Справа № 577/5925/23
Провадження № 2/577/1343/23

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Буток Т.А.

при секретарі Кузнєцовій О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Конотопської міської ради, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю « Житлово-експлуатаційна дільниця «Сім вітрів» про визнання права власності на кооперативну квартиру,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що в АДРЕСА_1 . Вона проживає та зареєстрована у вказаній квартирі з 08.10.1985 року. Згідно довідки-характеристики КП Конотопського МБТІ № 264 від 31.03.2023 року право власності на вказану квартиру не зареєстровано. Згідно технічного паспорту квартира має загальну площу 30,3 кв. м., житлову площу 15,9 кв.м., вартість квартири становить 77 593грн. Згідно висновку оцінювача про вартість майна від 11.10.2023 року вартість вказаної квартири становить 368 900 грн. Вказана квартира збудована за рахунок пайових внесків позивача, як колишнього члена житлово-будівельного кооперативу № 8 в м. Конотоп, які вона повністю сплатила щодо вказаного кооперативу, але право власності на це житло в установленому законом порядку під час існування ЖБК №8 м. Конотоп не оформила. В подальшому ЖБК №8 ліквідовано, ніяких документів щодо вказаного кооперативу ніде не збереглося. Вона звернулася із заявою до державного реєстратора про реєстрацію вказаної квартири за нею на праві особистої власності. Але в реєстрації їй було відмовлено, оскільки право власності на вказану квартиру станом на 30.12.2012 року не зареєстровано та у неї відсутні будь-які правовстановлюючі документи на даний об`єкт нерухомого майна. Вона на законних підставах у свій час отримала в користування кооперативну квартиру, добросовісно за неї сплатила в повному розмірі пайовий внесок. Іншим шляхом вирішити це питання не можливо, тому вона вимушена звернутися до суду.

Позивача ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, надали заяву, в якій просять розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити (а.с. 48).

Відповідач Конотопська міська рада в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.41).

Третя особа ТОВ ЖЕД «Сім вітрів» в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити без участі представника, при винесені рішення покладається на розсуд суду (а.с.42).

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Згідно з ч. 4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Положеннями ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав є обов`язковою, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 128 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Передачею визнається вручення речі набувачу.

Відповідно до положень ст. 15 Закону України «Про власність», який діяв до вступу в законну силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Вказані норми дублюються у ст. 384 ЦК України (в редакції від 2003 року), де зазначено, що в разі викупу квартири, член житлово-будівельного кооперативу стає власником квартири.

З п. 5-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.09.1987 № 9 «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» вбачається, що судам слід мати на увазі, що згідно із ст. 15 Закону України «Про власність» член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд.

В п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, у разі повного внесення пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, в осіб, які мають право на частку в пайових внесках, виникає право власності на квартиру, дачу, гараж чи інші будівлі.

Згідно витягу з реєстру територіальної громади від 21.03.2023 року №2023/002372127 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до довідки-характеристики КП Конотопського МБТІ № 264 від 31.03.2023 року право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстровано (а.с. 8).

04.04.2023 року виготовлено технічний паспорт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , замовником є ОСОБА_1 , загальна площа приміщення 30,3 кв.м. ( передня - 4,3 кв.м., сан.вузол 2,6 кв.м., кухня 6 кв.м., житлова 15,9 кв.м., шафа 03 кв.м., балкон 1,2 кв.м.) (а.с. 9-11).

Згідно кошторису житлово-будівельного кооперативу №8, вартість 1 кв.м. загальної площі складає 111,37,5 руб., балкон 141 руб. Розрахунок по квартирі АДРЕСА_2 власник ОСОБА_1 станом на 25.01.1988 року складає 3383 руб., балкон 141 руб. Виплачено 40% - 1500 руб. (а.с.12).

З квитанцій про погашення позики Держбанку вбачається, що ОСОБА_1 сплатила позику по особистому рахунку № НОМЕР_1 (а.с. 29-33).

Згідно висновку про вартість майна станом на 11.10.2023 року вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 складає 368 900 грн. 00 коп. (а.с.35).

Відповідно до відповідей архівного відділу виконавчого комітету Конотопської міської ради та Державного архіву Сумської області, документи ЖБК № 8, рішення про ліквідацію ЖБК № 8 та щодо виплат внесків членами ЖБК № 8 на зберігання не надходили (а.с. 13).

01.09.2020 року укладено договір між ТОВ ЖЕД «Сім вітрів» та спвіввласниками будинку за адресою: АДРЕСА_3 про надання послуг з утримання багатоквартирного будинку (а.с.16-25).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 відсутні (а.с. 26).

Таким чином, ОСОБА_1 правомірно свого часу набула право власності на кооперативну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Проте, рішенням № 68752654 від 05.08.2023 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Цап Ю.О., Управління адміністративних послуг Конотопської міської ради Сумської області позивачу було відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки подані для державної реєстрації документи не відповідають вимогам, встановленими Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, оскільки п.80 Порядку державної реєстрації передбачено, що для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно, розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося у результаті діяльності кооперативу, подається довідка такого кооперативу про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі.

Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (ст. 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Ч. 2 ст. 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суд зауважує, що виникнення права власності на будинки, споруди та нерухоме майно не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України в редакції від 2003 року та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції від 2004 року.

Також суд звертає увагу, що лише на підставі Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затверджених Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995 року № 56, Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 року № 121, Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5, передбачалось оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами державної виконавчої влади, місцевого самоврядування членам житлово-будівельного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески.

Отже, на момент набуття права власності ОСОБА_1 на кооперативну квартиру, законодавством не була передбачена як видача свідоцтва про право власності на кооперативну квартиру, так і обов`язкова державна реєстрація права власності на таку квартиру.

За змістом ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як роз`яснено у п. 37 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 року № 5, з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Враховуючи, що у позивача існують перешкоди щодо підтвердження відповідними правовстановлюючими документами її права власності на кооперативну квартиру, набутого нею свого часу правомірно, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 321, 328, 331, 384 ЦК України, ст. 12, 76-81, 89, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 01 вересня 1999 року Конотопським МВ УМВС України в Сумській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 30,3 кв. м., житловою площею 15,9 кв.м, загальною вартістю 368 900 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Конотопського міськрайонного суду протягом 30 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя Буток Т. А.