Справа №:755/6760/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2023 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 559 530,00 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що між ОСОБА_2 та АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є AT «Правекс-Банк», було укладено кредитний договір №616-001/06Р від 21 лютого 2006 року, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит для споживчих потреб у сумі 40 000,00 доларів США на строк 20 років з 21 лютого 2006 року до 21 лютого 2026 року. Для забезпечення виконання позичальником зобов`язань, взятих на себе за кредитним договором від 21 лютого 2006 року №616-001/06Р, між АКБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_3 23 лютого 2006 року було укладено договір поруки №616-001/06Р, відповідно до умов якого позивач зобов`язалась відповідати за своєчасне та повне виконання зобов`язань боржником - ОСОБА_2 , що виникають з кредитного договору від 21 лютого 2006 року №616-001/06Р. Однак, відповідач порушила умови кредитного договору та припинила виплати, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 65055,81 доларів США. Позивач зазначає, що даний факт ОСОБА_2 від позивача приховала, повідомлень від банку про наявність у ОСОБА_2 заборгованості по кредиту позивач не отримувала, оскільки такі повідомлення приходили на адресу, за якою вона не була зареєстрована і за якою не проживала. В жовтні 2019 року було заблоковано всі банківські картки позивача, у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження про стягнення боргу на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 січня 2016 року. Зазначає, що про розгляд справи у суді та винесене рішення їй також не було відомо. Шляхом тривалих переговорів з представниками AT «Правекс-Банк» було досягнуто згоди щодо зменшення розміру боргу ОСОБА_2 з 65 055,81 доларів США до 30 000,00 доларів США. Від виплати зазначеної суми ОСОБА_4 ухилилася, тому позивач, як поручитель, виконала зобов`язання за боржника у сумі 20 000,00 доларів США. Залишок суми боргу у 10 000,00 доларів США погодився виплатити чоловік ОСОБА_2 , громадянин Франції - ОСОБА_5 . З метою повернення грошових коштів позивач неодноразово зверталася до відповідача та її чоловіка з відповідною вимогою, але до цього часу жодної суми не повернуто. За таких обставин позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Оскільки до позивача перейшли права кредитора в кредитному зобов`язанні в розмірі 20 000,00 доларів США, позивач просить стягнути з відповідача 559 530,00 грн, що на день подачі позовної заяви за встановленим НБУ курсом дорівнює 20 000,00 доларів США.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 13 травня 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Копія вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами неодноразово були направлені за зареєстрованим місцем проживання відповідача, проте відповідачем отримані не були, конверт повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідач не скористалась своїм правом на подання відзиву на позовну заяву.

Таким чином, суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, які на них ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст.81 ЦПК України також визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень»).

З Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 11 січня 2016 року у справі №756/11462/15-ц задоволено позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» заборгованість за кредитним договором від 21 лютого 2006 року №616-001/06Р у сумі 65055 доларів США 81 цент. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-Банк" судовий збір у сумі 1827 гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Правекс-Банк" судовий збір у сумі 1827 гривень 00 копійок.

Вказаним рішенням суду встановлено наступне:

«…між АКБ "Правекс-Банк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Правекс-Банк", та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №616-001/06Р від 21.02.2006 року, відповідно до умов якого позивачем надано ОСОБА_2 кредит для споживчих потреб у сумі 40000,00 доларів США на строк 20 років з 21.02.2006 року до 21.02.2026 року. Процентна ставка за користування кредитом становить 13% річних. Погашення кредиту здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів рівними частинами в сумі 167,00 доларів США до 10 числа наступного місяця (а.с.13-16)...»

«…Для забезпечення виконання позичальником зобов`язань, взятих на себе за кредитним договором від 21.02.2006 року №616-001/06Р, між АКБ "Правекс-Банк", правонаступником якого є ПАТ КБ "Правекс-Банк", та ОСОБА_6 23.02.2006 року було укладено договір поруки №616-001/06Р, відповідно до умов якого ОСОБА_6 зобов`язалася відповідати за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань, які виникають з кредитного договору від 21.02.2006 року №616-001/06Р (а.с.17-18)…».

Вищевказані кредитний договір та договір поруки наявні в матеріалах справи, що розглядається в даному судовому провадженні (а.с.4-7, 8-9)

Як убачається з матеріалів справи, після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с.15, 16)

За змістом відповіді АТ «Правекс Банк» від 10 березня 2020 року №1305/09-01-4-1БТ, банком прийнято рішення щодо добровільного врегулювання заборгованості за кредитним договором №616-001/06Р, а саме: банк має намір застосувати щодо клієнта ОСОБА_2 процедуру прощення залишку заборгованості за кредитним договором за умови внесення в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором грошових коштів в сумі 30 000,00 доларів США одним платежем. (а.с.11)

28 серпня 2020 року ОСОБА_1 внесено на рахунок 20 000,00 доларів США (еквівалент у гривні 549 230,00 грн) з призначенням платежу: поповнення рахунку для погашення заборгованості по кредиту №616-001/06Р, ОСОБА_4 , що підтверджується квитанцією та випискою банку (а.с.12, 13).

22 грудня 2020 року АТ «Правекс Банк» видано довідку №555/2269, за змістом якої станом на 07 грудня 2020 року зобов`язання за кредитним договором №616-001/06Р від 21 лютого 2016 року ОСОБА_4 перед АТ «Правекс Банк» виконані у повному обсязі. (а.с.14)

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 512 ЦК України підстави заміни кредитора у зобов`язанні виникають у разі виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника. До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. До кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним.

Таким чином ч. 3 ст. 556 ЦК України встановлює, що до кожного з кількох поручителів, які виконали зобов`язання, забезпечене порукою, переходять права кредитора у розмірі частини обов`язку, що виконана ним.

Отже, фактично вказане положення закріплює можливість виникнення у поручителя всього права вимоги до боржника в частині виконаного зобов`язання у разі часткового виконання поручителем кредитного зобов`язання боржника.

Крім того, така можливість підтверджується і ч. 1, 2 ст. 544 ЦК України, відповідно до яких боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Таким чином, правовий аналіз норм ч. 1, 2 ст. 544, ч. 2, 3 556 ЦК України дає підстави для висновку про те, що у разі виконання поручителем зобов`язання замість божника до поручителя переходить усі права вимоги у частині виконаного ним зобов`язання, а не усі за договором. При цьому таке право вимоги поручителя не залежить від повного чи часткового виконання поручителем первісного зобов`язання, оскільки переходить саме у частині виконаного поручителем, а не взагалі всього зобов`язання.

Отже, обсяг права вимоги поручителя має відповідати обсягу задоволених поручителем вимог кредитора за основним зобов`язанням. Тобто, якщо поручителем тільки частково виконано зобов`язання боржника, то поручитель набуває право вимоги до боржника лише у цій частині. Повне ж виконання поручителем зобов`язання боржника передбачає і повне відшкодування витрат поручителя.

Вищевказані положення норм матеріального права надають поручителю можливість компенсувати виконане ним зобов`язання замість боржника.

За дослідженими судом доказами, позивачем була погашена заборгованість за кредитним договором в сумі 20 000,00 доларів США, що станом на дату внесення платежу становило 549 230,00 грн.

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Позивач просить стягнути з відповідача 559 530,00 грн, що за офіційним курсом НБУ станом на дату звернення з даним позовом до суду дорівнює 20 000,00 доларів США.

Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, стягнення з відповідача на користь позивача 559 530,00 грн.

Крім того, в порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5 595,30 грн.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 15, 16, 512, 533, 544, 553, 554, 556 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 10, 76-82, 89, 141, 209, 247, 263-265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів - задовольнити

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 559 530,00 грн та судовий збір у розмірі 5 595,30 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя: