунктогм 1.5. вищевказаного Договору встановлено, що « ОСОБА_6 поселковий совет) освобождается от обязанности принять имущество в случаях, когда в обусловленный настоящим договором строк имущество не будет передано». Окрім цього, пункт 1.6. Договору охорони від 24.10.2006 року встановлює термін укладання договору - До 24.10.2009 року. Повідомляємо, що жодних актів по передачі будинку М638 у власність Чорноморської селищної ради протягом періоду з 24.10.2006 року по 24.10.2009 року не було, що, у своє чергу є підтвердженням відсутності права власності на даний будинок. Окрім цього, згідно пункту 3.1. Договору охорони від 24.10.2006 року: «По истечении срока хранения указанного в п.2.1 настоящего Договора, Владелец (КЄО г. Одесса) обязуется передать имущество на баланс ОСОБА_7 поселковий совет). либо немеденно забрать переданное на временное ответственное хранения имущество». Повідомляємо, що жодних дій щодо передачі будинку АДРЕСА_1 з боку Квартирно- експлуатаційного відділ м. Одеси не було здійснено, а отже вищевказаний будинок був залишений у державній власності Міністерства оборони України. Зазначаємо, що вищевказаний договір містить усі необхідні реквізити, які передбачені Цивільним кодексом України від 16.01.2003 Ne 435-IV, що підтверджує його законність та дійсність. Окрім цього, Квартирно - експлуатаційний вілліл м. Одеси неодноразово звертав увагу, що право розпоряджання житла у будинку АДРЕСА_1 зберігається за командирами військових частин, інших структурних підрозділів Міністерства оборони України (лист N°2943 від 15.07.2020 року). Окрім цього. відповідно до листів Квартирно експлуатаційного відділу м. Одеси No1833 від 14.06.2022 року та N:4 134 від 22. 11.2022 року будинок АДРЕСА_1 є відомчим фондом Міністерства оборони України, дана площа не розподілялася як постійна, а статус кімнати Ne79 у даному будинку залишився без змін. Більше того, на судовому засіданні, яке відбулося 02.06.2023 року, Чорноморською селищною радою було надано для долучення до матеріалів справи лист військової академії Міністерства оборони України № 36/6/186 від 17.05.2023 року (додається), яким було заявлено клопотання щодо переоформлення лицового рахунку на службову житлову площу в гуртожитку Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_1 з військовослужбовця акалемії ОСОБА_8 на військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_9 , який перебуває в житловій комісії академії на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням з 24.06.2021 року. До даного листа був долучений витяг з протоколу No5 засідання житлової комісії Військової академії (м. Одеса) від 25.08.2022 року, відповідно до якого службову житлову площу, а саме: кімнату No27 в буд. АДРЕСА_1 було розподілено ОСОБА_9 та членам його сім?ї. 3 вишевикладеного вбачається, що розподіл кімнат в буд. АДРЕСА_1 здійснюється структурними підрозділами Міністерства оборони України, особливо в період воєнного стану, коли кількість військовослужбовців збільшилась. Тобто Чорноморська селищна рада жодним чином не може розпоряджатися кімнатами в вказаному будинку, оскільки по сьогодення розподілом даних кімнат займаються житлові комісії при військових частинах, військових академіях Міністерства оборони України, що підтверджується вищезазначеним документом. На підставі листа військової академії Міністерства оборони України № 36/6/186 від 17.05.2023 Чорноморська селишна рада відкриває особові рахунки на осіб, яким було здійснено розподіл житла для оплати комунальних послуг. Даний лист військової академії Міністерства оборони України № 36/6/186 від 17.05.2023 року був долучений до матеріалів справи, однак не взятий до уваги при прийнятті рішення по суті. Бажаємо звернути Вашу увагу, що ордер № 44, був виданий ОСОБА_1 та членам його сім?ї 27.12.2003 року, а Акт прийому передачі житлового фонду, комунальних споруд. мереж тепло-водопостачання та каналізації військових містечок №1,3 смт. Чорноморське на який спирається ОСОБА_1 був підписаний від 14.11.2003 року. Тобто, якби майно було передано в комунальну власність у Начальника Чорноморського гарнізону С.І. Наєва та Начальника Чорноморського КЕЧ району В.В. Сичовим не було права розподіляти позивачу кімнату у будинку№ 38 27.12.2003 року. По-друге, суд першої інстанції неналежно застосував норми матеріального права, а саме законодавство яке не регулює спірні правовідносини. Відповідно до вищевказаних документів та листів КЕВ м. Одеси будинок №38 по вул. Гвардійська, Одеський р-н, Одеська обл. належить до відомчого фонду Міністерства державної власності. оборони України, Чорноморська селищна рада немає право розпоряджатися майном Відповідно до частини першої та другої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 № 2482-XII (далі - Закон № 2482-XII) приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV (далі - Кодекс). власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Окрім цього, частиною другою та третьою статті 326 Кодексу від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб?єктами. Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» від 21.09.1999 № 1075-XIV військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України (далі - військові частини). До військового майна належать у тому числі будинки, споруди, тощо. Окрім цього, частиною другою статті 2 зазначеного закону встановлено, що Міністерство оборони України як центральний орган управління Збройних Сил України здійснює відповідно до закону управління військовим майном, у тому числі закріплює військове майно за військовими частинами. Також статтею 3 вищевказаного закону встановлено особливий статус військового майна. Так, військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням. Облік, інвентаризація, зберігання, списання, використання та передача військового майна здійснюються у спеціальному порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Виходячи із пункту 1 статті 8 Закону № 2482-XII, органом приватизації може бути лише один уповноважений орган, у повному господарському віданні або оперативному управлінні якого знаходиться відповідний об?єкт державної власності. Не може бути стосовно одного і того ж майна два органи приватизації. На сьогоднішній день за КЕВ м. Одеси залишається вирішення права на приватизацію кімнат у цьому будинку. Чорноморська селищна рада тільки по клопотанню військових може відкривати особові рахунки для здійснення оплати за комунальні послуги та житло. А будь-якого права на приватизацію та розпорядження цим будинком (квартирами) Чорноморська селищна рада не мала і не має. Це ще раз підтверджує, що Чорноморська селищна рада не являється органом приватизації державного майна, що безпосередно зазначено в різних листах Квартирно експлуатаційного відділу м. Одеси що додаються до Відзиву. Чорноморська селищна рада здійснювала листування з різноманітними органами з приводу будинку АДРЕСА_1 . Починаючи з 2010 року від Квартирно- експлуатац іного відділу м. Одеси надходили різні позиції стосовно даного будинку, однак підтвердження того, що даний будинок переданий з державної до комунальної власності під час листування не було. Відповідно до абзацу третього підпункту другого пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку вилучення і передачі військового майна Збройних Сил» від 29.08.2002 № 1282 (в редакції, чинній на момент прийняття рішення) передача військового майна органам, уповноваженим управляти державним майном, самоврядним установам і організаціям та у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність проводиться за рішенням: Міноборони - щодо житлового фонду та інших об?єктів соціальної інфраструктури, які перебувають в оперативному управлінні військових частин і передаються не у складі цілісних майнових комплексів Пунктом 8 вищезазначеної постанови встановлено, що пропозиції щодо передачі військового майна за рішенням Міноборони після отримання його згоди погоджуються ініціатором передачі з відповідними органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними установами і організаціями або відповідними органами місцевого полакрасу вання, Мінекономіки, Мінфіном, Фондом державного манна, держк омстатог і подаються Міноборони. Тобто, факт передачі військового майна повинен бути належним чином оформлений, задокументований у відповідності до норм діючого законодавства. Інформуємо, що на адресу Чорноморської селищної ради рішення Міністерства оборони України щодо передачі будинку АДРЕСА_1 у комунальну власність не надходило, останні листування, які надходять до Чорноморської селищної ради від КЕВ м. Одеси спростовують та не свідчать про факт передачі в комунальну власність вищевказаного будинку, а тому твердження про перебування будинку М838 у власності Чорноморської селищної ради - є помилковим Тому у відзиві нами було зазначено, що ми не належним відповідачем по даній справі, оскільки не є розпорядниками приміщень державного фонду. Окрім цього, відзиві на позовну заву, який був наданий Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса зазначено, що Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 19.06.1992 Ne 2482-XII та Інструкцією з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року № 380, встановлено, що жила площа в гуртожитку (сімейному гуртожитку) не підлягає приватизації, обміну, розділу, бронюванню чи здаванню в оренду, з тих причин, що Кекул з родиною відповідно до спеціального ордеру№ 44 від 27.12.2003 року, який був виданий КЕЧ Чорноморського гарнізону, отримали кімнату № 79 на період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 чи до надання житлового приміщення для постійного проживання в установленому порядку, і зазначено, що ОСОБА_1 не розподілялася дана площа як постійна, і за даними КЕВ м. Одеса кімната № 79 є відомчим фондом Міністерства оборони України. При прийнятті рішень суд невірно визначив суб?єкт приватизації. Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати від 20 жовтня 2021 року по справі № 509/3995/15 (провадження № 61-7070св20) зазначено, що «належним відповідачем має бути така особа, за рахунок якої можливо заловольнити позовні вимоги. Згідно постанови Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 серпня 2022 року по справі № 266/2666/19 неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред?явленим позовом за наявності ланих про те, що обов?язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Враховуючи те, що Чорноморська селищна рада та виконавчий комітет Чорноморської селищної ради не являються органами приватизації державного майна, яке е відомчим фондом Міністерства оборони, у першій інстанції було заявлено клопотання про виключення Чорноморської селишної ради та виконавчого комітету Чорноморської селищної ради як відповідача у даній судовій справі. Належним відповідачем у даній справі є Квартирно - експлуатаційний відділ м. Одеси, що підтверджується листуванням 2021-2022 років, які додаються до відзиву. Повідомляємо, що будинок No38 знаходиться на балансі Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради, з метою обслуговування даного будинку та надання комунальних послуг його жителям. Поняття «перебуває на балансі» та «перебуває у власності» категорично протилежні поняття. Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-IV (далі - Кодекс) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Окрім цього, частиною другою та третьою статті 326 Кодексу від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади (у цьому випадку Міністерство оборони України). Додатково інформуємо, що безпосередно пунктом 18 розділу IV Інструкції Л8380 встановлено, що жила площа в гуртожитку (сімейному гуртожитку) не підлягає приватизації, обміну, розділу, бронюванню чи здаванню в оренду, найму (піднайому). Підтвердження, що будинок No38 має статус «гуртожиток» безпосередно зазначалося у листах Квартирно - експлуатаційного відділу м. Одеси, які додаються до відзиву. Окрім цього, підтвердження того, що будинок No38 має статус гуртожиток також встановлено в ордері No44 від 27.11.2003 року, який був наданий ОСОБА_1 та членам його сім?ї на період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 чи до надання житлового приміщення для постійного проживання в установленому порядку. Статусу «гуртожиток» будинку No 38 є важливим в умовах сьогодення, під час повномасштабної війни в Україні, оскільки такі жилі приміщення можуть бути надані особам, які проходять службу в Збройних Силах України, та чисельність яких на даний момент с дуже велика. А тому приміщення в гуртожитку повинні використовуватися лише за цільовим призначенням та не підлягати приватизації відповідно до Інструкції № 380 та діючих законодавчих актів. Керуючись статтями 58 та пунктом 1 частини першої статті 62 ЦПК України віл 18.03.2004 No 1618-IV уповноважую спеціаліста І категорії відділу юридичного та документально-організаційного забезпечення Чорноморської селищної ради здійснювати представництво Чорноморської селищної ради у даній справі на підставі довіреності № 03- 10/1410 від 17.05.2022 року.

Позиція позивача

Не погоджуючись з вимогами апеляційної скарги представник позивача звернувся з відзивом на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В обґрунтування відзиву зазначав насупне, що у першій частині своєї скарги, апелянт зазначає, що судом першої iнстанцiї зроблений необґрунтований висновок, що будинок АДРЕСА_1 належить до комунальної власностi, на пiдставi Акту прийому-передачi житлового фонду, комунальних споруд, мереж тепло-водопостачання та каналiзацiї вiйськових мiстечок №1, 3 смт. Чорноморське від 14.11.2003 року. Із зазначеними твердженнями погодитися неможливо, оскільки вони ґрунтуються на власних помилкових припущеннях представника апелянта. Дійсно, житловий будинок АДРЕСА_1 для малосімейних офіцерів був збудований за кошти Міністерства оборони України та введений в експлуатацію 30.03.1980 року із статусом «гуртожиток». 24.04.2003 року на 15 сесії Чорноморської селищної ради 24 скликання приймається рішення №132 про прийом закріпленого на праві оперативного управління за Чорноморською КЕЧ району військового майна цілісного житлового комплексу, об`єктів соціальної інфраструктури, нежитлових приміщень, іншого майна, техніки, а також земель оборони в межах населеного пункту разом з передачею житлового фонду у комунальну власність Чорноморської селищної ради. Як вбачається з рішення Чорноморської селищної ради 24 скликання №132 від 24.04.2003 року Чорноморською селищною радою щодо передачі до комунальної власності житлового фонду разом з земельними ділянками Чорноморською КЕЧ району було прийнято рішення № 292 від 04.12.2001 року "Про прийом на баланс житлового фонду та інших об`єктів соціальної інфраструктури разом з земельними ділянками у комунальну власність. Листом від 10.12.2001 р. № 163/3652 отримано повідомлення про прийняте рішення Міністром Оборони України про згоду на вилучення та передачу у комунальну власність житлового фонду разом з земельними ділянками із земель оборони в межах територіальної громади. Виконуючи ухвалу спільного засідання керівного складу Південного-оперативного Командування та депутатів Чорноморської селищної ради від 03.01.2002 року створена діюча комісія з питань прийому житлового фонду. Пропозиція про передачу земель оборони до комунальної власності Чорноморської селищної ради разом з передачею житлового фонду затверджена 07 березня 2003 року Державним секретарем МО України. Відтак, з метою забезпечення реалізації конституційних прав територіальної громади на володіння та розпорядження житловим фондом та землею в межах територіальної громади та приведення у відповідність з Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» із змінами, а також Постановою КМУ № 1282 від 29.08.2002 року «Про порядок вилучення і передачі військового майна Збройних Сил», Земельного кодексу України, Тимчасового порядку розмежування земель права державної і комунальної власності», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2002 р. №1100, 24.04.2003 року на 15 сесії Чорноморської селищної ради 24 скликання було прийнято рішення №132 про прийом військового майна у комунальну власність Чорноморської селищної ради. Згодом, 29.08.2003 року між Державною установою Чорноморська квартирно-експлуатаційна частина району Південного оперативного командування, в особі начальника КЕЧ підполковника Григор`єва Георгія Юрійовича, діючого на підставі чинного законодавства України з одного боку і Чорноморською селищною радою, в особі селищного голови Ружина Олександра В`ячеславовича, діючого на підставі закону України "Про мiсцеве самоврядування в Україні" з другого боку, було укладено Договір про передачу до комунальної власності житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури Чорноморського гарнізону, земельних ділянок в межах територіальної громади та земельних ділянок для соціальних потреб разом з передачею житлового фонду із земель оборони. Відповідно до опису №1 до Договору від 29.08.2003 року до комунальної власності Чорноморської селищної Ради було передано, зокрема, житловий будинок АДРЕСА_1 . На виконання положень зазначеного Договору від 29.08.2003 року 14.11.2003 року між сторонами було укладено акт прийому-передачі будівлі (споруди) військових містечок № НОМЕР_5 , АДРЕСА_4 . Тобто, фактично будівлі військових містечок № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 АДРЕСА_1 , до складу яких і входить житловий будинок гуртожитку АДРЕСА_1 , були передані у комунальну власність апелянта. Зазначене підтверджується, зокрема, й відповіддю начальника КЕВ м. Одеси (вих. №2079 від 11.07.2022 року) надану на заяву ОСОБА_1 від 29.06.2022 року, з якої вбачається, що будинок АДРЕСА_1 на бухгалтерському обліку балансі КЕВ м. Одеса не перебуває. Відповідно до положень ст.128 ЦК УРСР (який діяв на момент передачі житлового будинку станом на 29.08.2003 року, коли між Державною установою Чорноморська квартирно-експлуатаційна частина району Південного оперативного командування, в особі начальника КЕЧ підполковника Григор`єва Георгія Юрійовича, діючого на підставі чинного законодавства України з одного боку і Чорноморською селищною радою, в особі селищного голови Ружина Олександра В`ячеславовича було укладено Договір про передачу до комунальної власності житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури Чорноморського гарнізону, земельних ділянок в межах територіальної громади та земельних ділянок для соціальних потреб разом з передачею житлового фонду із земель оборони), право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Тобто чинний на той момент матеріальний закон не містив припису про обов?язкову державну реєстрацію речового права на нерухоме майно для виникнення права власності на таке майно. Твердження апелянта про те, що розподіл кімнат буд. АДРЕСА_1 . здiйснюється структурними пiдроздiлами Міністерства оборони України, входить в розрів із наявними в матеріалах справи доказами. Окрім цього, звертаю увагу Шановної колегії суддів, що приналежність житловому будинку АДРЕСА_1 до комунальної власності Чорноморської селищної ради Одеської області була встановлена у рішенні Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.11.2021 року у справі № 504/3505/20. Правом на подання апеляційної скарги Чорноморська селищна рада Одеської області не скористалася, хоча не була його позбавлена, що свідчить про її згоду із обставинами, встановленими у судовому рішенні. Як вбачається з довідки мешканців, які постійно проживають в будинку АДРЕСА_1 станом на 01.07.2013 року, яка видана житлово-комунальним господарством Чорноморської селищної ради (вих. № 520 від 02.07.2013 року (а.с. 89), в будинку проживало 80 осіб, з яких не всі особи вселені на підставі спецордерів у зв?язку із проходженням військової служби, зокрема: рядок 20: священик місцевої церкви ОСОБА_3 із родиною, вселений на підставі розпорядження ЧСР № 170/2007-СР від 17.08.2007 року; рядок 41: працівник ЖКГ ЧСР двірник, що обслуговує даний будинок, чоловік працює сантехніком в ЖКГ ЧСР ОСОБА_4 із родиною, вселені на підставі розпорядження ЧСР № 80 від 09.08.2008 року; рядок 74: постраждала сім?я ОСОБА_5 із родиною, вселені на підставі розпорядження ЧСР № 159/2006-СР від 13.10.2006 року. Зазначені обставини вселення до житлового будинку АДРЕСА_1 , осіб, які не мають відношення до проходження військової служби, свідчить про те, що саме Чорноморська селищна рада розпоряджається зазначеним майном та своїми розпорядженнями вселяє людей до житлового будинку, що спростовує твердження відповідачів про те, що житловий будинок не перебуває у комунальній власності та є відомчим фондом Міністерства оборони України. Окрім цього, звертаю увагу Шановної Колегії Суддів на те, що після ухвалення оскаржуваного рішення Комінтернівського районного суду до розпорядження ОСОБА_1 надійшли додаткові докази на підтвердження досліджених у суді першої інстанції обставин, а саме: 1) відповідь КЕВ м. Одеса (вих. №819 від 23.04.2010 року) на заяву співслужбовця ОСОБА_1 пана ОСОБА_10 , з якої вбачається, що «Згідно Акту прийому-передачі від 14 листопада 2003р. Чорноморська КЕЧ здала, а Чорноморська селищна рада Комінтернівського району Одеської області прийняла житловий фонд, комунальні споруди, мережі тепло-водопостачання та каналізації військових містечок № 1, 3 смт. Чорноморське. Зокрема, згідно додатку №1 до зазначеного Акту прийому передачі під порядковим номером 22 по списку зазначений і житловий будинок АДРЕСА_1 . Таким чином, з питання обліку квартири АДРЕСА_5 пропонуємо звернутись до Чорноморської селищної ради Комінтернівського району.» Зазначеною відповіддю пан ОСОБА_10 поділився із ОСОБА_1 , коли дізнався, що останній врешті решт, після численних спроб приватизувати приміщення у гуртожитку виграв суд в першій інстанції. Фактично зазначена відповідь підтверджує той факт, що розпорядження будинком та житловим фондом здійснюється саме Чорноморською селищною радою. 2) Розрахункові рахунки, виставлені за споживання комунальних послуг в липні 2023 громадянам: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 . Зазначені громадяни жодного відношення до Міністерства оборони України ніколи не мали, проте особові рахунки у приміщеннях гуртожитку в будинку АДРЕСА_1 , оформлені на зазначених громадян. З наявної у ОСОБА_1 неофіційної інформації, першочергового зазначені приміщення були виділені батькам зазначених громадян, згодом особові рахунки переоформлені у зв?язку із придбанням першочерговими мешканцями квартир у місті Одесі. Всі приміщення виділялися за розпорядженнями Чорноморської селищної рад . Просив взяти до уваги докази, про які зазначалося вище та прийняти їх з підстав того, що про існування зазначених доказів ОСОБА_1 стало відомо після ухвалення оскаржуваного рішення суду. Зазначав, що твердження апелянта на те, що судом першої інстанції начебто не було надано оцінки усім аргументам апелянта не відповідають практиці ЄСПЛ та Верховного Суду .

Відповідь на відзив

Не погоджуючись з позицією позивача, скаржники звернулися з відповіддю на відзив, відповідно до якого підтримували вимоги та доводи апеляційної скарги.

В обґрунтування зазначали, що стосовно будинку АДРЕСА_1 наявні 2 договори: Договір про передачу до комунальної власності житлового фонду та соціальної інфраструктури Чорноморського гарнізону, земельних ділянок в межах територіальної громади та земельних ділянок для суспільних потреб разом з передачею житлового фонду із земель оборони від 29.08.2003 року та Договір охорони від 24.10.2006 року. Між Чорноморською селищною радою та Квартирно - експлуатаційним відділом м. Одеси (на даний момент Одеське квартирно - експлуатаційне управління) велися неодноразові листування з приводу даного будинку. Так, з 2020 року від Одеського квартирно - експлуатаційного управління надходили листи щодо приналежності житлового будинку АДРЕСА_1 до відомчого фонду Міністерства оборони України (підтверджуючі листи наявні в матеріалах справи). Окрім цього, Одеське квартирно - експлуатаційне управління зауважувало, що при розформуванні КЕЧ Чорноморського району, будинок N?38 був переданий до Чорноморської селищної ради під тимчасову охорону згідно Договору охорони від 24.10.2006 року та Акту від 2006 року (наявні в матеріалах справи). Тобто, безпосередньо Одеське квартирно - експлуатаційне управління підтверджує приналежність спірного будинку до відомчого фонду Міністерства оборони України. Теж саме вони зазначали у відзиві від 30.01.2023 року N?299. Бажаємо звернути Вашу увагу, що до апеляційної скарги також доданий лист військової академії Міністерства оборони України N?36/6/186 від 17.05.2023 року, яким було заявлено клопотання щодо переоформлення лицьового рахунку на службову житлову площу в гуртожитку Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_1 з військовослужбовця академії ОСОБА_8 на військовослужбовця військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_9 , який перебуває в житловій комісії академії на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовим житловим приміщенням з 24.06.2021 року. До даного листа був долучений витяг з протоколу N?5 засідання житлової комісії Військової академії (м. Одеса) від 25.08.2022 року, відповідно до якого службову житлову площу, а саме: кімнату N?27 в буд. N?38 по АДРЕСА_1 було розподілено ОСОБА_9 та членам його сім?ї. Це ще один факт, який свідчить про те, що Чорноморська селищна рада не наділена правом вирішувати питання щодо приватизації державного житлового фонду.Як і у листах Одеського квартирно - експлуатаційного управління, так і в протоколі засідання житлової комісії Військової академії (м. Одеса) від 25.08.2022 року наголошується, що будинок АДРЕСА_1 має статус «гуртожиток» та є відомчим фондом Міністерства оборони України, а тому розпоряджається даними кімнатами у гуртожитку - мають житлові комісії. По-друге, щодо посилання представника позивача на відповідь КЕВ м. Одеси (вих. Ne2079 від 11.07.2022 року) надану на заяву ОСОБА_1 від 29.06.2022 року, з якої вбачається, що будинок N?38, за адресою: АДРЕСА_1 на бухгалтерському обліку балансі КЕВ м. Одеса не перебуває, бажаємо звернути увагу, що представник позивач повністю не розкриває зміст даного листа. Так, окрім цього, КЕВ м. Одеси у своїй відповіді зазначає, що кімнати у даному будинку належать до відомчого фонду Міністерства оборони України, так як були розподілені спец ордерами, виданими КЕЧ Чорноморського району у 2003 році. Також зазначили, що рішення про надання житловим приміщенням (кімнатам) статусу «квартир» відповідно до Житлового кодексу України - не приймалися. Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», Інструкції N? 380 4.18. жила площа в гуртожитку (сімейному гуртожитку) не підлягає приватизації, обміну, розділу, бронюванню чи здаванню в оренду, найму (піднайму). По-третє, посилання представника позивача на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.11.2021 року по справі 504/3505/20 є недоцільним, оскільки предметом судової справи N? 504/3505/20 була реєстрація місця проживання Позивача, а не визначення належності будинку АДРЕСА_1 до комунальної власності Чорноморської селищної ради. По-четверте, долучення представником позивача відповіді КЕВ м. Одеса (вих. N?819 від 23.04.2010 року) є такою, що подана з пропущенням процесуального строку. Відповідно до частини третьої статті 367 Цивільно процесуального кодексу України від 18.03.2004 N? 1618-IV (далі - ЦПК України від 18.03.2004 N? 1618-IV) докази, які не були подані досуду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об?єктивно не залежали від нього. Окрім цього, даний лист датований 23.04.2010 року та за своїм змістом не відповідає фактам (Договір охорони від 24.10.2006 року, Акт від 2006 року) та позиції Одеського квартирно - експлуатаційного управління стосовно будинку АДРЕСА_1 . По-п?яте, щодо твердження представника позивача, що «з наявної у ОСОБА_1 неофіційної інформації, першочергового зазначені приміщення були виділені батькам зазначених громадян, згодом особові рахунки переоформлені у зв?язку із придбанням першочерговими мешканцями квартир у місті Одесі» є такими, що нічим не підкріплені та не підтверджені. Щодо додавання до відзиву розрахункові рахунки, виставлені 3а споживання комунальних послуг в липні 2023 громадянам: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_4 бажаємо звернути Вашу увагу, що Житлово-комунальне господарство Чорноморської селищної ради як суб?єкт господарювання лише надас послуги з управління багатоквартирним будинком та житлово-комунальні послуги. Дані послуги надаються відповідно до вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 N? 417-VIII та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 N? 2189-VIII. Це жодним чином не підтверджує належність будинку АДРЕСА_1 до комунальної форми власності. Дані послуги надаються з метою забезпечення належних умов проживання мешканців гуртожитку. Бажаємо звернути Вашу увагу, що до Чорноморської селищної ради надходять рішення житлової комісії щодо переоформлення особових рахунків на військовослужбовців у зв?язку з наданням їм службової житлової площі в гуртожитку Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_1 на період проходження служби або до надання житлового приміщення для постійного проживання в установленому законом порядку. На даний момент таких рішень житлової комісії збільшилось, оскільки кількість військовослужбовців, у зв?язку з збройною агресією російської федерації, значно зросла. Так, держава створює умови для забезпечення усіх військовослужбовців, у яких відсутне житло -житловою площею. Чорноморська селищна рада лише відкриває особові рахунки на осіб, яким було здійснено розподіл кімнат в гуртожитку для оплати комунальних послуг, на підставі рішень житлової комісії. Приватизація кімнат у гуртожитку прямо заборонена чинним законодавством України, з метою можливості надання даних кімнат у гуртожитку для проживання військовослужбовців та членів їх сімей на період проходження військової служби чи до надання житлового приміщення для постійного проживання.

Позиція відповідача- Одеського квартирно-експлуатаційного управління

Звернувшись з відзивом на апеляціну скаргу, просили його прийняти та взяти до уваги при ухваленні постанови.

В обґрунтування зазначали, щооднією з обставин, з якою пов`язано право особи на захист відповідно до вищевказаного закону, є правомірність її проживання в гуртожитку та користування гуртожитком. Як вбачається із п. 14 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» проживання у гуртожитку на правових підставах - проживання у гуртожитку (використання жилої площі в гуртожитку в якості житла) відповідно до цього Закону, а саме : а) у відомчих гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі спеціального ордера, виданого згідно із статтею 129 ЖК УРСР. Згідно зі ст. 129 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Відповідно до п. 6 Примірного положення про користування гуртожитками, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 червня 2018 року № 498 на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації, орган місцевого самоврядування видає особі ордер за формою згідно з додатком, який є єдиним документом, що підтверджує право вселення на надану жилу площу в гуртожитку. Під час одержання ордера пред`являються документи, що посвідчують особу наймача та всіх членів сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, - свідоцтва про народження), включених до ордера. Ордер зберігається у особи, яка вселяється на жилу площу в гуртожитку, протягом усього строку її проживання у гуртожитку. Згідно п. 7 вказаного Положення користування жилою площею здійснюється у гуртожитках державної та комунальної форми власності - виключно за договором найму жилого приміщення, укладеним на підставі ордера. Пунктом 69 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень в Українській РСР від 11 грудня 1984 року № 470, які діють і сьогодні (зі змінами) передбачено, що на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер - правовстановлюючий документ індивідуального характеру, що видається виконавчим органом місцевої ради, до компетенції якого входить прийняття рішення про надання житла та видача документа, який є єдиною правовою підставою на вселення громадянина особисто або з його сім`єю у жиле приміщення. Крім того, відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Мінжитлокомунгоспу від 16 грудня 2009 №396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №109/17404 від 29 січня 2010 року, до органу приватизації громадянином подається серед іншого копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку. Як вже зазначалось вище, що відповідно ст. 2 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» що цей закон не поширюється на громадян, які проживають у гуртожитках, призначених для тимчасового проживання, у зв`язку з навчанням, перенавчанням чи підвищенням кваліфікації у навчальних закладах та у зв`язку з роботою (службою) за контрактом. Спецордер в 2003 році позивачу було надано в зв`язку із проходженням служби в частині НОМЕР_1 , чи до надання жилого приміщення для постійного проживання в установленому порядку. Тобто житло було надано для тимчасового проживання. Відповідно до ЗУ «Приватизацію державного житлового фонду», Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 року №380 а саме п. 4.18 Жила площа в гуртожитку (сімейному гуртожитку) не підлягає приватизації, обміну, розділу, бронюванню чи здаванню в оренду, найму (піднайму), з тих причин, що позивач з родиною відповідно до спеціального ордеру №44 від 21.12.2003 року, який був виданий КЕЧ Чорноморського району, отримали кімнату №79 на період проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 , чи до надання жилого приміщення для постійного проживання в установленому порядку. В свою чергу ОСОБА_1 не розподілялась дана житлова площа як постійна, а за даними КЕВ м. Одеса кімната №79 є відомчим фондом Міністерства оборони України. Тому виходячи з із вказаних обставин, вважаємо, що кімната №79 право на яку судом першої інстанції було задоволено позивачу, є безпідставним та необґрунтованим.

Заперечення на відзив

Не погодившись з вимогами та доводами відповіді на відзив на апеляційну скаргу, представник позивача звернувся з запереченнями на відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

В обґрунтування якого зазначав, що посилання апелянта на численні листи та договори, які, начебто, спростовують приналежність житлового будинку АДРЕСА_1 до комунальної власності Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області спростовуються наступними документами, які були досліджені в суді першої інстанції: - рішенням Чорноморської селищної ради 24 скликання №132 від 24.04.2003 року Чорноморською селищною радою щодо передачі до комунальної власності житлового фонду разом з земельними ділянками Чорноморською КЕЧ району було прийнято рішення № 292 від 04.12.2001 року "Про прийом на баланс житлового фонду та інших об`єктів соціальної інфраструктури разом з земельними ділянками у комунальну власність; - листом від 10.12.2001 р. № 163/3652, яким отримано повідомлення про прийняте рішення Міністром Оборони України про згоду на вилучення та передачу у комунальну власність житлового фонду разом з земельними ділянками із земель оборони в межах територіальної громади. Виконуючи ухвалу спільного засідання керівного складу Південного-оперативного Командування та депутатів Чорноморської селищної ради від 03.01.2002 року створена діюча комісія з питань прийому житлового фонду. Пропозиція про передачу земель оборони до комунальної власності Чорноморської селищної ради разом з передачею житлового фонду затверджена 07 березня 2003 року Державним секретарем МО України. - відповіддю начальника КЕВ м. Одеси (вих. №2079 від 11.07.2022 року) надану на заяву ОСОБА_1 від 29.06.2022 року, з якої вбачається, що будинок АДРЕСА_1 на бухгалтерському обліку балансі КЕВ м. Одеса не перебуває; - законодавчими приписами, а саме положеннями ст.128 ЦК УРСР (який діяв на момент передачі житлового будинку станом на 29.08.2003 року, коли між Державною установою Чорноморська квартирно-експлуатаційна частина району Південного оперативного командування, в особі начальника КЕЧ підполковника Григор`єва Георгія Юрійовича, діючого на підставі чинного законодавства України з одного боку і Чорноморською селищною радою, в особі селищного голови Ружина Олександра В`ячеславовича було укладено Договір про передачу до комунальної власності житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури Чорноморського гарнізону, земельних ділянок в межах територіальної громади та земельних ділянок для соціальних потреб разом з передачею житлового фонду із земель оборони), право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Тобто чинний на той момент матеріальний закон не містив припису про обов?язкову державну реєстрацію речового права на нерухоме майно для виникнення права власності на таке майно. Відтак, твердження апелянта про те, що будинок не перебуває у його власності та є відомчим фондом Міністерства оборони України спростовуються наявними у матеріалах справи доказами. По-друге, посилання представника позивача на рiшення Комiнтернiвського районного суду Одеськоi областi вiд 04.11.2021 року по справi 504/З505/20 є більш ніж доцiльним, оскiльки відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно з рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.11.2021 року визначено, що будинок АДРЕСА_1 прийнятий до комунальної власності відповідно до рішення Чорноморської селищної ради № 132-ХХІУ від 24.04.2003 року і знаходиться на балансі Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради та Міністерство оборони України не є власником даного будинку. З даним рішенням ЧСР була згодна, не подавала апеляцію та прописано за адресою АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , здійснена виплата компенсації у розмірі судового збору. По-третє, у своєму рішенні суддя Комінтернівського районного суду звернув увагу, що як вбачається з довідки мешканців, які постійно проживають в будинку АДРЕСА_1 станом на 01.07.2013 року, яка видана житлово-комунальним господарством Чорноморської селищної ради (вих. №520 від 02.07.2013 року (а.с. 89), в будинку проживало 80 осіб, з яких не всі особи вселені на підставі спецордерів у зв?язку із проходженням військової служби, зокрема: рядок 20: священик місцевої церкви ОСОБА_3 із родиною, вселений на підставі розпорядження ЧСР № 170/2007-СР від 17.08.2007 року; рядок 41: працівник ЖКГ ЧСР двірник, що обслуговує даний будинок, чоловік працює сантехніком в ЖКГ ЧСР ОСОБА_4 із родиною, вселені на підставі розпорядження ЧСР № 80 від 09.08.2008 року; рядок 74: постраждала сім?я ОСОБА_5 із родиною, вселені на підставі розпорядження ЧСР № 159/2006-СР від 13.10.2006 року. Зазначені обставини вселення до житлового будинку АДРЕСА_1 , осіб, які не мають відношення до проходження військової служби, свідчить про те, що саме Чорноморська селищна рада розпоряджається зазначеним майном та своїми розпорядженнями вселяє людей до житлового будинку, що спростовує твердження відповідачів про те, що житловий будинок не перебуває у комунальній власності та є відомчим фондом Міністерства оборони України. По-четверте, достатньо дивним виявляється те, що навіть, якщо умоглядно припустити, що власником зазначеного будинку є Міністерство оборони України, то фактично власник наразі не надав своєї правової позиції стосовно оскаржуваного рішення та й взагалі особливо не переймається ходом справи. По-п?яте, ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем та з початку повномасштабного вторгнення боронить країну в лавах Добровольчого формування Одеської міської територіальної громади «Муніципальна варта Одеси», наразі очікує переведення до Національної гвардії України

Явка в судове засідання

Сторони та їх представники повідомлені належним чином, про час місце та дату судового засідання, в судове засідання з`явились, та перебували у відеоконференцзвязку з судом.

Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, оцінивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України,- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції було прийнято оскаржуване рішення, яке обґрунтовувалось наступним.

З матеріалів справи вбачається, що спірне приміщення розташоване у житловому будинку АДРЕСА_1 для малосімейних офіцерів, який був збудований за кошти Міністерства оборони України та введений в експлуатацію 30.03.1980 року із статусом «гуртожиток».

24.04.2003 року на 15 сесії Чорноморської селищної ради 24 скликання приймається рішення №132 про прийом закріпленого на праві оперативного управління за Чорноморською КЕЧ району військового майна цілісного житлового комплексу, об`єктів соціальної інфраструктури, нежитлових приміщень, іншого майна, техніки, а також земель оборони в межах населеного пункту разом з передачею житлового фонду у комунальну власність Чорноморської селищної ради.

Як вбачається з рішення Чорноморської селищної ради 24 скликання №132 від 24.04.2003 року Чорноморською селищною радою щодо передачі до комунальної власності житлового фонду разом з земельними ділянками Чорноморською КЕЧ району було прийнято рішення № 292 від 04.12.2001 року "Про прийом на баланс житлового фонду та інших об`єктів соціальної інфраструктури разом з земельними ділянками у комунальну власність.

Листом від 10.12.2001 р. № 163/3652 отримано повідомлення про прийняте рішення Міністром Оборони України про згоду на вилучення та передачу у комунальну власність житлового фонду разом з земельними ділянками із земель оборони в межах територіальної громади. Виконуючи ухвалу спільного засідання керівного складу Південного-оперативного Командування та депутатів Чорноморської селищної ради від 03.01.2002 року створена діюча комісія з питань прийому житлового фонду. Пропозиція про передачу земель оборони до комунальної власності Чорноморської селищної ради разом з передачею житлового фонду затверджена 07 березня 2003 року Державним секретарем МО України.

Відтак, з метою забезпечення реалізації конституційних прав територіальної громади на володіння та розпорядження житловим фондом та землею в межах територіальної громади та приведення у відповідність з Законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» із змінами, а також Постановою КМУ № 1282 від 29.08.2002 року «Про порядок вилучення і передачі військового майна Збройних Сил», Земельного кодексу України, Тимчасового порядку розмежування земель права державної і комунальної власності», затвердженого Постановою КМУ від 01.08.2002 р. №1100, 24.04.2003 року на 15 сесії Чорноморської селищної ради 24 скликання було прийнято рішення №132 про прийом військового майна у комунальну власність Чорноморської селищної ради.

Згодом, 29.08.2003 року між Державною установою Чорноморська квартирно-експлуатаційна частина району Південного оперативного командування, в особі начальника КЕЧ підполковника Григор`єва Георгія Юрійовича, діючого на підставі чинного законодавства України з одного боку і Чорноморською селищною радою, в особі селищного голови Ружина Олександра В`ячеславовича, діючого на підставі закону України "Про мiсцеве самоврядування в Україні" з другого боку, було укладено Договір про передачу до комунальної власності житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури Чорноморського гарнізону, земельних ділянок в межах територіальної громади та земельних ділянок для соціальних потреб разом з передачею житлового фонду із земель оборони.

Відповідно до опису №1 до Договору від 29.08.2003 року до комунальної власності Чорноморської селищної Ради було передано, зокрема, житловий будинок АДРЕСА_1 .

На виконання положень зазначеного Договору від 29.08.2003 року 14.11.2003 року між сторонами було укладено акт прийому-передачі будівлі (споруди) військових містечок № НОМЕР_5 , НОМЕР_6 смт. Чорноморське.

27.12.2003 року ОСОБА_1 та членам його родини видається спецордер №44 на вселення до БОС №38 кімната №79 на період проходження служби в ВЧ НОМЕР_1 чи до надання жилого приміщення для постійного проживання в установленому порядку.

Рішенням № 25 від 07 квітня 2004 року виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області «Про затвердження переліку житлових будинків АДРЕСА_6 було затверджено перелік житлових будинків, які знаходяться на балансі житлово-комунального господарства смт. Чорноморське. В переліку житлових будинків вказана за АДРЕСА_7 .

Довідкою № 28 від 17.01.2013 року начальник Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради підтвердив, що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі в ЖКГ Чорноморської селищної ради.

23 листопада 2015 р. Житлово-комунальне господарство виготовило технічний паспорт на квартирний (багатоповерховий) житловий будинок АДРЕСА_1 .

23 листопада 2015 р. Комінтернівським районним бюро технічної інвентаризації було виготовлено технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_3 .

Вищенаведені обставини справи, які були встановлені судом у цій справі, також були предметом судового розгляду Комінтернівського районного суду Одеської області у справі № 504/3505/20 за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Міністерства оборони України, про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Зазначене рішення суду оскаржене не було.

Як вбачається з матеріалів справи 29.06.2022 року, ОСОБА_1 подав заяву до начальника КЕВ м. Одеси щодо надання інформації про належність будинку АДРЕСА_1 до відомчого фонду Міністерства оборони України.

У відповідь на цю заяву було надано відповідь (вих. №2079 від 11.07.2022 року), з якої вбачається, що будинок АДРЕСА_1 на бухгалтерському обліку балансі КЕВ м. Одеса не перебуває. Кімнати в даному будинку відносяться до відомчого фонду Міністерства оборони України, так як були розподілені спец ордерами КЕВ Чорноморського району у 2003 році.

Додатком до відповіді було надано відповідну довідку (вих. №2078 від 11.07.2022 року), якою підтверджується, що будинок АДРЕСА_1 на бухгалтерському обліку балансі КЕВ м. Одеса не перебуває.

03.10.2022 року представником ОСОБА_1 адвокатом Кокарєвом А.П. було направлено адвокатський запит (вих. №1/03-10/22 від 03.10.2022 року) до Регіонального відділення в Одеській області Фонду державного майна України щодо надання інформації з приводу того, чи надавалися до Єдиного реєстру об`єктів державної власності відомості від суб`єктів управління про нерухоме майно, зокрема: будинок АДРЕСА_8 та чи перебуває зазначене майно у державній власності.

З відповіді регіонального відділення ФДМУ в Одеській області від 10.10.2022 року вбачається, що інформації щодо державної власності про будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 в Регіональному відділенні відсутня.

05.10.2022 року представником ОСОБА_1 адвокатом Кокарєвим А.П. було направлено адвокатський запит (вих. №1/05-10/22 від 05.10.2022 року) до Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області про надання інформації щодо того:

1) чи було здійснено виконавчим комітетом Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області реєстрацію права комунальної власності на житловий будинок АДРЕСА_1 у відповідному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

2) щодо причин відмови ОСОБА_1 у приватизації кімнати АДРЕСА_3 , який перебуває в комунальній власності Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області.

12.10.2022 року надійшла відповідь на адвокатський запит від Чорноморської селищної ради (вих. №2029/03-10/3396), з якої вбачається, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за Чорноморською селищною радою не реєструвалося, оскільки Чорноморська селищна рада не є власником даного об`єкта нерухомості та враховуючи те, що будинок віднесений до відомчого фонду Міністерства оборони України, приватизація його неможлива.

Суд звертає увагу, що відповідно до положень ст.128 ЦК УРСР (який діяв на момент передачі житлового будинку станом на 29.08.2003 року, коли між Державною установою Чорноморська квартирно-експлуатаційна частина району Південного оперативного командування, в особі начальника КЕЧ підполковника Григор`єва Георгія Юрійовича, діючого на підставі чинного законодавства України з одного боку і Чорноморською селищною радою, в особі селищного голови Ружина Олександра В`ячеславовича було укладено Договір про передачу до комунальної власності житлового фонду та об`єктів соціальної інфраструктури Чорноморського гарнізону, земельних ділянок в межах територіальної громади та земельних ділянок для соціальних потреб разом з передачею житлового фонду із земель оборони), право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Тобто чинний на той момент матеріальний закон не містив припису про обов?язкову державну реєстрацію речового права на нерухоме майно для виникнення права власності на таке майно.

Відповідно до опису №1 до Договору від 29.08.2003 року до комунальної власності Чорноморської селищної Ради було передано, зокрема, житловий будинок АДРЕСА_1 .

На виконання положень зазначеного Договору від 29.08.2003 року 14.11.2003 року між сторонами було укладено акт прийому-передачі житлового фонду, комунальних споруд, мереж тепло-водопостачання та каналізації військових містечок № 1, 3 в смт. Чорноморське.

Саме факт підписання акту прийому-передачі житлового фонду, комунальних споруд, мереж тепло-водопостачання та каналізації військових містечок № 1, 3 в смт. Чорноморське свідчить про перехід зазначеного нерухомого майна до комунальної власності Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області.

Суд критично ставиться до тверджень представника Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області відносно того, що житловий будинок АДРЕСА_1 був переданий не до комунальної власності селищної ради, а лише під «тимчасову охорону».

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав.

Положеннями ст. 47 Конституції України встановлено право кожного на житло, що означає, що на державу покладаються позитивні обов`язки зі створення умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до висновків Конституційного Суду України, викладених у рішенні від 10 червня 2010 року № 15-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянки щодо офіційного тлумачення положення пункту 5 статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (справа про безоплатну приватизацію житла), одним із конституційних прав громадян є право на житло. Гарантіями здійснення цього права є обов`язок створення державою умов, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду; надання державою та органами місцевого самоврядування відповідно до закону житла безоплатно або за доступну плату (частини перша, друга статті 47 Конституція України).

Частинами третьою, п`ятою статті 9 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР) визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачає, що метою приватизації державного житлового фонду є створення умов для здійснення права громадян на вільний вибір способу задоволення потреб у житлі, залучення громадян до участі в утриманні і збереженні існуючого житла та формування ринкових відносин.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ (частина друга статті 1 Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду").

Відповідно до частин першої, другої статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.

Правовий режим майна, закріпленого за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, і повноваження органів військового управління та посадових осіб щодо управління цим майном визначено Законом України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України".

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим майна у Збройних Силах України" військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна належать будинки, споруди, передавальні пристрої, всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, пально-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне майно, майно зв`язку тощо.

Пунктом 4 наказу Міністра оборони України від 03 січня 1993 року N 1 "Про приватизацію житлового фонду військовослужбовцями та іншими особами, які проживають у будинках Міністерства оборони України" передбачено, що обов`язки органів, які здійснюють приватизацію житлового фонду Міністерства оборони України, покладені на квартирно-експлуатаційні частини районів, на обліку яких перебувають квартири (будинки).

Право особи на передачу у приватну власність житла органами приватизації може бути обмежено тільки на підставах, встановлених законом.

Згідно з частиною 10 статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" та з метою приведення у відповідність до законодавства нормативно-правових актів наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року N 396 було затверджено Положення, яке встановлює процедуру передачі квартир у приватну власність громадян та зразки документів, які оформляються згідно з процедурою, визначеною цим Положення, в тому числі й рішення органу приватизації.

Закон України "Про приватизацію державного житлового фонду" і Положення встановлюють порядок передачі квартир у приватну власність, згідно з яким наймач та члени його сім`ї повинні звернутися до органу приватизації з відповідною заявою, орган приватизації зобов`язаний в місячний термін з дня одержання заяви прийняти рішення про передачу житла у власність, після чого оформити відповідне свідоцтво.

Частинами першою-четвертою статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передбачено, що приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Передача житлових приміщень у гуртожитках у власність мешканців гуртожитків здійснюється відповідно до закону. Підготовку та оформлення документів про передачу у власність громадян квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках може бути покладено на спеціально створювані органи приватизації (агентства, бюро, інші підприємства).

Порядок передачі житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні підприємств, установ чи організацій, у комунальну власність визначається Кабінетом Міністрів України.

Судова колегія критично ставиться до тверджень КЕВ м. Одеса в частині того, що за даними КЕВ м. Одеса кімната №79 є відомчим фондом Міністерства оборони України, оскільки доказами, наявними у матеріалах справи, а саме: відповідь КЕВ м. Одеса (вих. № 2079 від 11.07.2022 року) на звернення ОСОБА_1 за № 1969 від 29.06.2022 року, а.с. 40), підтверджується, що будинок АДРЕСА_1 на бухгалтерському балансі КЕВ м. Одеса не перебуває.

Зазначені обставини вселення до житлового будинку АДРЕСА_1 , осіб, які не мають відношення до проходження військової служби, свідчить про те, що саме Чорноморська селищна рада розпоряджається зазначеним майном та своїми розпорядженнями вселяє людей до житлового будинку, що спростовує твердження відповідачів про те, що житловий будинок не перебуває у комунальній власності та є відомчим фондом Міністерства оборони України.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (надалі Конвенція).

Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Аналогічне право закріплене в ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, відповідно до якої ніхто не повинен зазнавати свавільного чи незаконного втручання в його особисте і сімейне життя, свавільних чи незаконних посягань на недоторканність його житла або таємницю його кореспонденції чи незаконних посягань на його честь і репутацію.

Кожна людина має право на захист закону від такого втручання чи таких посягань.

У своїй прецедентній практиці ЄСПЛ неодноразово (див., серед інших джерел, рішення у справах «МакКанн проти Сполучного Королівства» (McCann v. the United Kingdom), заява № 19009/04, пункт 50, від 13 травня 2008 року та «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine), заява № 30856/03, пункт 41, від 2 грудня 2010 року) зазначав, що втручання в право на житло та як наслідок втрата житла особою є крайньою формою втручання у право на повагу до житла.

Принцип законності в розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та принципу верховенства права (див. рішення у справі «Роман Захаров проти Росії» [ВП] (Roman Zakharov v. Russia) [GC], заява № 47143/06, пункт 228, ЄСПЛ 2015). Хоча Суд має лише обмежені повноваження щодо перевірки дотримання національного законодавства, він може сформулювати відповідні висновки за Конвенцією, якщо встановить, що під час застосування закону в конкретній справі національні суди припустилися явної помилки або застосували його так, щоб ухвалити свавільне рішення чи дійти непередбачуваних висновків (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine), заява № 4909/04, пункт 40, від 10 лютого 2011 року з подальшими посиланнями; згадане рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» (Kryvitska and Kryvitskyy v. Ukraine), пункт 43 та рішення у справі «Алтай проти Туреччини (№ 2)» (Altay v. Turkey (no. 2)), заява № 11236/09, пункти 5455 та 57, від 9 квітня 2019 року).

Судовою колегією визнається , що з урахуванням правових обґрунтувань та позицій сторін, враховуючи те, що наявними у матеріалах справи доказами доведений факт перебування житлового будинку АДРЕСА_1 на балансі Чорноморської селищної ради Одеського району, Одеської області, яка в силу положень чинного законодавства України має виступати органом приватизації зазначеного житлового будинку, приймаючи до уваги те, що відсутні підстави для задоволенням позовних вимог в частині пред?явлених вимог до КЕВ м. Одеса, суд доходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви адвоката Кокарєва А.П., поданої в інтересах ОСОБА_1 частково.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції зроблений необґрунтований та незаконний висновок, що будинок АДРЕСА_1 належить до комунальної власності, не є слушними так як Рішенням № 374-VІІ від 24.10.2017 р. 34 сесії Чорноморської селищної ради УІІ скликання «Про затвердження Акту комісії стосовно житлового будинку АДРЕСА_1 » затверджено акт, в якому комісія прийшла до висновку, що житловий будинок АДРЕСА_1 , прийнятий у комунальну власність відповідно до рішення Чорноморської селищної ради № 132- ХХІУ від 24.04.2003 у складі цілісного житлового комплексу (згідно акту) та з 07.04.2004 року знаходиться на балансі Житлово-комунального господарства Чорноморської селищної ради, обслуговується ЖКГ Чорноморської селищної ради. У мешканців будинку відкриті особові рахунки та укладені відповідні договори про надання житлово-комунальних послуг. З 2004 року мешканці будинку сплачують кошти за спожиті житлово-комунальні послуги на адресу ЖКГ Чорноморської селищної ради. На підставі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.11.2021 року у справі № 504/3505/20 місце проживання ОСОБА_1 було зареєстроване за адресою АДРЕСА_2 . Судова колегія враховує, що відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Довод апелянта про те, що судом не надана оцінка Договору охорони від 24.10.2006 року не є слушним так як не входить до предмету судового розгляду (т.1 а.с.16-17).

Посилання апелянта на зміст та особливості переписки Квартирно - експлуатаційний віллілу м. Одеси з структурними підрозділами Міністерства оборони України (лист військової академії Міністерства оборони України № 36/6/186 від 17.05.2023р. та інші) не має нормативного змісту який має Рішення № 374-VІІ від 24.10.2017 р. 34 сесії Чорноморської селищної ради УІІ скликання «Про затвердження Акту комісії стосовно житлового будинку АДРЕСА_1 » якє є чинним на момент перегляду справи. Крім того, судова колегія також звертає увагу на те, що як вбачається з довідки мешканців, які постійно проживають в будинку АДРЕСА_1 станом на 01.07.2013 року, яка видана житлово-комунальним господарством Чорноморської селищної ради (вих. №520 від 02.07.2013 року (а.с. 89), в будинку проживало 80 осіб, з яких не всі особи вселені на підставі спецордерів у зв?язку із проходженням військової служби, зокрема: рядок 20: священик місцевої церкви ОСОБА_3 із родиною, вселений на підставі розпорядження ЧСР № 170/2007-СР від 17.08.2007 року; рядок 41: працівник ЖКГ ЧСР двірник, що обслуговує даний будинок, чоловік працює сантехніком в ЖКГ ЧСР ОСОБА_4 із родиною, вселені на підставі розпорядження ЧСР № 80 від 09.08.2008 року; рядок 74: постраждала сім?я ОСОБА_5 із родиною, вселені на підставі розпорядження ЧСР № 159/2006-СР від 13.10.2006 року.

Доводи апелянта про те, що не може бути стосовно одного і того ж майна два органи приватизації є слушними, однак вирішення питання приватизації житловогог фонду відбувається у відповідності до ч.1-4 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" .

Інші доводи апелянта є викладенням обставин справи та своєї позиції якій судом першої інстанції надано належне розяснення і по суті не є критикою судового рішення.

Судова колегія погоджується з проаналізованими судом першої інстанції в сукупності дослідженими доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що стороною відповідача не доведено тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а тому заявлені апелянтом вимоги задоволенню не підлягають .

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу голови Чорноморської селищної ради Одеського району Одеської області Удалова Сергія Анатолійовича залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 червня 2023 рокузалишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2023 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді О.Ю. Карташов

В.А. Коновалова