СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/205/23
Провадження № 2/306/245/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2023 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Уліганинця П.І.

за участю секретаря судового засідання Стеблей А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 03.11.2016 року між нею та відповідачем було укладено шлюб у виконкомі Абранської сільської ради, Воловецького району, Закарпатської області, актовий запис № 3 від 03.11.2016 року. У шлюбі в них народилася одна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що спільне життя між ними виявилося невдалим, між ними відсутнє взаємо порозуміння та повага один до одного, що призводить до сварок та непорозумінь, збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Окрім того, вказує, що їх спільній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового та духовного розвитку, тому ОСОБА_2 , який є працездатною особою, і не має на утриманні інших осіб, зможе сплачувати для дитини аліменти, оскільки, на її думку, протягом тривалого терміну офіційно працевлаштований у Чеській Республіці, та має стабільний дохід.

Тому просить суд шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 03.11.2016 року Виконавчим комітетом Абранської сільської ради Воловецького району Закарпатської області, актовий запис № 3 від 03.11.2016 року; визначити місце проживання їх спільної дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з нею; стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5000 грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 22).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити зважаючи на наступне.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 03.11.2016 року, між сторонами зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Абранської сільської ради Воловецького району, Закарпатської області, актовий запис №3 від 03.11.2016 року (а.с. 4).

У шлюбі в сторін народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 20.03.2019 року, актовий запис № 2 від 20.03.2019 року) (а.с. 5).

Згідно із ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

П.10 постанови ПВСУ за №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" визначено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Правила ст. 113 СК України передбачають право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Щодо визначення місця проживання дітей суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Статтею 141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За таких обставин, суд дійшов висновку про визначення місця проживання спільної дитини сторін разом з матір`ю - ОСОБА_1 .

Щодо стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їх спільної дитини, суд констатує наступне.

За ст. 150 СК України - батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст. ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За правовим змістом вказаної норми закону, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком є особистим, індивідуальним, а не солідарним. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Згідно з нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше.

За ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства", батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 3 та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Зважаючи на вищевикладене, закон не містить вимоги визначення точного розміру аліментів суто як половини відповідного розміру прожиткового мінімуму на дитину, відповідні розміри прожиткового мінімуму є не абсолютними величинами (базою) для визначення розміру аліментів, а можуть слугувати лише певним орієнтиром при вирішенні питання, яким суд не зв`язаний з огляду на фактичні обставини справи, динаміку дійсних витрат для дитини, тощо.

Згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7-8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з принципів розумності та справедливості аліменти необхідно встановити в розмірі 5000 грн щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь позивачки на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Беручи до уваги ту обставину, що подружжя не має бажання зберегти сім`ю, яка існує формально, суд вважає, що примирення між сторонами є неможливим, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки не суперечать правам та інтересам дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли.

Керуючись ст. ст. 12, 18, 76, 81, 128, 133, 134, 137, 142, 223, 263, 265, 273, 354 ЦПК України, ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 113, 115, 116, 141 Сімейного кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканцем АДРЕСА_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованою за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований 03 листопада 2016 року у Виконавчому комітеті Абранської сільської ради, Воловецького району, Закарпатської області, актовий запис №3 від 03 листопада 2016 року - розірвати.

Рішення суду про розірвання шлюбу, після набрання ним законної сили направити до Свалявського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Мукачівському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції для проставлення відмітки в актовому записі про шлюб №3, складеному 03 листопада 2016 року Виконавчим комітетом Абранської сільської ради, Воловецького району, Закарпатської області та для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованою за адресою АДРЕСА_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.01.2023 року і до досягнення дитиною повноліття

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 - 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 коп. судового збору судового збору на користь держави (отримувач: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача: 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ П.І.Уліганинець

07.06.2023 року