1Справа № 335/4990/23 2/335/2016/2023
08 вересня 2023 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Радченко А.Є., розглянувши у залі суду в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Позивач ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначив наступне.
03.09.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №4721124, за яким, у зв`язку із неналежним виконанням його умов, відповідач має заборгованість у розмірі 63 320,00 гривень.
У зв`язку із зазначеним, позивач просить суд стягнути з відповідача у судовому порядку вказану суму заборгованості у розмірі 63 320,00 гривень, а також нараховані на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у розмірі 12 474,04 гривень, три відсотки річних у розмірі 2 367,99 гривень, та покласти на відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 гривні і на правову допомогу у розмірі 8000,00 гривень.
Ухвалою суду від 13.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.
У судове засідання представник позивача не з`явилася, суду надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність без проведення фіксації судового процесу, у якій просить позов задовольнити. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не надходило.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, заяв про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило, відзиву на позов не надавала.
На підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 03.09.2021 року між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 4721124 (а.с. 8-10-12).
Згідно з п.п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору, Товариство надає Споживачу кредит у гривні, на умовах встановлених Договором, а Споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту (загальний розмір) складає 20 000,00 гривень. Строк кредиту 30 днів.
Відповідно до п. 4 Паспорту споживчого кредиту, стандартна процентна ставка, відсотків річних: (застосовується протягом строку кредиту, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки, в період пролонгації та автопролонгації) становить 693,50% річних (1,90% в день); знижена процентна ставка, відсотків річних: (застосовується протягом початкового строку кредиту, а у випадку пролонгації до дати пролонгації, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки на стандартну процентну ставку, зокрема протягом строку кредиту (+3 дні) здійснено повне погашення заборгованості або пролонгацію строку кредиту) становить 208,05% річних (0,57% в день).
Відповідно до п. 3.1 Договору, нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Відповідно до п. 5.1 Договору, Товариство має право вимагати від Споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених Договором.
Відповідно до п. 5.4 Договору, Споживач зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені ( у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором.
Відповідно до п. 6.1 Договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів.
Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
З матеріалів справи встановлено, що умови кредитного договору Банком були виконані у повному обсязі шляхом надання кредитних коштів позичальнику у розмірі 20 000,00, що підтверджується довідкою про перерахування коштів на рахунок відповідача (а.с. 12).
Згідно із Договором факторингу №17.01/23-Ф від 17.01.2023 року, ТОВ «АВЕНТУС Україна» відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 4721124 від 03.09.2021 року (а.с. 13-15).
Відповідно до розрахунку позивача, викладеному у картці обліку Договору за період з 03.09.2021 року по 16.01.2023 року, у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору № 4721124 від 03.09.2021 року, за позичальником ОСОБА_1 утворилася заборгованість, яка становить 63 320,00 гривень, та складається із: заборгованості за основною сумою боргу у розмірі 20 000,00 гривень; заборгованості за відсотками у розмірі 43 320,00 гривень. (а.с.16-19).
Зазначений розрахунок позивача відповідачем не спростований, відповідачем не надано заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини, та не надано даних щодо повернення кредитних коштів.
За викладених обставин суд дійшов висновку, що позивачем надано належні, допустимі та достовірні докази невиконання відповідачем своїх обов`язків за кредитним договором, та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові, про наявність підстав для стягнення заборгованості.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Беручи до уваги, що умови кредитного договору позичальником не оспорювалися, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови кредитного договору, шляхом неналежного виконання зобов`язань за договором.
На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 63 320,00 гривень є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Крім того, п. 7.1, 7.2 Договору передбачено, що Сторони несуть відповідальність за порушення умов цього договору згідно чинного законодавства України, цього Договору. Порушенням умов цього Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно із розрахунком за період прострочення відповідачем зобов`язання за кредитним договором, викладеним позивачем у позові, сума інфляційних втрат складає 12 474,04 гривень, три відсотки річних від простроченої суми - 2 367,99 гривень, що не спростовано відповідачем.
Враховуючи встановлені судом обставини справи, наявність невиконаного відповідачем зобов`язання по поверненню кредитних коштів за кредитним договором у встановленому розмірі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача про стягнення з відповідача, на підставі ст. 625 ЦК України, інфляційних втрат у розмірі 12 474,04 гривень та трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 2 367,99 гривень, які не спростовані відповідачем.
У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі, і факт надання правової допомоги підтверджено свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, ордером на надання правничої (правової) допомоги, Договором про надання правової допомоги № 07/07-2022 від 07.07.2022 року.
Представником позивача суду надано звіт про надання правової допомоги від 31.05.2023 року, у якому наведено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та кількість витрачених восьми годин часу адвокатом, загальною вартістю послуг у сумі 8 000,00 гривень.
На підтвердження здійснення позивачем відповідних витрат по сплаті зазначеного розміру правничої допомоги, суду надано рахунок на оплату по замовленню № 397/31/05 від 31.05.2023 року, яким підтверджено оплату позивачем наступних послуг адвоката: збору та аналізу доказів і документів для подання позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 вартістю 2 000 гривень; складанням позовної заяви в справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 вартістю 5 000 гривень, подання до суду позовної заяви в інтересах Клієнта вартістю 1 000 гривень, що разом становить 8 000 гривень.
Виходячи з виконаних адвокатом послуг, розміру позовних вимог, складності справи, кількості витрачених адвокатом годин на надання правової допомоги позивачу, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем, на правничу допомогу, є обґрунтованим, співмірним зі складністю справи та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 684,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 509 від 01.06.2023 року. (а.с. 29)
Керуючись ст. ст. 12, 76-83, 89, 141, 247, 259, 263-265, 280, 281, 354 ЦПК України, суд
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Фінтраст Україна» заборгованість за договором № 4721124 від 03.09.2021 року у розмірі 63 320 гривень 00 копійок, інфляційні втрати у розмірі 12 474 гривень 04 копійки, три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 2 367 гривень 99 копійок, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 гривень 00 копійок, витрати на правничу допомогу у розмірі 8 000 гривень 00 копійок, а всього 88 846 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот сорок шість) гривень 03 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.В. Калюжна