Провадження № 2/185/96/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 грудня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Болдирєвої У.М.

з участю секретаря судового засідання Бублик А.В.

позивачки ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Залізка В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Межиріцька сільська рада про визнання недійсною приватизації землі,

В С Т А Н О В И В:

02 грудня 2021 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Бутенко Ольгу Анатоліївну звернулась з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсною приватизації землі.

Позивачка просить:

-визнати недійсною приватизацію ОСОБА_2 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 ,

-скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, розташовану по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що вона є власницею житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою АДРЕСА_1 , що розташований на неприватизованій земельній ділянці площею 0,300 га, яка межує із земельною ділянкою № НОМЕР_1 .

У вересні 2020 року позивачка вирішила приватизувати земельну ділянку, на якій розташований її будинок. Під час звернення до підрядної організації для виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для обслуговування житлового будинку було виявлено, що суміжна земельна ділянка, яка належить відповідачу, була приватизована з порушенням норм чинного законодавства, а саме в акті встановлення меж земельної ділянки АДРЕСА_1 відсутній підпис суміжного землекористувача ОСОБА_1 , що є підставою для визнання недійсною приватизації земельної ділянки відповідача.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 пояснила, що між нею та власником суміжної земельної ділянки АДРЕСА_1 з 2002 року існує спір стосовно межі, який у добровільному порядку не вирішено. Позивачка вважає, що суміжний землекористувач «захопив» частку її землі, що перешкоджає їй у здійсненні приватизації земельної ділянки, якою вона фактично користується з 1997 року.

Також позивачка зазначає, що не знала про здійснення відповідачем приватизації і «не підписувала її».

Представник відповідача адвокат Залізко В.С. у судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_2 позовні вимоги не визнаються у повному обсязі, оскільки на час здійснення приватизації його земельної ділянки позивачка не була власницею суміжної земельної ділянки та розміщеного на ній будинку. Апеляційним судом було ухвалено рішення про відмову у позові ОСОБА_1 про відновлення межі саме з цих підстав. Наразі межові знаки між земельними ділянками сторін не встановлені, обраний позивачкою спосіб захисту не призведе до відновлення її порушеного права.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явились, заяв по суті справи згідно статті 174 ЦПК України не подали.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Комунальним підприємством «Павлоградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07 травня 2008 року зареєстровано право власності ОСОБА_1 на будинок за адресою АДРЕСА_1 на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2008 року у справі № 2-375-08. (а.с.63)

Заочним рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 травня 2014 року у справі № 185/2607/14-ц визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений та зареєстрований на Правобережній товарній біржі під № 1410/13/2-БМ від 14 жовтня 2013 року між продавцем брокерською конторою Правобережної товарної біржі ТОВ «ЛАРА», що діє від імені розпорядника безхазяйного майна Західно-Донбаської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області та покупцем ОСОБА_1 , згідно якого ОСОБА_1 купила на аукціоні, проведеному Правобережною товарною біржею житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 52,3 кв.м., у тому числі житловою площею 39,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, розташований за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 52,3 кв.м., у тому числі житловою площею 39,2 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами.

На підставі цього судового рішення здійснено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на будинок за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120, дата державної реєстрації: 13 жовтня 2022 року. (а.с.85)

Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка не приватизована.

Між позивачкою та власником суміжної земельної ділянки № НОМЕР_1 ОСОБА_2 протягом тривалого часу існує спір стосовно межі.

Позивачкою заявлено вимогу про визнання недійсною приватизації відповідачем земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку. При цьому згідно тексту позовної заяви в обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається лише на відсутність її підпису в акті встановлення меж.

Згідно з висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 681/1039/15-ц, підписання акта погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку, як і будь-яких інших прав у процедурі приватизації. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови відповідної місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів. Не надання позивачем своєї згоди на погодження меж земельної ділянки суміжного землекористувача не може бути перепоною для розгляду місцевою радою питання про передачу земельної ділянки у власність відповідачу за обставин виготовлення відповідної технічної документації.

З матеріалів справи видно, що 10 березня 2009 року комісією Межиріцької сільської ради був складений акт обстеження земельних ділянок суміжних землекористувачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було виявлено декілька порушень земельного законодавства та будівельних норм як ОСОБА_1 так і ОСОБА_2 . В акті вказано, що ОСОБА_1 не має можливості відремонтувати свій будинок, тому що стіна її будинку знаходиться на спільній межі у подвір`ї ОСОБА_2 . У даному випадку порушені архітектурні норми будівництва жилого будинку ОСОБА_1 , який будувався ще у 1937 році. Комісія рекомендувала установити за будинком ОСОБА_1 відстань 1,0м для його обслуговування та здійснення поточних ремонтів, земельній комісії встановити межові знаки біля будинку, що належить ОСОБА_2 . Обидві сторони з висновком комісії не погодилися, врегулювання спору не відбулося. (а.с.65-67)

28 січня 2010 року комісією депутатів Межиріцької сільської ради складено акт обстеження присадибної території ОСОБА_1 , в якому зазначено про необхідність постійного відведення снігу та води від житлового будинку, щоб вона не попадала під фундамент. Стара будівля просідає, потребує ремонту та постійної уваги. Проте сусіди ОСОБА_3 не надають доступу до тієї стіни будинку, що виходить до них у двір, вода від опадів з боку тієї стіни потрапляє під фундамент, що призводить до руйнування житла. Комісія вважає, що сусіди ОСОБА_3 повинні дозволяти ОСОБА_1 відкидати сніг та здійснювати ремонт стіни будинку і рекомендувала сусідам вирішити це питання мирним шляхом. (а.с.68-69)

Подібні акти складалися неодноразово, в них зазначалося, що ОСОБА_1 не погоджується з існуючою межею, а сусіди ОСОБА_3 перешкоджають у здійсненні обслуговування та поточних ремонтів стіни будинку ОСОБА_1 , яка виходить до них у двір.

Зокрема 02 червня 2023 року комісією виконавчого комітету Межиріцької сільської ради складено акт візуального обстеження території земельних ділянок суміжних землекористувачів будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , в якому комісією рекомендовано ОСОБА_1 для встановлення фактичної площі земельної ділянки, винесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) залучити землевпорядну організацію з ліцензією на проведення землевпорядних робіт. (а.с.131-132)

Також Павлоградською районною державною адміністрацією на звернення ОСОБА_1 надано відповідь від 05 червня 2023 року, в якій рекомендовано для вирішення межового спору між землекористувачами суміжних земельних ділянок будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , для встановлення фактичної площі земельної ділянки, винесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) залучити землевпорядну організацію з ліцензією на проведення землевпорядних робіт. (а.с.145)

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що вона працювала землевпорядником Межиріцької сільської ради у періоди з 1994 по 1999 рік та з 2008 по 2011 рік. У 2010 році вона виїжджала на обмір земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки була подана заява про межову суперечку. На той час існувала огорожа між домоволодіннями сітка рабиця, яка знаходилася на відстані двох метрів від будинку ОСОБА_1 і таким чином межа була визначена сіткою рабиця. В подальшому цієї сітки вже не було. У погосподарській книзі є запис про право користування ОСОБА_1 земельною ділянкою із зазначенням площі, позивачка фактично користувалася земельною ділянкою та сплачувала земельних податок.

Тобто спір між сторонами виник через те, що на думку ОСОБА_1 при здійсненні приватизації відповідачем земельної ділянки було неправильно встановлено межі земельної ділянки в натурі (на місцевості), позивачка не погоджується із встановленою межею.

Позивачка просить захистити своє порушене право таким чином: визнати недійсною приватизацію відповідачем земельної ділянки, скасувати державну реєстрацію права власності відповідача на земельну ділянку.

При цьому позивачкою не обґрунтовано, яким чином обраний нею спосіб захисту призведе до вирішення існуючого межового спору.

Вимог про відновлення межі позивачкою не заявлено.

У Єдиному державному реєстрі судових рішень під реєстраційним номером 18776441 міститься рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2011 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконавчий комітет Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області про відновлення межі.

З тексту цього рішення видно що ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що вона є землекористувачем земельної ділянки, на якій розташований жилий будинок АДРЕСА_1 . Землекористувачем суміжної земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 є відповідач ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що відповідач переніс межу між їхніми земельними ділянками на два метри вона не має можливості утримувати свій будинок в належному стані, що призвело до його руйнування та завдання матеріальної шкоди.

Апеляційний суд відмовив ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог про відновлення межі з тих підстав, що на час розгляду справи у позивачки відсутнє право власності на будинок, будь яких даних про її право користування земельною ділянкою матеріали справи не містять.

На теперішній час право власності ОСОБА_1 на будинок визнано рішенням суду і належним чином зареєстровано. Тому належним способом захисту порушеного права позивачки та вирішення існуючого межового спору є звернення з позовом до відповідача про відновлення межі.

Відповідність технічної документації із землеустрою вимогам діючого законодавства може бути встановлена за результатами проведення судової експертизи з питань землеустрою, як зазначено у постанові Верховного Суду від 07 червня 2022 року у справі № 599/1466/19.

Визначення межі і площі земельних ділянок, а також їх відповідність правовстановлюючим документам можливо у рамках проведення земельно-технічної експертизи при розгляді справи про відновлення межі.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки сформульовані зокрема у постанові ВП ВС від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18.

Відтак застосування судом того чи іншого способу захисту має приводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19).

Позивачкою обрано неналежний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки задоволення позовних вимог про визнання недійсною приватизації відповідачем земельної ділянки та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку не призведе до вирішення межового спору, який існує між сторонами і не відновить порушеного права позивачки, яка не має доступу до стіни свого будинку, що знаходиться на існуючій межі.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат на сплату судового збору.

Керуючись статтями 264-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Межиріцька сільська рада про визнання недійсною приватизації землі.

Судові витрати на сплату судового збору залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 11 грудня 2023 року.

Учасники справи:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП

-Межиріцька сільська рада, Дніпропетровська область, Павлоградський район, село Межиріч, провулок Виконкомівський, будинок 1, .

Суддя У.М. Болдирєва