Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/1136/23
Провадження № 2/376/645/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" травня 2023 р.

Сквирський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Віговського С.І.,

при секретарі - Кропивлянській С.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сквира справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно вказане в позовній заяві.

До підготовчого судового засідання позивач підтримав позовні вимоги, просив суд справу слухати за його відсутності, подавши до суду відповідну заяву.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Дроздівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 14 листопада 2011 року, за актовим записом № 31.

Спадкодавець заповіту не залишав.

Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина на нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, орієнтовною площею 3,2 га, яка розташована на території Сквирської міської ради Київської області (у минулому територія Дулицької сільської ради Сквирського району Київської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку, площею 3,030 га, яка розташована в с. Дрозди, Білоцерківський район, Київська область, кадастровий номер: :05:015:0016, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Позивач є спадкоємцем після смерті спадкодавця за законом, згідно з ст. 1264 ЦК України, прийняв спадщину у встановлений законом строк та порядок.

Інший спадкоємець за законом ОСОБА_2 (відповідач по справі) відмовляється від своєї частки спадкового майна на користь позивача, та не заперечує проти того, щоб спадкове майно в цілому успадкувала він, про що подав до суду відповідну заяву.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Підпунктом 4.12 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мін`юсту України за № 296/5 від 22.02.2012 року (зареєстрованого в Мін`юсті України від 22.02.2012 року за № 282/20595) передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів (далі - Порядок).

При видачі свідоцтва про право на спадщину, нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти ( п.п 4.14 п. 4 Порядку).

Відповідно до п. 4.15 Порядку видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку (п.п. 4.18. п. 4 Порядку).

При звернені до нотаріуса, позивачу було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, отримати дублікати яких позивач не має можливості, оскільки це суперечить ч. 4 ст. 25 та ч. 11 ст. 346 ЦК України, згідно з яких право власності припиняється у разі смерті власника.

Вказана обставина позбавляє позивача вступити у спадкові права на підставі та у спосіб передбачені законом, тому, на підставі вищевикладеного він вимушений звернутися до суду з відповідною вимогою. Іншим чином визнати право власності на спадкове майно за позивачем, окрім прийняття ним спадщини в судовому порядку, неможливо.

Вказані обставини справи встановлені матеріалами справи.

Згідно з ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до абз. 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідач (інший спадкоємець за законом) до підготовчого судового засідання позов визнав, про що подав до суду відповідну заяву.

Суд вважає, що визнання позову відповідачем, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому відповідно до ч. 3 ст. 200 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, вважає ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні по суті позовних вимог.

Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 4, 10, 12, 30, 81, 83, 200, 206, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 20, 1217, 1218, 1220, 1221, 1222, 1223, 1225, 1264, 1267, 1268, 1269, 1270, 1273, 1297 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 , у порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку, орієнтовною площею 3,2 га, яка розташована на території Сквирської міської ради Київської області (у минулому територія Дулицької сільської ради Сквирського району Київської області), призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , у порядку спадкування за законом, право власності на земельну ділянку, площею 3,030 га, яка розташована в с. Дрозди, Білоцерківський район, Київська область, кадастровий номер: :05:015:0016, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: http://court.gov.ua.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя С. І. Віговський