Справа № 527/2822/23
провадження 2/527/810/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Свістєльнік Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання - Бородіної Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №527/2822/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», який подано представником позивача - Жевегою Катериною Валерівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду із позовом, мотивуючи його тим, що 07 березня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір кредитної лінії/позики № AG2366009, в інформаційно-телекомунікаційній системі Компанії за №L9207023, додатки та додаткові угоди до якого є його невід`ємними частинами та є обов`язковими для виконання їх сторонами.

Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав, а відповідач прийняв у власне користування грошові (кредитні кошти), які відповідач зобов`язався повернути у строки, визначені у кредитному договорі, сплатити проценти за користування ними та виконати інші зобов`язання, які передбачені кредитним договором.

У порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла перед позивачем заборгованість у розмірі 24599,00 грн, у тому числі:13000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту (сума отриманого та неповернутого кредиту) за кредитним договором; 5099,00 грн - заборгованість по процентах, які були нараховані за користування кредитними коштами для початково зазначеної тривалості кредиту; 6500,00 грн - заборгованість за процентною ставкою в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням погасити наявну кредитну заборгованість. Як і попередні звернення, вимога позивача за №3780 від 16.08.2023 щодо добровільного погашення заборгованості за кредитним договором позичальником задоволена не була, сума боргу за кредитним договором на момент звернення до суду залишається непогашеною.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд стягнути з відповідача вищевказану заборгованість та понесені судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позові просить справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, подав до суду заяву в якій просив суд відмовити в задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності, оскільки останній платежі на погашення кредиту, тому строк позовної давності три роки сплив. Також просила розглядати справу без її участі.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 07.03.2020 між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ДІНЕРО" та ОСОБА_1 за допомогою дистанційних засобів на основі заяви позичальника, яка була подана через особистий кабінет на порталі позикодавця www.dinero.ua, було укладено договір кредитної лінії № AG 2366009, предметом якої є надання позичальнику позики в обумовленій сумі на умові строковості, зворотності та платності. Згідно спеціальних умов для короткострокового кредиту сума кредиту становить 13000 грн., штраф 50%., процентна ставка, в день для початково зазначеної тривалості кредиту (підлягає оплаті до Дати оплати) 1,31 %, процентна ставка в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту (починається з наступного дня після Дати оплати) 1,5%, дата повного погашення: 06.04.2020 ( а.с. 27).

Відповідно до п. 1.2, 2,3, 4 Спеціальних умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії вони створені у тому випадку, коли позичальник прочитав, оцінив та прийняв правила, регламентують порядок надання фінансових послуг ТОВ «ДІНЕРО», Паспорт споживчого кредиту, Загальні умови Договору кредитної лінії та Пропозицію Кредитора щодо Спеціальних Умов для короткострокового кредиту Договору кредитної лінії, що були надані Позичальнику через Особистий кабінет на Порталі; включають терміни, які визначаються та регулюються Загальними умовами Договору кредитної лінії; є невід`ємною частиною Договору кредитної лінії та виконуватимуться Сторонами відповідно до Загальних умов Договору кредитної лінії; укладаються дистанційно та мають юридичну силу без будь-якого підпису на папері.

Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 15.09.2023 відповідач має заборгованість за кредитом у розмірі 24599,00 грн: 13000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 5099,00 грн - заборгованість за процентами для початково зазначеної тривалості; 6500,00 грн - заборгованість за процентною ставкою в день для періоду, що перевищує початково зазначену тривалість кредиту /а.с.28-48/.

Ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру.

У відповідності до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронну комерцію" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію").

Вказані договори укладені за допомогою дистанційних засобів, відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" є електронним договором та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" договір підписаний сторонами за допомогою використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Ст. ст. 526, 530, 610 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

За правилами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 ЦК України).

Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Разом з тим, слід зазначити, що однією із засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти на загальну суму 13000,00 грн.

Натомість, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, в результаті чого утворилась заборгованість.

Однак, ст. 256 ЦК України визначено поняття позовної давності строку, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до укладеного між сторонами кредитного договору, відповідач зобов`язувався повернути позивачу борг в строк до 06.04.2020, що підтверджується Спеціальними умовами для короткострокового кредиту /а.с.27/. В той же час, відповідачем не внесено жодного платежу по кредитному договору. Таким чином, початком строку перебігу позовної давності є 07 квітня 2020 року. Однак із позовом про захист свого порушеного права позивач звернувся до суду лише у 31 жовтня 2023 року, тобто більше ніж через 3 роки після початку перебігу строку позовної давності.

Оскільки сторони не укладали письмовий договір про збільшення тривалості позовної давності, а позивачем подано позов після спливу строків позовної давності, то у відповідності до ч. 4 ст. 267 ЦК України дана обставина є підставою для відмови у позові.

Щодо вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного:

Ч. 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3).

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень ч.2 ст.141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст. ст.11, 14-16, 610-612, 623, 625, 627, 629, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 18, 77-81, 259, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро», який подано представником позивача - Жевегою Катериною Валерівною до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дінеро» (адреса: 03035, м. Київ, вул. Сурікова, буд.3).

Представник позивача: Жевего Катерина Валерівна (адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя Ю. М. Свістєльнік