Справа № 167/930/23
Номер провадження 2-о/167/88/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року м. Рожище

Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гармай І. Т.,

з участю:

секретаря судового засідання Панас О. В.,

представника заявника Колодяжної Н. В.,

представника заінтересованої особи Паш`яна Д. Р. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Рожищенського районного суду Волинської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про встановлення факту постійного проживання на території України

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання на території України.

Стислий виклад доводів заявника та заінтересованої особи.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Щурин Рожищенського району Волинської області. 09 липня 1976 року відділом внутрішніх справ Рожищенського райвиконкому Волинської області заявнику був виданий паспорт громадянина СРСР, серії НОМЕР_1 . Зазначає, що після проголошення незалежності України ОСОБА_1 звертався до паспортного відділу внутрішніх справ Рожищенського райвиконкому Волинської області і 03 березня 1993 року працівниками паспортного столу у паспорті було проставлено відмітку про те, що паспорт серії НОМЕР_1 належить заявнику, як громадянину України, вказані дії засвідчені печаткою і підписом уповноваженої особи.

Вказує, що в листопаді 2022 року ОСОБА_1 з заявою про отримання паспорта громадянина України звернувся до Управління Державної міграційної служби у Волинській області в особі Луцького відділу № 2. Однак в отриманні паспорта йому відмовлено, у зв`язку із ненаданням ним документів, які підтверджують, що станом на 24 серпня 1991 року, на день проголошення незалежності України, він дійсно проживав на її території.

Зазначає, що коли в Україні здійснювався обмін паспортів радянського зразка на паспорт громадянина України ОСОБА_1 знаходився в місцях позбавлення волі. Вказує, що з 28 квітня 1990 року по 23 липня 1990 року ОСОБА_1 утримувався під вартою у Луцькому слідчому ізоляторі та 23 липня 1990 року вибув у виправну колонію № 16 Полтавської області. З 14 лютого 1994 року по 03 липня 1994 року утримувався під вартою в Луцькому слідчому ізоляторі, з 04 липня 1994 року по 11 квітня 1996 року відбував покарання у Маневицькій виправній колонії (№ 42). З 12 квітня 1996 року по 09 вересня 1998 року відбував покарання у Катеринівській виправній колонії (№ 46), звідки звільнений на підставі Закону України «Про амністію» від 24 липня 1998 року № 61-ХІV. Наголошує, що після звільнення з місць позбавлення волі заявник прибув в с. Щурин Волинської області де постійно проживає і на даний час.

Зазначає, що становлення такого факту для заявника необхідно для оформлення належності його до громадянства України та для подальшої видачі паспорта громадянина України. Враховуючи наведене просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року та до нині.

13 вересня 2023 року представником заінтересованої особи подано пояснення на заяву в яких зазначає, що додані до заяви заявником письмові докази не є безспірними та належними, які підтверджують факт постійного (безперервного) його проживання на законних підставах на території України станом на 24 серпня 1991 року або станом на 13 листопада 1991 року. Згідно з відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС у Волинській області місце проживання ОСОБА_1 зареєстрованим або знятим з реєстрації не значиться. За базами даних УДМС у Волинській області інформація щодо документування ОСОБА_1 паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон відсутня. Також звертає увагу на те, що заявник не зазначає конкретної дати вибуття з колонії № 16 Полтавської області. Ураховуючи вищенаведене просить суд в задоволенні заяви відмовити повністю.

Позиція учасників справи.

Заявник ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив.

Представник заявника ОСОБА_2 в судовому засіданні заяву підтримала з підстав наведених у ній, надала пояснення близькі за змістом до обґрунтувань позову, просила заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Представник заінтересованої особи Паш`ян Д. Р. в судовому засіданні підтримав раніше подані письмові пояснення, з урахуванням долучених в судовому засіданні доказів покладався на думку суду, просив ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 28 серпня 2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у справі, судове засідання призначено 18 вересня 2023 року о 10 год 30 хв. Витребувано у ОСОБА_1 докази відмови Луцького відділу № 2 Управління Державної міграційної служби у Волинській області у видачі паспорта громадянина України.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 18 вересня 2023 року розгляд справи відкладено на 10 год 30 хв 16 жовтня 2023 року.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 16 жовтня 2023 року замінено заінтересовану особу - Луцький відділ № 2 Управління Державної міграційної служби у Волинській області на Управління Державної міграційної служби України у Волинській області.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 08 листопада 2023 року розгляд справи відкладено на 13 год 30 хв 05 грудня 2023 року.

Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 04 грудня 2023 року задоволено клопотання представника заінтересованої особи про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази у справі, суд доходить такого висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Щурин Рожищенського району Волинської області, що підтверджується копією паспорта громадянина СРСР серії НОМЕР_1 , виданого 09 липня 1976 року відділом внутрішніх справ Рожищенського райвиконкому Волинської області.

Вироком Рожищенського районного народного суду Волинської області від 22 червня 1990 року ОСОБА_1 був засуджений за ч. 3 ст. 81, ч. 3 ст. 140 КК УРСР до трьох років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна з відбуттям покарання у виправно-трудовій колонії загального режиму. Відповідно до ст. 14 КК УРСР ОСОБА_1 направлено на примусове лікування від алкоголізму.

Згідно повідомлення Державної установи «Маневицька виправна колонія (№ 42)» № 42/5962/9 від 23 листопада 2022 року ОСОБА_1 був арештований 08 лютого 1994 року Рожищенським РВВС, 04 липня 1994 року прибув з державної установи «Луцький слідчий ізолятор» для відбуття покарання, 11 квітня 1996 року етапований до Катеринівської виправної колонії № 46 Рівненської області.

