ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 587/2412/21

провадження № 61-4564 св 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В.,

суддів: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач (відповідач за зустрічним позовом) - акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»;

відповідач (позивач за зустрічним позовом)- ОСОБА_1 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» на постанову Сумського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року у складі колегії суддів: Ткачук С. С., Кононенко О. Ю., Криворотенка В. І.

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2021 року акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» (далі - АТ «ОГС «Сумигаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) природного газу.

Позовна заява обґрунтована тим, що між АТ «Сумигаз» та ОСОБА_1 укладено типовий договір розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 . На ім`я ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

19 листопада 2019 року представниками ПAT «Сумигаз» було складено акт про порушення № 02/3276, в якому зазначено, що у житловому будинку за вказаною адресою встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРС): несанкціонований газопровід, проведений шляхом прихованих заходів у вигляді гумової шланги та металевої трубки до нього, підключеної до газопроводу, що не відповідає наявній виконавчо-технічній документації.

19 грудня 2019 року відбулося засідання постійно діючої комісії АТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення, яка вирішила задовольнити акт про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276 щодо споживача послуги з розподілу природного газу ОСОБА_1 ; виконати перерахунок споживачу за адресою: АДРЕСА_1 . об`ємів необлікованого природного газу згідно абзацу 2 пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС за граничними об`ємами споживання природного газу за період з 19 листопада 2017 року по 18 листопада 2019 року та скласти акт-розрахунок донарахованого об`єму природного газу.

На підставі вказаного протоколу фахівцем AT« Сумигаз» був здійснений розрахунок необлікованих об`ємів природного газу, згідно з яким було здійснено перерахунок за період з 19 листопада 2017 року по 18 листопада 2019 року та нараховано 1530,07 м3 на суму 118 329, 10 грн. Розрахунок було надіслано на адресу відповідача, який оплату за цим розрахунком не здійснив.

Ураховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Сумигаз» 118 329, 10 грн вартості необлікованого (донарахованого) природного газу, а також судові витрати по справі.

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до АТ «Сумигаз» (АТ «ОГС «Сумигаз») про захист прав споживача, стягнення моральної шкоди.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що він є споживачем природного газу, послуги з постачання якого надає АТ «Сумигаз».

19 листопада 2019 року представниками АТ «Сумигаз» відносно нього було складено акт про порушення № 02/3276 щодо несанкціонованого газопроводу, а протоколом засідання постійно діючої комісії АТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення від 19 грудня 2019 року № 144 вказаний акт було задоволено та здійснено перерахунок необлікованого природного газу.

Вказував, що у 2020 році він звертався до суду з позовом до АТ «Сумигаз» про визнання неправомірним та скасування протоколу засідання постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення від 19 грудня 2019 року № 144 та визнання незаконними дій відповідача щодо припинення газопостачання та зобов`язання відновити газопостачання, у задоволенні якого судом було відмовлено (справа № 587/685/20).

Разом з тим після детального вивчення позовної заяви АТ «Сумигаз» про стягнення з нього вартості необлікованого (донарахованого) природного газу у розмірі 118 329, 10 грн, було виявлено, що акт про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276, доданий товариством до позову, суттєво відрізняється від наявного у нього примірника цього акту, який був предметом дослідження у справі № 587/685/20, а саме: дописано слово «прихований» після слів «несанкціонований газопровід» у графі «встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем»; дописано показники лічильника та телефонний номер.

Вказував, під час розгляду справи № 587/685/20 АТ «Сумигаз» посилалось на виявлений несанкціонований газопровід у його домоволодінні, проведений шляхом неприхованих заходів у вигляді гумової шланги та металевої трубки до нього, підключеної до газопроводу. Проте, звертаючись до суду з позовом про стягнення з нього вартості необлікованого (донарахованого) природного газу, АТ «Сумигаз» вже зазначало про виявлення у його домоволодінні несанкціонованого газопроводу, проведеного шляхом прихованих заходів, що має суттєве значення для визначення розміру вартості необлікованого (донарахованого) природного газу. Тобто, примітка «приховані заходи» тягне за собою більш тяжкі наслідки ніж просто виявлений несанкціонований газопровід.

Вищевикладена обставина свідчить про те, що при розгляді акту про порушення постійно діюча комісія АТ «Сумигаз» не мала жодного доказу про наявність будь-яких протиправних дій зі сторони споживача, які б свідчили про наявність самовільного під`єднання до газопроводу, акт про порушення складений за надуманими обставинами, а тому споживачу безпідставно здійснено донарахування об`єму природного газу у розмірі 118 329, 10 грн. Порушення, яке начебто вчинене споживачем, не зафіксоване належним чином, а тому припинення газопостачання з боку АТ «Сумигаз» є незаконним, потягло за собою спричинення споживачу моральної шкоди.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд визнати неправомірним та скасувати протокол засідання комісії АТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення від 19 грудня 2019 року № 144 про задоволення акту про порушення 19 листопада 2019 року № 02/3276 та проведення розрахунків необлікованого природного газу з урахуванням пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРМ, починаючи з 21 вересня 2016 року; визнати незаконними дії відповідача щодо припинення газопостачання у будинку АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача за власний рахунок відновити газопостачання та стягнути на його користь 45 000 грн моральної шкоди.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 25 листопада 2022 року у складі судді Степаненка О. А. позов АТ «ОГС «Сумигаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Сумигаз» 118 329, 10 грн вартості необлікованого (донарахованого) природного газу.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що 19 листопада 2019 року у належному ОСОБА_1 житловому будинку АДРЕСА_1 представниками АТ «Сумигаз» виявлено несанкціоноване втручання у роботу газорозподільної системи шляхом самовільного під`єднання несанкціонованого газопроводу, у зв`язку з чим було складено акт про порушення № 02/3276. Вказаний акт оформлено за участю ОСОБА_1 , акт ним підписаний, зауважень та незгоди із встановленим порушенням останній не висловлював.

На засіданні постійно діючої комісії АТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення, яке відбулося 19 грудня 2019 року, оформлене протоколом, ОСОБА_1 визнав факт наявності несанкціонованого газопроводу у будинку, тобто підтвердив встановлені в акті про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276 обставини несанкціонованого підключення газового обладнання поза обліком вузла обліку.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС позивачем правильно визначено початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу - з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення, а саме з 19 листопада 2017 року по 18 листопада 2019 року, та правильно визначена сума вартості необлікованого (донарахованого) природного газу 118 329, 10 грн, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Сумигаз».

Також суд зауважив, що при складанні акту-розрахунку з обґрунтуванням вартості нарахованої до сплати за необлікований (донарахований) об`єм природного газу на суму 118 329, 10 грн АТ «Сумигаз» виходило з того, що несанкціонований газопровід був проведений ОСОБА_1 саме шляхом прихованих заходів і саме це було враховано при розрахунку розміру сплати за необлікований (донарахований) природний газ.

Порівнявши акти про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276, надані сторонами, суд дійшов висновку, що наданий АТ «ОГС «Сумигаз» примірник цього акту дійсно має дописку «(прихований)» після слів«несанкціонований газопровід», також у ньому дописано показники лічильника і номер телефону. Разом з цим, на думку суду, ця обставина не впливає на висновки суду про обґрунтованість позовних вимог АТ «ОГС «Сумигаз».

Разом з тим суд не вбачав підстав для задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірним та скасування протоколу засідання постійно діючої комісії АТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення від 19 грудня 2019 року № 144 та похідних вимог про визнання незаконними дії відповідача щодо припинення газопостачання та зобов`язання відновити газопостачання у будинку ОСОБА_1 , а також стягнення моральної шкоди, у зв`язку з необґрунтованістю цих вимог та правомірністю дій відповідача.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Сумського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Сумського районного суду Сумської області від 25 листопада 2022 року в частині розміру стягнутого з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Сумигаз» необлікованого (донарахованого) природного газу змінено, а в частині розподілу судових витрат - скасовано.

Зменшено суму стягнутої з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Сумигаз» вартості необлікованого (донарахованого) природного газу з суми у розмірі 118 329, 10 грн до суми у розмірі 13 043, 44 грн.

Компенсовано АТ «ОГС «Сумигаз» в рахунок відшкодування фактично понесених витрат по сплаті судового збору за подання позову в сумі 205, 15 грн за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що АТ «ОГС «Сумигаз» не довело правильності проведеного ним розрахунку об`єму необлікованого природного газу та не надало суду доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 було облаштовано несанкціонований газопровід саме прихованим способом і що його неможливо було виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів. Також позивачем не надано доказів фотофіксації несанкціонованого газопроводу при складанні акту про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів ОСОБА_1 , викладених в його апеляційній скарзі стосовно того, що у АТ «ОГС «Сумигаз» були відсутні підстави для проведення йому перерахунку саме на підставі абзацу 2 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС за два роки, що передували дню виявлення порушення, оскільки такий розрахунок має проводитися за правилами, встановленими абзацом 1 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС, а саме за 6 місяців, що передували дню виявлення порушення. Таким чином, розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за об`єктом споживача ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , має здійснюватися за період з травня 2019 року по листопад 2019 року включно. Відповідно до акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за об`єктом споживача ОСОБА_1 , здійсненого позивачем, сума завданих збитків за вказаний період складає 13 043, 44 грн, а тому суму стягнутої з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Сумигаз» вартості необлікованого (донарахованого) природного газу слід зменшити з 118 329, 10 грн до 13 043, 44 грн.

Разом з тим, апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість заявлених ОСОБА_1 зустрічних позовних вимог в частині визнання неправомірним та скасування протоколу засідання постійно діючої комісії АТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення від 19 грудня 2019 року № 144, оскільки його правомірність підтверджена рішенням Сумського районного суду Сумської області від 03 березня 2021 року у справі № 587/685/20, яке набрало законної сили.

Також апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість заявлених ОСОБА_1 зустрічних позовних вимог про визнання дій АТ «Сумигаз» щодо припинення йому газопостачання незаконними та зобов`язання за власний рахунок відновити газопостачання, з огляду на те, що підпунктом 6 пункту 1 глави 7 розділу VI Кодексу ГРС визначено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/припинення природного газу, у випадку, зокрема, несанкціонованого відбору природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ та наявності заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ. Таким чином, оскільки АТ «Сумигаз» було виявлено несанкціонований відбір природного газу ОСОБА_1 шляхом облаштування несанкціонованого газопроводу і заборгованість за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ станом на день винесення судом першої інстанції рішення по справі останнім погашено не було, то дії АТ «Сумигаз» щодо від`єднання системи опалення будинку споживача від трубопроводу газопостачання є правомірними.

Також апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про стягнення моральної шкоди, оскільки завдання моральної шкоди ним обґрунтовано саме неправомірними діями АТ «Сумигаз», які в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2023 року АТ «ОГС «Сумигаз» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Сумського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року й залишити в силі рішення Сумського районного суду Сумської області від 25 листопада 2022 року.

Підставами касаційного оскарження указаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, вказував, що суд застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 263/7847/18, від 17 лютого 2021 року у справі № 626/1739/17, від 09 лютого 2021 року у справі № 310/823/19 тощо (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України), а також не дослідив належним чином зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 квітня 2023 року касаційне провадження у справі відкрито, витребувано цивільну справу № 587/2412/21 із Сумського районного суду Сумської області.

У квітні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 листопада 2023 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом не враховано, що при виявленні такого порушення як «несанкціонований газопровід» Кодекс ГРС не потребує встановлення куди саме він під`єднаний, ким та коли і чи споживається через нього газ взагалі, адже наявність самовільної врізки вже є самостійним правопорушенням і підставою для зміни режиму нарахування. При цьому дописане в акті про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276 слово «прихований», після слів «несанкціонований газопровід», зроблено оператором з розрахунків олівцем для себе з метою здійснення правильності розрахунку вже після прийнятого комісією рішення, яке зафіксоване протоколом постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення від 19 грудня 2019 року № 144, яким задоволений акт про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276 відносно ОСОБА_1 та зазначено про зміну порядку розрахунку.

Вказує, що акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості на суму 118 329, 10 грн був зроблений саме з урахуванням абазу 2 пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС, про що достеменно знав ОСОБА_1 , оскільки був присутній на засіданні постійно діючої комісії АТ «Сумигаз» 19 грудня 2019 року, де визнав факт наявності несанкціонованого газопроводу у будинку, тобто підтвердив встановлені в акті про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276 обставини несанкціонованого підключення газового обладнання поза обліком вузла обліку.

Апеляційним судом не враховано, що протокол постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення від 19 грудня 2019 року № 144, акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості та рахунок на оплату суми у розмірі 118 329, 10 грн були предметом дослідження у справі № 587/685/20 та визнані судом правомірними з наданням їм відповідної правової оцінки, а тому суд безпідставно змінив суму стягнутої з ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) природного газу з 118 329, 10 грн до 13 043, 44 грн.

Суд першої інстанції на підставі належних та допустимих доказів встановив, що заборгованість ОСОБА_1 перед АТ «ОГС «Сумигаз» становить 118 329, 10 грн та ухвалив законне та обґрунтоване рішення про стягнення з ОСОБА_1 вартості необлікованого (донарахованого) природного газу у вказаному розмірі, яке безпідставно скасовано судом апеляційної інстанції.

Постанова апеляційного суду в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 не оскаржується, а тому в силу частини першої статті 400 ЦПК України в касаційному порядку не переглядається.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 та є споживачем природного газу, постачальником якого є АТ «Сумигаз» на умовах типового договору.

19 листопада 2019 року працівниками АТ «Сумигаз» було складено акт про порушення № 02/3276 відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого було встановлено порушення Кодексу ГРМ: наявність несанкціонованого газопроводу, а саме зміну конструкції ввідного крану шляхом демонтажу конусної пробки крану, приєднаного гумовим шлангом (самовільно під`єднаний гумовий газопровід) довжиною близько 5 метрів. Даний шланг приєднаний на пряму до опалювального приладу, при цьому облік газу ведеться поза лічильником. Крім того на гумовому шлангу була в наявності металева трубка довжиною 30 см, яка направлена у напрямку вхідних дверей і заходить у середину будівлі, при цьому саме металева трубка дає можливість не передавлювати гумовий шланг дверима, що у подальшому сприяє прямому безперебійному газопостачанню, яке проходить без обліку, тобто поза лічильником газу.

Вказаний акт про порушення оформлено за участю ОСОБА_1 та за його підписом. Зауваження до акту з боку споживача ОСОБА_1 висловлені не були.

Порівнявши акт про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276, копія якого міститься на а. с. 9, з копією цього ж акту, що міститься на а. с. 59, суди встановили, що акт про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276 на а. с. 9 дійсно має дописку «(прихований)» після слів «несанкціонований газопровід», також у ньому дописано показники лічильника і номер телефону.

19 грудня 2019 року у присутності ОСОБА_1 відбулось засідання постійно діючої комісії АТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення, на якому задоволено акт про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276.

На засіданні комісії споживач ОСОБА_1 визнав факт наявності несанкціонованого газопроводу, що зафіксовано у протоколі від 19 грудня 2019 року № 144.

Згідно з актом-розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості (1530,07 м3) за період з 19 листопада 2017 року по 18 листопада 2019 року, а також згідно з рахунком на оплату № 69017123 від 28 грудня 2019 року ОСОБА_1 нараховано до спати 118 329, 10 грн. Розрахунок було проведено з урахуванням пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС.

10 січня 2020 року листом від 09 січня 2020 року № 40003.1-Сл-100-0120 AT «Сумигаз» надіслало на адресу ОСОБА_1 акт-розрахунок вартості необлікованого об`єму природного газу, рахунок на оплату на суму 118 329, 10 грн ( а. с. 23). Оплата ОСОБА_1 не була здійснена.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ «Сумигаз» про визнання неправомірним та скасування протоколу засідання постійно діючої комісії з розгляду актів про порушення від 19 грудня 2019 року № 144 та визнання незаконними дій відповідача щодо припинення газопостачання та зобов`язання відновити газопостачання.

Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 03 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 20 травня 2021 року у справі № 587/685/20, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Судові рішення мотивовано тим, що позивачем не доведено, що дії АТ «Сумигаз» є протиправними. При цьому суд виходив з того, що акт про порушення порядку використання природного газу від 19 листопада 2019 року № 02/3276 та протокол засідання комісії від 19 грудня 2019 року № 144 відповідають вимогам закону.

Постановою Верховного Суду від 10 вересня 2021 року у справі № 587/685/20 касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а рішенням Сумського районного суду Сумської області від 03 березня 2021 року та постанова Сумського апеляційного суду від 20 травня 2021 року - без змін.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга АТ «ОГС «Сумигаз» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Між сторонами існує спір щодо здійснення ОСОБА_1 несанкціонованого відбору природного газу, що зафіксовано актом про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276, та наявності підстав для сплати споживачем донарахованих оператором газорозподільної системи об`ємів природного газу внаслідок порушення норм Кодексу газорозподільних систем.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією, врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс ГРС), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498, «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління (оператор ГРС).

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРС Оператора ГРС, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема як сировину, а не для перепродажу.

Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРС взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

За визначенням термінів, які містяться у Кодексу ГРС, несанкціонований газопровід - самовільно під`єднаний газопровід (газовий відвід, штуцер, патрубок), у тому числі без наявного підключеного газового обладнання, фізично з`єднаний, зокрема вварений, врізаний, з газорозподільною системою або газовою мережею внутрішнього газопостачання, витрата (споживання) природного газу через який не обліковується комерційним вузлом обліку (лічильником газу).

Самовільне під`єднання - це під`єднання несанкціонованого газопроводу та/або газових приладів чи пристроїв до газорозподільної системи, внутрішньобудинкової системи газопостачання або газових мереж внутрішнього газопостачання об`єкта споживача з порушенням встановленої законодавством процедури.

Пунктом 1 глави 2 розділу ІХ Кодексу ГРС встановлено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: наявність несанкціонованого газопроводу; несанкціоноване відновлення газоспоживання; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Оператор газорозподільної системи при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право оглядати комерційний вузол обліку газу та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження засобів вимірювальної техніки (ЗВТ), пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в ЗВТ, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу газорозподільної системи - втручання в роботу газорозподільної системи, в тому числі шляхом несанкціонованого відновлення газоспоживання, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або під`єднання несанкціонованого газопроводу, внаслідок чого порушується нормальний режим роботи ГРМ та/або здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 19 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів або фізичною особою, яка є несанкціонованим споживачем, початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

За визначенням термінів, які містяться у Кодексу ГРС, приховані заходи - несанкціоновані заходи, здійснені споживачем чи іншою особою, внаслідок яких здійснюється необліковане (обліковане частково чи з порушенням законодавства) використання природного газу, які неможливо виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів, часткового чи повного демонтажу ЗВТ або дактилоскопічної експертизи чи перевірки метрологічних характеристик ЗВТ.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі, яка переглядається, установлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 та є споживачем природного газу за вказаною адресою, постачальником якого є АТ «Сумигаз» на умовах типового договору.

Установлений факт несанкціонованого відбору природного газу шляхом встановлення несанкціонованого газопроводу підтверджується належними і допустимими доказами, які не спростовані ОСОБА_1 під час розгляду справи, а саме: актом про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276, який задоволено протоколом засідання постійно діючої комісії АТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення від 19 грудня 2019 року № 144, а також судовими рішеннями у справі № 587/685/20.

ОСОБА_1 був присутній на засіданні постійно діючої комісії АТ «Сумигаз», яке відбулося 19 грудня 2019 року, визнав факт наявності несанкціонованого газопроводу у будинку, тобто підтвердив встановлені в акті про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276 обставини несанкціонованого підключення газового обладнання поза обліком вузла обліку.

Разом з тим, ОСОБА_1 не погоджується з періодом розрахунку за два роки, за який позивач (оператор ГРС) визначив об`єм споживання необлікованого природного газу відповідно до абзацу 2 пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС.

Так, вказаною нормою встановлено, що якщо несанкціонований газопровід проведений шляхом прихованих заходів у такому разі початок періоду, за який визначається об`єм необлікованого природного газу, визначається з дня набуття споживачем (фізичною особою) права власності/користування на житлові (підсобні) приміщення, але не більше двох років, що передували дню виявлення порушення.

Разом з цим за змістом абзацу 1 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС у разі виявлення несанкціонованого газопроводу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Отже суттєвою обставиною при проведенні споживачу розрахунку об`єму необлікованого природного газу визначальне значення має саме спосіб облаштування несанкціонованого газопроводу чи несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, від якого залежить правильність розрахунку об`єму необлікованого (донарахованого) природного газу.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши наявні у справі докази та давши їм належну оцінку, правильно виходив із того, що АТ «ОГС «Сумигаз» не надано належних і допустимих доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 було облаштовано несанкціонований газопровід саме прихованим способом і що його неможливо було виявити без використання спеціальних технічних засобів, проведення земельних робіт, демонтажу будівельних конструкцій чи оздоблювальних матеріалів. Доказів фотофіксації несанкціонованого газопроводу при складанні акту про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276 суду також не надано, а отже АТ «ОГС «Сумигаз» не довело правильності проведеного ним розрахунку об`єму необлікованого (донарахованого) природного газу саме на підставі абзацу 2 пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС.

За таких обставин апеляційний суд дійшов правильного висновку, що висновки суду першої інстанції в частині того, що зазначення в акті про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276 позначки «прихований» після слів «несанкціонований газопровід», що зроблена оператором розрахунків для себе з метою здійснення правильності розрахунку вже після прийнятого комісією рішення від 19 грудня 2019 року, не впливає на обґрунтованість позовних вимог АТ «ОГС «Сумигаз», - є помилковими, оскільки від способу облаштування несанкціонованого газопроводу залежить правильність розрахунку об`єму необлікованого (донарахованого) природного газу.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість доводів ОСОБА_1 стосовно того, що у АТ «ОГС «Сумигаз» були відсутні підстави для проведення йому перерахунку саме на підставі абзацу 2 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС за два роки, що передували дню виявлення порушення, оскільки такий розрахунок має проводитися за правилами, встановленими абзацом 1 пункту 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС, а саме: за 6 місяців, що передували дню виявлення порушення.

Отже, апеляційний суд правильно вказав на те, що розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за об`єктом споживача ОСОБА_1 має здійснюватися за період з травня 2019 року по листопад 2019 року включно, що відповідно до наданого позивачем акта-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості складає суму 13 043, 44 грн, а тому дійшов обґрунтованого висновку про зменшення суми стягнутої з ОСОБА_1 на користь АТ «ОГС «Сумигаз» вартості необлікованого (донарахованого) природного газу з 118 329, 10 грн до 13 043, 44 грн, з яким погоджується й суд касаційної інстанції.

Доводи касаційної скарги про те, що саме комісією задоволений акт про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276 та зазначено про зміну порядку розрахунку, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що незважаючи на затвердження комісією акту про порушення та визначення нею порядку обрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу ОСОБА_1 , обрахунок було проведено з порушенням норм чинного законодавства та без врахування фактичних обставин справи, зокрема, не встановлено в який саме спосіб здійснено облаштування несанкціонованого газопроводу споживачем.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що зміна комісією порядку розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу ОСОБА_1 не є беззаперечним доказом обґрунтованості розміру заявлених АТ «ОГС «Сумигаз» до стягнення грошових сум, оскільки обов`язок доведення їх правильного обрахування у відповідності до вимог частини першої статті 81 ЦПК України лежить саме на товаристві, як газопостачальнику, а оцінка їх обґрунтованості здійснюється судом з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів.

Посилання у касаційній скарзі на преюдиційні судові рішення у справі № 587/685/20, якими встановлена правомірність акту про порушення від 19 листопада 2019 року № 02/3276 та протоколу постійно діючої комісії від 19 грудня 2019 року № 144 про задоволення цього акту - є безпідставними, оскільки судом у вказаній справі надавалась відповідна правова оцінка саме акту про порушення та протоколу про його задоволення та не досліджувалась правомірність нарахування їх підставі об`єму необлікованого (донарахованого) природного газу саме на підставі абзацу 2 пункту 1 глави 3 розділу XI Кодексу ГРС.

Слід зазначити, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).

Порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Таким чином, оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції у межах доводів касаційної скарги ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, і суд під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Посилання касаційної скарги на неврахування судом апеляційної інстанції висновків, викладених у постановах Верховного Суду, є безпідставним, оскільки висновки апеляційного суду не суперечать висновкам, викладеним у зазначених заявником у касаційній скарзі постановах.

Інші доводи касаційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з висновками апеляційного суду стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом апеляційної інстанції, який їх обґрунтовано спростував. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.

Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову апеляційного суду - без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, відсутні.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» залишити без задоволення.

Постанову Сумського апеляційного суду від 23 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Шипович