Справа № 161/4272/23
Провадження № 2/161/1864/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Черняка В.В., за участю секретаря судового засідання Ленічевої Н.М., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

15 березня 2023 року (згідно відмітки на конверті, в якому надійшов позов) ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач, ОСОБА_2 ) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03 червня 2016 року між сторонами був зареєстрований шлюб, від якого вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Позивач вказує, що подружнє життя між ними не склалося, наразі вони припинили шлюбні відносини.

Крім того, оскільки відповідач не бере безпосередньої участі в утриманні дітей, позивач вважає за необхідним стягувати аліменти з нього.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд:

1) розірвати шлюб між сторонами;

2) стягнути з відповідача на користь свою користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн., але не менше ніж 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу).

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Заслухавши присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з таких підстав.

Судом встановлено, що 03 червня 2016 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області за актовим записом №552 був зареєстрований шлюб між сторонами (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6).

Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Що стосується позовних вимог про розірвання шлюбу, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими.

Статтею 112 СК України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім`ї, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56, 112 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу є підставними та підлягають до задоволення.

Що стосується вимог про стягнення аліментів на дитину, суд зазначає таке.

Як зазначено у статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідач не приймає безпосередньої участі в утриманні дитини, а отже він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача, яка її утримує.

Визначаючи розмір та порядок стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого матеріального становища дітей або їх стану здоров`я.

Відповідач інших утриманців не має і доказів протилежного суду не надав. Відомостей про стан свого здоров`я відповідач не надавав, а сам він є працездатного віку.

Інших істотних обставин при визначенні розміру аліментів, суд не знаходить.

При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

На думку суду, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, а також беручи до уваги рівність прав та обов`язків батьків в утриманні дитини, а також позицію відповідача, який визнав позов, на користь позивача з відповідача слід стягувати аліменти у розмірі 5 000,00 грн., але не менше ніж по 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку.

У задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів не менше 1/4 частки доходу відповідача суд відмовляє, оскільки одночасне їх стягнення у твердій грошовій сумі та частці від доходу чинним законодавством не передбачено.

У зв`язку із повним задоволенням позову з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 073,60 грн., який був сплачений при зверненні до суду з позовними вимогам про розірвання шлюбу.

Також позивачу з Державного бюджету України слід повернути надмірно сплачений судовий збір у розмірі 1 073,60 грн, адже за звернення до суду помилково сплатила його у надмірному розмірі 2 147,20 грн.

Також з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. за позовні вимоги про стягнення аліментів, за якими позивач була звільнена від його сплати.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.141, 265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 03 червня 2016 року Луцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис №552, - розірвати.

Стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх спільної доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. (п`ять тисяч гривень), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 березня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок), який внесений згідно квитанції АТ «Універсал Банк» від 15 березня 2023 року №7MKP-E03A-PP7X-BPTT.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Волинського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачем у справі є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем у справі є ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено та підписано 07 червня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк