Єдиний унікальний номер: 448/1212/22
Провадження № 2/448/53/23
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29.05.2023 м. Мостиська

Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Гіряк С.І.,

за участі секретаря судового засідання Семен І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Мостиська цивільну справу за позовом:

позивача 1 ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ),

позивача 2 ОСОБА_2 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ),

позивача 3 ОСОБА_3 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ),

позивача 4 ОСОБА_4 , (місце проживання: АДРЕСА_1 )

до

відповідача Мостиської міської ради Львівської області (місцезнаходження: вул.Грушевського, 6, м.Мостиська, Яворівського району, Львівської області, індекс:81300),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович (місцезнаходження: вул. Грушевського, 22, м.Мостиська, Яворівського району, Львівської області, індекс: 81300);

ОСОБА_5 (місце проживання: АДРЕСА_2 )

вимоги позивачів: про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

учасники справи не з`явилися

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції позивачів та відповідача

1. Позивачі 19.09.2022 звернулися до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_3 в порядку спадкуванняпокликаючись на те, що вказане будинковолодіння належитьдо суспільної групи колгоспний двір.

2. Зазначають, що станом на 15.04.1991 у даному будинку проживали та вели підсобне господарство: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 їх бабуся, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - батько, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мати, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 позивач, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 дружина позивача, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

3. Вказують, що за таких умов вищезазначене будинковолодіння належало на праві спільної сумісної власності членам двору, а саме: ОСОБА_6 1/5 частки, ОСОБА_7 , 1/5 частки, ОСОБА_8 , 1/5 частки, ОСОБА_1 , 1/5 частки, ОСОБА_2 , 1/5 частки.

4. Зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_6 , проте за життя своїм майном не розпорядилася. Після її смерті з урахуванням належних їх часток, як членам колгоспного двору стало належати: ОСОБА_7 7/30, що становить 42/180, ОСОБА_8 , 7/30, що становить 42/180, ОСОБА_1 , 7/30, що становить 42/180, ОСОБА_2 , 7/30, що становить 42/180, ОСОБА_3 , 1/30, що становить 6/180, ОСОБА_4 , 1/30, що становить 6/180.

5. Також зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_9 померла ОСОБА_8 , яка за життя склала заповіт, що не змінювався і не відмінявся, яким все своє майно заповіла ОСОБА_4 , який був посвідчений секретарем Крукеницької сільської ради Мостиського району Львівської області. ОСОБА_4 подав заяву на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , як спадкоємець обов`язкової частки. Тому, після смерті ОСОБА_8 частки будинковолодіння були в розмірі: ОСОБА_7 49/180, а ОСОБА_4 41/180.

6. Посилаються на те, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_10 , за життя склав заповіт на все майно в користь ОСОБА_1 , який був посвідчений секретарем Крукеницької сільської ради Мостиського району Львівської області.

7. Зазначають, що після смерті ОСОБА_7 успадкував частку в розмірі 49/180, він звернувся до приватного нотаріуса Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. за оформленням своїх спадкових прав із заявою про прийняття спадщини за заповітом від 01.10.2020, була заведена спадкова справа за номером у нотаріуса № 258/2021. Однак, приватний нотаріус Яксманицький Р.С. позивачу ОСОБА_7 відмовив у видачі Свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок (колгоспний двір) після смерті його батька та роз`яснив, що для реалізації права на спадкування вказаного житлового будинку або його частки йому слід звернутися в суд.

8. Оформити право власності на будинковолодіння в позасудовому порядку йому не вдалося, через що він вимушений звернутися до суду.

9. Позивачі просять визнати за ОСОБА_1 91/180 частку будинковолодіння, за ОСОБА_2 42/180 частки, за ОСОБА_4 41/180 частки, за ОСОБА_3 6/180 частки.

10. Представник відповідача відзиву не надав.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи

11. У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання позивач ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі і та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання позивач ОСОБА_4 не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі і та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

У судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі і та зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

12. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить суд розглянути справу без його участі.

13. Третя особа приватний нотаріус Яворівськогорайонного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Р.С. у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у без його участі.

14. Третя особа ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні 20.02.2023 пояснила, що є дочкою померлого ОСОБА_7 , який був членом колгоспного двору АДРЕСА_3 , зверталася із заявою до нотаріуса. Вказала, що позовні вимоги заперечує повністю.

В судове засідання 29.05.2023 ОСОБА_5 не з`явилася, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, причин неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи не скерувала.

15. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України, тому учасників справи неявка не перешкоджає розгляду справи без їх участі.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

16. Ухвалою судді від 22.09.2022 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

17. Ухвалою суду від 19.10.2022 витребувана у приватного нотаріуса Яксманицького Р.С. спадкова справа після смерті ОСОБА_7 .

18. Ухвалою суду від 22.11.2022 підготовче судове засідання було відкладено та визнано обов`язковою явкою в судове засідання учасників справи.

19. Ухвалою від 27.12.2022 ОСОБА_5 залучено у якості третьої особи до участі у справі, як дочку померлого ОСОБА_7 , з тих підстав, що судове рішення у справі про визнання права власності в порядку спадкування може вплинути на її права та обов`язки, учасники справи в підготовче судове засідання не з`явилися.

20. Ухвалою від 20.02.2023 суд постановив відмовити у прийнятті визнання позову відповідачем Мостиською міською радою Львівської області та продовжити розгляд справи, підготовче провадження в даній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду.

21. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Обставини справи, встановлені Судом

22. Житловий будинок у АДРЕСА_3 , являвся колгоспним двором, з 1988 по 1991 його членами були: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - бабуся, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - батько, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 мати, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 заявник, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 дружина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 син, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується довідкою старости №5 виконавчого комітету Мостиської міської ради Львівської області № 384 від 14.06.2022 та копією по господарської книги №5 по селу Крукеничі за 1988-1991.

23. На час смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6 проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_3 , разом з нею проживали і були зареєстровані зять ОСОБА_7 , дочка ОСОБА_8 , внук ОСОБА_1 , дружина внука ОСОБА_2 , правнук ОСОБА_3 , правнук ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою №383 від 14.06.2022 виконавчого комітету Мостиської міської ради Львівської області.

24. ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 26.01.2012. На час смерті вона була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_3 , разом з нею були зареєстровані та проживали чоловік ОСОБА_7 , син ОСОБА_1 , невістка ОСОБА_2 , внук ОСОБА_3 , внук ОСОБА_4 , що підтверджується довідкою №385 від 14.06.2022 виконавчого комітету Мостиської міської ради Львівської області.

25. 28.11.2011 ОСОБА_8 склала заповіт, посвідчений секретарем Крукеницької сільської ради Лазорко Л.К., згідно з яким все своє майно заповіла ОСОБА_4 .

26. Після смерті ОСОБА_8 , спадщину прийняв її внук ОСОБА_4 .

27. ІНФОРМАЦІЯ_10 помер ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 21.04.2021. На час смерті був зареєстрований та проживав в АДРЕСА_3 , разом з ним були зареєстровані та проживали ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , згідно довідки №386 від 14.06.2022 виконавчого комітету Мостиської міської ради Львівської області.

28. 31.01.2011 ОСОБА_7 склав заповіт, посвідчений секретарем Крукеницької сільської ради Лазорко Л.К., згідно з яким все своє майно заповів ОСОБА_1 .

29. Позивач ОСОБА_1 заявою від 23.05.2022 звернувся до приватного нотаріуса Яворівськогорайонного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 та була заведена спадкова справа за № 528/2021.

30. Оформити право власності на спірне будинковолодіння в позасудовому порядку позивачам не вдається, через відсутність правовстановлюючих документів на зазначене майно у померлого, що підтверджується листом приватного нотаріуса Яворівськогорайонного нотаріального округу Львівської області Яксманицького Р.С. вих. №307/02-14 від 23.05.2022.

31. Із матеріалів спадкової справи 528/2021 після смерті ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_5 є його дочкою, яка звернулася із заявою від 29.05.2021 про прийняття спадщини після смерті батька, тому ухвалою від 27.12.2022 ОСОБА_5 залучено у якості третьої особи до участі у справі, як дочку померлого ОСОБА_7 .

V. Зміст спірних правовідносин, норми права, які застосував Суд, та мотиви їх застосування

Судом встановлено, що позивачі звернулися до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок в цілому, зокрема в порядку спадкування.

32. Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, при цьому, створивши учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

33. У відповідності з пунктом 1 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. десятий п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Відповідно до положень ст.1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з цим принципом норми цивільного законодавства не передбачають такого способу захисту як визнання дійне законними.

34. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

35. У відповідності до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

36. Згідно статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

37. Відповідно до змісту статей 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

38. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

39. За змістом статей 42, 48 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи в цивільному процесі є, зокрема, сторони, треті особи. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач.

Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня матеріальна і процесуальна заінтересованість у справі. Саме сторони є суб`єктами правовідносин, з приводу яких виник спір.

40. Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

41. Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права.

42. На позивачеві лежить обов`язок довести, що саме йому належить оспорюване право, а вказаний ним відповідач зобов`язаний виконати покладений на нього законом або договором обов`язок.

43. Частиною другою статті 51 ЦПК України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

44. Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача.

Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

45. Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Такий висновок узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у цивільній справі № 523/9076/16-ц.

46. Законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

47. Як зазначено вище, приписами статті 51 ЦПК України суд першої інстанції може залучити до участі у справі співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем лише за клопотанням позивача.

48. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

49. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року в справа № 344/17464/15-ц (провадження № 61-11184св20) вказано, що «відповідно до частин першої - четвертої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала. За клопотанням нового відповідача або залученого співвідповідача розгляд справи починається спочатку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

50. Виходячи з наведеного, якщо позивач не заявляє клопотання про залучення інших співвідповідачів у справах, в яких наявна обов`язкова співучасть, тобто коли неможливо вирішити питання про обов`язки відповідача, одночасно не вирішивши питання про обов`язки особи, не залученої до участі у справі в якості співвідповідача, суд відмовляє у задоволенні позову (постанова Верховного Суду від 26 січня 2022 року в справі № 457/726/17 (провадження № 61-43201св18).

51. З урахуванням вказаного визначення позивачем у позові складу сторін у справі (позивача та відповідача) має відповідати реальному складу учасників спору у спірних правовідносинах та має на меті ефективний захист порушених прав (свобод, інтересів) особи, яка вважає, що вони порушені, із залученням необхідного кола осіб, які мають відповідати за позовом.

52. За правилами статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Згідно з процесуальним законодавством сторони мають певні права та обов`язки, реалізація яких, як правило, залежить від самих учасників процесу.

Надання доказів на підтвердження доводів і обставин, на які позивач посилається як на підставу свої вимог, є обов`язком саме позивача, і їх ненадання є неналежним виконання процесуальних прав та свідчить про те, що позивач не вчиняє активних дій для доведення обґрунтованості своїх вимог перед судом.

53. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

54. У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Своїми процесуальними правами сторони під час розгляду вищевказаної цивільної справи розпорядились на власний розсуд.

VІ. Висновки Суду

55. У справі, яка розглядається судом встановлено, що позивачі звернулися до суду із позовом до Мостиської міської ради Львівської області про визнання права власності на житловий будинок в цілому, зокрема в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 , оскільки оформити право власності на спірне будинковолодіння в позасудовому порядку позивачам не вдається, через відсутність правовстановлюючих документів на зазначене майно у померлого, що підтверджується листом приватного нотаріуса.

56. Згідно вимог закону, відповідачами у справі про визнання права власності в порядку спадкування є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

57. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

58. Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

59. У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі № 265/6868/16-ц (провадження № 61-34234св18) зроблено висновок про те, що у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку його відсутності, усунення від права на спадкування, неприйняття ним спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

60. Із матеріалів спадкової справи 528/2021 після смерті ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_5 є його дочкою та 29.06.2021 зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, тому ухвалою від 27.12.2022 ОСОБА_5 залучено у якості третьої особи до участі у справі, як дочку померлого ОСОБА_7 , з тих підстав, що судове рішення у справі про визнання права власності в порядку спадкування може вплинути на її права та обов`язки, учасники справи в підготовче судове засідання не з`явилися.

61. Крім того, у неодноразово призначені судові засідання: 22.11.2022, 27.12.2022, 30.01.2023, 20.02.2023,16.03.2023, 28.04.2023, 29.05.2023 позивачі, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, жодного разу не з`явилися, натомість подали до суду заяви, кожен від свого імені, в які просять суд справу розглянути без їх участі та зазначають, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

62. Також і представник відповідача жодного разу у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову та просить суд розглянути справу без його участі.

63. Третя особа ОСОБА_5 , яка залучена до участі у справу згідно ухвали суду, в підготовчому судовому засіданні 20.02.2023 пояснила, що є дочкою померлого ОСОБА_7 , який був членом колгоспного двору АДРЕСА_3 . Вказала, що позовні вимоги заперечує повністю.

64. Зазначені обставини переконливо доводять те, що спір щодо спадкового майна після смерті ОСОБА_7 , який не оформив на нього належних правовстановлюючих документів, існує саме між позивачами: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , оскільки остання як спадкоємець після смерті батька в підготовчому судовому засіданні заперечила позовні вимоги позивачів, та після смерті батька зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після його смерті, що свідчить про її дійсний правовий інтерес до спадкового майна.

