Номер провадження: 22-ц/813/430/23
Справа № 500/2271/19
Головуючий у першій інстанції Пащенко Т. П.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - Громіка Р.Д.,

суддів - Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 березня 2020 року у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2019 року комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (далі - КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за послуги з централізованого опалення в розмірі 15 514,30 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 374,30 грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що комунальне підприємство «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» забезпечує послугами з централізованого опалення квартиру АДРЕСА_1 , співвласниками якої є відповідачі. Однак, в порушення Закону України «Про теплопостачання» та «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (далі - Правила) співвідповідачі проводили оплату за спожиті послуги не в повному обсязі, в результаті чого за ними станом на 01.03.2019 року обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 28128,13 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 624,72 грн.

Разом з тим, Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області неодноразово розглядались справи за заявами КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» та судовим наказом від 19.07.2017 року по справі №500/3772/17 було стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість на користь підприємства за послуги з централізованого опалення в розмірі 8251,01 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 171,34 грн., яка обліковується за період з 01.09.2016 року по 31.05.2017 року.

Отже, за співвідповідачами обліковується новоутворена заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 15514,30 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 374,30 грн., яка утворилася за період з 01.06.2017 року по 28.02.2019 року.

Враховуючи вказане, позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів вказану загальну суму заборгованості у розмірі 15888,60 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн.

Позиція відповідача у суді першої інстанції.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог в частині задоволення позову щодо стягнення заборгованості з його довірителя, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов від 20.05.2019 року (а.с.33), в якому вказав, що не погоджується з обставинами, наведеними позивачем та правовими підставами позову з наступних обставин. Дійсно, ОСОБА_1 був власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 з 2007 року. З

гідно з наданого позивачем витягу з особового рахунку за період з 01 червня 2017 року по 28 лютого 2019 року обліковується заборгованість у розмірі 15 888,60 грн.

Але, згідно із рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 17 березня 2015 року в рахунок існуючої заборгованості Ізмаїльським ВДВС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 , була продана Державним підприємством «СЕТАМ» на електронних торгах, які відбулися з 23 березня 2016 року по 25 березня 2016 року. Доказами цього є АКТ №47901595 від 12.04.2016 року про проведення електронних торгів. Згідно цього акту переможцем електронних торгів з реалізації арештованого майна, а саме, 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 став ОСОБА_4 .

Також, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно на теперішній час власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 . Враховуючи викладене вважає, що ОСОБА_1 не є власником 1/2 вказаної квартири, тому не є належним відповідачем по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 березня 2020 року позов КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнено солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 15 514,30 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 374,30 грн. Стягнено з ОСОБА_2 ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» судовий збір в розмірі 1921,00 грн. в рівних частинах з кожного.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить частково скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» у позовних вимогах до ОСОБА_1 повністю, посилаючись при цьому на порушення норма матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що:

1)він дійсно був власником 1/2 квартири АДРЕСА_1 , однак вказана квартира була реалізована на електронних торгах, які відбулись з 23.03.2016р. по 25.03.2016р., доказами цього є Акт №47901595 від 12.04.2016р. про проведення електронних торгів, згідно якого переможцем є ОСОБА_4 .. Вказане майно ОСОБА_4 зареєстрував на праві власності 04.03.2019р., тобто з порушенням строку оформлення, а тому має відшкодувати ці витрати;

2)відповідно до п. 10 наказу Міністерства юстиції України від 22.12.2015р. за №2710/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» переможець електронних торгів зобов`язаний отримати майно у зберігача не пізніше семи робочих днів з дати отримання акта. У разі отримання майна пізніше семи робочих днів з дати отримання акта витрати на зберігання майна в період, що перевищує вказані вище сім робочих днів, покладаються на переможця електронних торгів, тобто саме ОСОБА_4 повинен сплатити вказані комунальні послуги.

Короткий зміст відзиву КП «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Теплові мережі «Ізмаїлтеплокомуненерго» зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відзив на апеляційну скаргу вмотивовано тим, що моментом виникнення права власності на нерухоме майно, придбаного з прилюдних торгів (аукціону), є момент реєстрації прав на нього, тому з 04 березня 2019 року до ОСОБА_4 переходить тягар утримання власності (ст. 322 ЦК України), в тому числі і обовязок по оплаті житлово-комунальних послуг, а не з часу складання Акта, чи моменту, коли переможець зобов`язаний був провести реєстрацію права власності.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року до серпня 2022 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 14, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 09 червня 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі ст.ст. 67, 68 ЖК України та п.30 Правил надання послуг по централізованому опаленню, наданню холодної та гарячої води та водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, відповідач зобов`язаний своєчасно, щомісячно вносити плату не лише за квартиру, але й за комунальні послуги, а саме: централізоване опалення за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктами 1, 2, 4 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були співвласниками квартири АДРЕСА_1 по 1/2 частці кожний на підставі договору купівлі-продажу квартири, ВСЕ №919137, укладеного 05.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г., реєстр №2099, що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с.6, 36-37).

Відповідно до акту №47901595 про проведення електронних торгів від 12.04.2016 року (а.с.35) за результатами проведення ДП «СЕТАМ» на веб-сайті електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна: 1/2 частина квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу ВСЕ №919137, укладеного 05.11.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г., реєстр №2099, зареєстрованого КП «Ізмаїльське МБТІ» 05.07.2007 року, реєстраційний номер майна 11795973, переможцем став ОСОБА_4 .

Однак, як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.05.2019 року №166543640 (а.с.36) за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_1 тільки 04.03.2019 року.

Згідно п.8 розділу 10 «Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів», що затверджений Наказом МЮУ від 22.12.2015 року за №2710/5 та зареєстровано у МУЮ 23.12.2015 року за №1620/28065 «Акт про проведенні електронні торги документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведення електронні торги».

Оскільки свідоцтво про право власності серії та номер 396 видане ОСОБА_4 приватним нотаріусом Ізмаїльського нотаріального округу Одеської області Гіренко М.М. 04 березня 2019 року, то право власності у ОСОБА_4 на 1/2 частину квартиру АДРЕСА_1 виникло саме з 04.03.2019 року.

Таким чином, станом до 04 березня 2019 року власниками вказаної квартири були відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Договір на надання послуг з централізованого опалення між КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» та відповідачами не укладався.

На ім`я ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , згідно із якого за квартирою АДРЕСА_1 заборгованість за послуги з централізованого опалення складає 28 128,13 грн., та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж опалення - 624,72 грн., яка обліковується за період з 01.06.2017 року по 01.02.2019 року (а.с.4).

Згідно із попередження-претензії №6255 27.03.2019 року комунальне підприємство надсилало ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 повідомлення щодо існування вказаної заборгованості (а.с.5).

Судовим наказом від 19 липня 2017 року по справі №500/3772/17 було стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість на користь підприємства за послуги з централізованого опалення в розмірі 8251,01 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 171,34 грн., яка обліковується за період з 01.09.2016 року по 31.05.2017 року (а.с.7).

Нарахування плати за послуги з централізованого опалення проводиться на підставі тарифів, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне врегулювання в сферах енергетики та комунальних послуг №1171 від 31.03.2015 року та рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №46 від 19.01.2018 року, №1285 від 26.11.2018 року, а за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення - згідно з тарифами, затвердженими рішеннями виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №461 від 07.06.2013 року, №1106 від 08.10.2018 року.

В свою чергу тарифи на теплову енергію сформовані на підставі Закону України «Про теплопостачання», Порядку формування тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії та послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №955 від 10.07.2006 р. та Постановою Кабінету Міністрів України № 1267 від 24.10.2007 р. внесені зміни в п.п.9, 39 у вищезазначений Порядок, відповідно до яких зобов`язано підприємства, що надають послуги з централізованого опалення застосувати виключно двоставкові тарифи.

Згідно ст.129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 77, 78, 79, 80, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, договір на надання послуг з централізованого опалення та обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення між КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 не укладався, але теплова енергія у квартиру відповідачів надавалась належним чином, заяву про відключення від теплопостачання відповідачі не надавали, таким чином, ОСОБА_2 знаходиться у фактичних договірних відносинах з КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» на даний час, а ОСОБА_1 знаходився у фактичних договірних відносинах з КП «ТМ Ізмаїлтеплокомуненерго» з 05.07.2007 року.

Враховуючи, що судовим наказом від 19.07.2017р. по справі №500/3772/17 було стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість на користь підприємства за послуги з централізованого опалення в розмірі 8251,01 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 171,34 грн., за відповідачами обліковується заборгованість за послуги з централізованого опалення в розмірі 15 514,30 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 374,30 грн.

Отже, оскільки послуги надаються, але їх оплата не проводиться, сума боргу підтверджена особовим рахунком, суд першої інстанції правильно вважав за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого опалення у розмірі 15514,30 грн. та за обслуговування внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення в розмірі 374,30 грн.

Скаржник не довів обставини, на які посилався як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надав.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів зазначає таке.

Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин.

Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Тобто вказаний акт є оформленням договірних правовідносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є правочином у розумінні статті 202 ЦК України.

Документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане нерухоме майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги. Підставою для вчинення цієї нотаріальної дії є звернення до нотаріуса набувача нерухомого майна чи його повіреної особи та подання ним документів, які безспірно встановлюють факт набуття права власності на нерухоме майно внаслідок проведення аукціону.

Тобто у випадку придбання нерухомого майна на прилюдних торгах документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є саме свідоцтво про придбання нерухомого майна, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені торги.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 200/606/18 (провадження № 14-125цс20).

Статтями 328, 329 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Моментом виникнення майнових прав, а саме: суб`єктивних прав учасників правовідносин, пов`язаних із володінням, користуванням і розпорядженням майном, є момент набуття права власності.

Згідно з положеннями частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (частина четверта статті 334 ЦК України).

Квартира АДРЕСА_1 була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 лише 04 березня 2019 року, а тому до цього часу ОСОБА_1 був законним власником спірного майна.

Таким чином, ОСОБА_1 є належним відповідачем у справі.

Крім того, посилання ОСОБА_1 , що він зареєстрований за іншою адресою, є неспроможними, оскільки саме на власника нерухомого майна покладається обов`язок утримання такого майна.

Апеляційний суд також вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_1 не позбавлений права звернутись у порядку регресу до осіб, якщо вважає, що саме з їх вини утворилась оплачена заборгованість.

Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Крім того судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 09 червня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк