У Х В А Л А

07.12.2023 Справа №607/24035/23

місто Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Герчаківська О. Я., ознайомившись із заявою адвоката Матуса Тараса Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, у якій просила заборонити вчинення реєстраційних дій будь-яким органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та яка належить ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та заборонити ОСОБА_6 відчужувати квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як її власнику, у будь-який спосіб.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що предметом позову буде визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності, визнання права власності на 1/4 частку спадкового майна об`єкта нерухомості, визнання правочину недійсним, витребування об`єкта нерухомості з чужого незаконного володіння у власність, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Об`єкт нерухомості - квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Обґрунтування ціни позову: 1 772 625,75 грн. Загальна вартість 1/2 та 1/4 (разом 3/4) об`єкта нерухомості, вартість якого становить 2 363 501 грн, про що зазначено у постанові про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 28 червня 2023 року в рамках ВП № НОМЕР_2.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в тому, що позивачу стало відомо про те, що квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - об`єкт нерухомості, яку вона набула відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № 10 від 15 лютого 2002 року № 1228 спільно з своїм чоловіком, ОСОБА_7 , котрий помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , протиправно набута у власність іншим особам. Доказом того, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_7 є відповідні відмітки у паспорті, свідоцтво про одруження буде надано разом з позовною заявою.

Відповідно до постанови про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу від 28 червня 2023 року в рамках ВП № НОМЕР_2 об`єкт нерухомості перейшов до ОСОБА_5 , який відповідно до договору дарування квартири № 1093 від 20 липня 2023 року подарував його своїй матері, ОСОБА_6 , яка є діючим власником квартири, на підтвердження чого надаються свідоцтво про права власності та договір дарування відповідно.

Оскільки однією з позовних вимог позивача до відповідачів є витребування з чужого незаконного володіння у власність та визнання права власності на 1/4 частку спадкового майна об`єкта нерухомості, яку вона прийняла після смерті ОСОБА_7 , підставами щодо визнання яких є те, що спірний об`єкт нерухомості належить їй сукупно в розмірі 3/4 як спільна сумісна власність подружжя (1/2) та як частка спадкового майна об`єкта нерухомості (1/4).

Перебування квартири у одноосібній власності відповідача 6 змушує позивача звертатися до суду за захистом своїх прав та інтересів, а, оскільки, вимоги позивача стосуються саме квартири, а не іншого майна відповідача 6, остання, отримавши позов та ознайомившись з його змістом, відчує реальну загрозу своєму праву власності з боку позивача та зможе умисно відчужити квартиру сторонній особі на шкоду позивачу, що в свою чергу призведе до того, що для захисту своїх прав та інтересів позивач знову буде змушений витребовувати належну частину квартири вже у нового власника, що істотно ускладнить ефективний захист та поновлення порушених прав.

Виходячи з цього, адвокат Матус Т. А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вважає, що позов має бути забезпечено судом, щоб унеможливити подальші реальні ускладнення для неї шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо спірної квартири та заборони вчинення певних дій відповідачу 6.

Розгляд заяви здійснено судом у строки, визначені ч. 1 ст. 153 ЦПК України, в порядку письмового провадження за наявними у суду матеріалами без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання, що відповідає вимогам ч. 13 ст. 7 та ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов таких висновків.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії.

В силу ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Пункт 6 вказаної Постанови містить роз`яснення про те, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Таким чином, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відтак, проаналізувавши матеріали та доводи заяви про забезпечення позову, враховуючи те, що між сторонами може мати місце спір щодо права власності на частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , суд доходить до висновку про наявність підстав для заборони ОСОБА_6 відчужувати квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як її власнику, у будь-який спосіб, оскільки невжиття саме такого заходу забезпечення позову може істотно ускладнити поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів ОСОБА_1 .

Приймаючи рішення про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, суд дотримується принципів співмірності та пропорційності застосування заходів забезпечення позову, які полягають в дотриманні балансу вимог позивача з можливими негативними наслідками для відповідачів.

ОСОБА_6 є власником квартири, а тому заборона відчуження житла за вищевказаною адресою не скасовує її права володіти і користуватися цією нерухомістю.

Щодо вимог заявника в частині заборони вчинення реєстраційних дій будь-яким органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам які виконують функції державного реєстратора правна нерухоме майно, зокрема, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчиняти будь-які реєстраційні дії у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_6 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), суд роз`яснює, що такі є передчасними, оскільки в матеріалах заяви відсутні відомості про те, що ОСОБА_6 зверталася до таких органів чи осіб для вчинення реєстраційних дій щодо спірної квартири з метою її відчуження в будь-який спосіб.

У відповідності до частин 1-3 ст. 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо:

1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або

2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

З наданих до суду документів, вбачається, що позивач зареєстрована на території України, в матеріалах справа відсутні документи на підтвердження того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, у зв`язку з чим, судом вказане питання одночасно з вирішенням питання щодо забезпечення позову не вирішується.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву адвоката Матуса Тараса Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити часткового.

Заборонити ОСОБА_6 відчужувати квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , як її власнику, у будь-який спосіб.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Копію ухвали про забезпечення позову надіслати учасникам справи та у Відділ державної виконавчої служби у м. Тернополі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Тернопіль, вул. Острозького, 14, 46002, ), Управлінню державної реєстрації Тернопільської міської ради (бульвар Тараса Шевченка, 3, 1 поверх, м. Тернопіль, 46001, ),для негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О. Я. Герчаківська