Справа № 629/7088/23
Провадження № 2-о/629/152/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2023 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Цендра Н., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до відділу обслуговування громадян в Лозівському районні №14 в особі начальника відділу Анни Тертишної про встановлення юридичного факту, який неможливо встановити іншим способом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: встановити, зам. начальника відділу №14 Анною Тертишною у відповідь від 16.11.2023 року надати відомості в неповному та перекрученому вигляді, які неможливо виконати. Зобов`язати ОСОБА_2 надати відомості у вигляді, які можуть виконати батьки загиблих Захисників України, враховуючи їх фізичний та моральний стан. Постановити окрему ухвалу суду про зневажливе ставлення ОСОБА_3 до батька загиблого Захисника України.

Перевіривши позовну заяву й додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про те, що вона підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Таким чином до компетенції суду віднесено встановлення фактів, якщо: у відповідності до закону він породжує юридичні наслідки, а крім цього заявник не може підтвердити іншим шляхом (отриманням або відновленням загублених документів або внесенням виправлень до актового запису).

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

В порушення зазначеним вимог ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою (а не заявою) про встановлення юридичного факту, зазначивши себе в якості позивача замість заявника, а відділ обслуговування громадян в Лозівському районні №14 в особі начальника відділу Анни Тертишної, як відповідача, замість заінтересованої особи.

Також, згідно роз`яснень, наданих судам у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

До компетенції суду віднесено встановлення фактів, якщо: у відповідності до закону він породжує юридичні наслідки, а крім цього заявник не може підтвердити іншим шляхом (отриманням або відновленням загублених документів або внесенням виправлень до актового запису).

Однак з позовної заяви не зрозуміло, який юридичний факт необхідно встановити та які цей факт породжує юридичні наслідки.

Відповідно до вимог ст. 318 ЦПК України заявник разом із заявою про встановлення факту зобов`язаний надати докази про те, що він не може іншим шляхом, ніж судовий, доказати вищезазначений факт. Таким чином, виходячи з даної норми, заявник повинен надати докази того, що він намагався вирішити дане питання досудовим способом та отримав відмову про це. Звертаю увагу заявника на те, що у даній категорії справ заявник зобов`язаний першочергово всі питання по доведенню належності правовстановлюючого документа вирішити у тих організаціях, в обов`язок яких входить зміна, відновлення, виправлення помилок, і тому подібне.

Крім того, відповідно до п.п.2,8,10 ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) сторін та інших учасників справи, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, відповідно до ч.1 ст.318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

В порушення наведених норм, заявником не вказано повну назву юридичної особи - заінтересованої особи; в заяві не надано підтвердження того що заявником не подано іншої заяви із зазначенням цієї ж заінтересованої особи з тим самим предметом та з тих самих підстав; не вказано причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, не зазначено який юридичний факт необхідно встановити та які цей факт породжує юридичні наслідки

Згідно ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху, про що повідомляє заявника і надає йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи наявність у позові зазначених вище недоліків, суддя дійшов висновку про те, що її слід залишити без руху, при цьому заявнику, на виконання ухвали, потрібно усунути вищевказані недоліки заяви, та надати уточнену заяву.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відділу обслуговування громадян в Лозівському районні №14 в особі начальника відділу Анни Тертишної про встановлення юридичного факту, який неможливо встановити іншим способом, залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків заяви, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення заяви без руху, заява вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Наталія ЦЕНДРА