Провадження № 2/537/1178/2023
Справа № 405/4113/23
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2023 в м. Кременчуці Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Фадєєвої С.О. за участю секретаря судових засідань Супруненко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, де просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , зареєстрований 21.08.2004 у відділі РАЦС Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області за актовим записом № 277.

На обґрунтування позову зазначив, що з 21.08.2004 вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказав, що спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сумісне життя припинили з 2010 року. Збереження сім`ї є неможливим, примирення між ними виключено. Спору про поділ майна немає. З урахуванням викладеного просив позовні вимоги задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. В заяві також вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та просила розгляд справи проводити у її відсутність.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 21.08.2004 у відділі РАЦС Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 . В шлюбі сторони мають повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

В судовому засіданні встановлено, що з 2010 року між сторонами припинені шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства вони не ведуть, що не заперечується відповідачкою. У сторін відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Бажання та наміру відновити нормальні сімейні стосунки сторони не мають.

Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі статтею 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Відповідно до частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із положеннями пункту 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ст.111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В ході розгляду справи сторонами клопотання про надання їм часу для примирення не заявлялися.

Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зважаючи на те, що відповідач не висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе залишити їй прізвище, набуте внаслідок укладення шлюбу.

Приймаючи до уваги ту обставину, що сторони не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, наміру поновлювати сімейні стосунки не мають; відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 141, 263- 265 ЦПК України, ч. 3 ст.105, ст.110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21.08.2004 у відділі РАЦС Крюківського районного управління юстиції м. Кременчука Полтавської області за актовим записом № 277 між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 залишити прізвище, набуте у шлюбі, « ОСОБА_5 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: С.О.Фадєєва