Відповідно до обліково-довідкових картотек установ виконання покарань Західного міжрегіонального управління з питань виконання покарань Міністерства юстиції ОСОБА_1 перебував в місцях позбавлення волі, а саме: з 28 квітня 1990 року по 23 липня 1990 року та з 14 лютого 1994 року по 03 липня 1994 року у Луцькому слідчому ізоляторі (23 липня 1990 року вибув у виправну колонію № 16 Полтавської області); з 04 липня 1994 року по 11 квітня 1996 року у державній установі Маневицька виправна колонія (№ 42); з 12 квітня 1996 року по 09 вересня 1998 року у державній установі Катеринівська виправна колонія (№ 46).

Згідно архівних облікових матеріалів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель с. Щурин Рожищенського району дійсно відбував покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№16)». 30 липня 1990 року прибув із державної установи «Луцький слідчий ізолятор». 27 липня 1993 року звільнений постановою нарсуду Полтавського району та Полтавської області від 27 липня 1993 року згідно з ст. 52 КК України умовно-достроко на 2 місяці 28 днів та вибув за адресою: с. Щурин Рожищенського району Волинської області, що підтверджується копією повідомлення Державної установи «Божковська виправна колонія (№16)» від 16 листопада 2023 року № 15/07/5429/Дм.

З копії довідки про реєстрацію місця проживання особи від 26 вересня 2022 року встановлено, що місце проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 з 02 листопада 1993 року по теперішній час.

Листами Управління державної міграційної служби України у Волинській області Луцький відділ № 2 № 0719-344/0719 від 12 жовтня 2023 року та № 0719-377/0719.1-23 від 16 листопада 2023 року роз`яснено перелік документів, які необхідно подати ОСОБА_1 в Управління державної міграційної служби для документування паспортом громадянина України.

Зміст правовідносин.

Правовідносини виникли щодо встановлення факту постійного проживання заявника на території України для підтвердження належності до громадянства України та отримання паспорта громадянина України.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

У ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Стеттею 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

Частиною 1 ст. 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

У ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, законодавством передбачено встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться й факти, що породжують право особи на підтвердження належності до громадянства України, зокрема постійного проживання на території України.

Встановлення факту постійного проживання на території України на момент проголошення незалежності України або набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення належності до громадянства України відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону.

Вирішуючи питання встановлення належності до громадянства України, необхідно керуватися, крім Закону України «Про громадянство України також Указом Президента України від 27 березня 2001 року N 215/2001 «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок).

Так, відповідно до положень Закону України «Про громадянство України» і Порядку заявник повинен, зокрема, подати документи, що підтверджують народження заявника на території України чи постійне проживання на ній, або підтверджують родинні відносини з такою особою, або рішення суду.

Доказування - це діяльність, яка здійснюється в урегульованому цивільному процесуальному порядку і спрямована на з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін, встановлення певних обставин шляхом ствердження юридичних фактів, зазначення доказів, а також подання, прийняття, збирання, витребування, дослідження і оцінки доказів. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи.

Статтею 3 Закону України «Про громадянство України» регламентовані випадки належності до громадянства України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Згідно з п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції, чинній на момент звернення заявника до суду), встановлення належності до громадянства України стосується:

а) громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року, в тому числі:

осіб, які за станом на 13 листопада 1991 року проходили строкову військову службу на території України і після її проходження залишилися проживати на території України;

осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або за станом на 13 листопада 1991 року відбували покарання в місцях позбавлення волі на території України та перебували у громадянстві колишнього СРСР і до набрання вироком суду законної сили постійно проживали відповідно на території УРСР або проживали на території України;

б) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття і батьки яких належать до категорій, зазначених у підпункті «а» цього пункту;

в) осіб, які за станом на 24 серпня 1991 року або на 13 листопада 1991 року не досягли повноліття та виховувалися в державних дитячих закладах України.

Відповідно до п. 25 Порядку для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, яка постійно проживала до 24 серпня 1991 року на території, що стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили під час постійного проживання особи до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР) (частина перша статті 8 Закону, подає документи, передбачені підпунктами «а»-«в» пункту 24 цього Порядку, а також документ, що підтверджує факт постійного проживання особи на зазначених територіях.

Пунктом 44 Порядку передбачено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання чи народження особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або на інших територіях, що входили на момент її народження чи під час її постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), або документів, що підтверджують відповідні родинні стосунки, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Згідно змісту вироку Рожищенського районного народного суду Волинської області від 22 червня 1990 року ОСОБА_1 був жителем с. Щурин Волинської області. В подальшому, відбував покарання в державній установі «Божковська виправна колонія (№16)». 30 липня 1990 року прибув із державної установи «Луцький слідчий ізолятор», а 27 липня 1993 року звільнений умовно-достроко та вибув за адресою: с. Щурин Рожищенського району Волинської області.

Відтак, станом на 24 серпня 1991 року заявник перебував в місцях позбавлення волі. Відомостей про те, що ОСОБА_1 залишав територію України чи є громадянином іншої держави матеріали справи не містять, та в ході розгляду справи таких не здобуто.

Встановлення факту постійного проживання на території України породжує юридичні наслідки, зокрема дозволить реалізувати право заявника на отримання паспорта громадянина України.

Отже, з огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених вимог, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту постійно проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Щодо судових витрат

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення по справі в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. 258, 263, 293, 315, 264-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , подану в його інтересах представником ОСОБА_2 , заінтересована особа Управління Державної міграційної служби України у Волинській про встановлення факту постійного проживання на території України - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 11 грудня 2023 року.

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Представник заявника: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, місцезнаходження: м. Луцьк, вул. Градний Узвіз, 4 Волинська область, .

Представник заінтересованої особи: Паш`ян Давід Русланович, м. Луцьк, вул. Градний Узвіз, 4 Волинська область.

Головуючий суддя І. Т. Гармай