65. Також із змісту долученої до позову заяви позивача ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину до приватного нотаріуса від 23.05.2022 після смерті батька ОСОБА_1 , судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 у такій заяві зазначає, що спадкоємцем до обов`язкової частки у спадщині є дочка померлого ОСОБА_5 . Даний факт свідчить про те, що позивачу було відомо про наявність іншого спадкоємця після смерті батька.

66. Разом із цим, звертаючись до суду із даним позовом із позовними вимогами про визнання права власності на житловий будинок, зокрема в порядку спадкування після смерті батькасторона позивача визначила відповідачем у справі лише Мостиську міську раду Львівської області як орган місцевого самоврядування, що суперечить вимогам ст. 1223 ЦК України.

67. Пред`явлені у цій справі позивачами вимоги безпосередньо стосуються прав та обов`язків ОСОБА_5 та не можуть бути розглянуті судом у спорі, в якому її не було залучено відповідачем (співвідповідачем), оскільки лише за наявності належного складу відповідачів у справі суд вправі вирішувати питання про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.

ОСОБА_5 не може бути позбавлена права при розгляді даного спору захищати свою правову позицію, як відповідач, заперечувати доводи позову, наводити свої доводи та міркування, доводити законність своїх дій тощо.

68. Без залучення належного кола відповідачів позовні вимоги не можуть бути вирішені, клопотання про її залучення до участі в справі в якості відповідача (співвідповідача) від позивачів не надходило.

А тому при відсутності належних відповідачів, суд не дає правової оцінки обґрунтованості позовних вимог в цій частині та представленим позивачем доказам, оскільки така оцінка може бути надана судом під час розгляду справи з усіма належними відповідачами.

69. При цьому суд позбавлений права самостійно заміняти неналежного відповідача або залучати співвідповідача, оскільки така ініціатива повинна виходити від позивача, який повинен подати відповідне клопотання.

70. Слід зазначити, що вирішення даного спору належним чином без участі у справі належного відповідача, в даному випадку ОСОБА_5 , було б прямим порушенням прав особи, яка не залучена до участі у справі у якості відповідача, і до якої мав би бути пред`явлений даний позов.

При цьому, не можна покладати на третіх осіб будь-яких матеріально-правових обов`язків, а також установлювати чи захищати їх права, тобто виносити рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб.

71. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи (постанова Верховного Суду від 17 листопада 2021 року в справі № 755/5684/18-ц).

72. В рішенні ЄСПЛ «Суомінен проти Фінляндії» (№ 37801/97, 01.07.2003р. §36) зазначено, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доводів сторін на підтвердження їхніх позицій, - суд зобов`язаний виправдовувати свої дії і наводити обґрунтування своїх рішень.

73. Також в рішенні «Гірвісаарі проти Фінляндії" (№ 49684/99, 27.09.2001р. §30) ЄСПЛ вказує: «ще одне призначення належно обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам спору, що вони були почуті; також, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд судом вищестоящої інстанції; лише за умови винесення обґрунтованого рішення забезпечується публічний контроль за здійсненням правосуддя».

74. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, з наведених вище мотивів та підстав.

75. Відомості, які б спростовували даний висновок суду, відсутні, а інше вирішення спору не відповідало б таким засадам цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (ст.3 ЦК України).

76. Інші доводи та посилання сторін суд залишає поза увагою з огляду на відсутність їх значення для вирішення спору.

77. Крім того, слід звернути увагу, що позивачі не позбавлені можливості повторно звернутися з таким позовом до належного кола відповідачів.

VІІ. Розподіл судових витрат

78. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

79. Враховуючи вимоги ЦПК України і те, що у задоволенні позову позивачам було відмовлено у повному обсязі, понесені стороною судові витрати слід залишити за ними.

З наведених підстав та керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263- 265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, Суд,

у х в а л и в:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Мостиської міської ради Львівської області, треті особи: Приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, ОСОБА_5 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування відмовити.

2. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

3. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

4. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складений 08.06.2023.

Відомості щодо учасників справи:

Позивачі: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ;

ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 ;

Відповідач: Мостиська міська рада Львівської області, місце знаходження: вул.Грушевського, 6, м.Мостиська, Львівської області, індекс 81300; ;

Треті особи: Приватний нотаріус Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Яксманицький Роман Степанович, місцезнаходження: вул.Грушевського, 22, м.Мостиська, Яворівського району, Львівська обл., індекс: 81300;

ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Світлана ГІРЯК