УХВАЛА

Іменем України

"04" грудня 2023 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й. розглянувши заяву представника заявника адвоката Полонської Людмили Миколаївни в інтересах заявника ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до осіб, які можуть отримати статус відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника адвокат Полонська Л.М. в інтересах заявника ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до його пред`явлення.

Підставою для забезпечення позову вважає те, що ОСОБА_1 має намір звернутись до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання її солідарним боржником та іпотекодавцем за договором позики та іпотеки із застереженням вимог іпотекодержателя. А також в залежності від позиції сторони потенційних відповідачів має намір також ставити вимогу про припинення відповідних правовідносин шляхом виконання боргового зобов`язання, а також стягнення з солідарного боржника частини виконаного зобов`язання в регресному порядку.

Невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому, тому позивач цією заявою просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 .

Проаналізувавши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову з огляду на наступне.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст. 149 ЦПК України).

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду) (ч. 1 ст. 153 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову" зазначив, що "розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам" (пункт 4).

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, необхідно враховувати, що прийняття такого рішення доцільне лише в разі достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З матеріалів заяви вбачається, що заявник має намір звернутися з позовом про визнання її солідарним боржником та іпотекодавцем за договорами позики та іпотеки із застереженням вимог іпотекодержателя. А також в залежності від позиції сторони потенційних відповідачів має намір також ставити вимогу про припинення відповідних правовідносин шляхом виконання боргового зобов`язання, а також стягнення з солідарного боржника частини виконаного зобов`язання в регресному порядку.

Отже, предметом майбутнього позову має бути зміна учасників у зобов`язальних відносинах, виконання боргових зобов`язань.

Таким чином, квартира на яку заявник просить накласти арешт не входить до предмету майбутнього можливого спору, а тому не можна вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася або має звернутися.

Крім того, суд вважає, що заява ґрунтується на припущеннях і не містить достатнього викладу обставин та достатніх доказів щодо наміру та можливості відчуження зазначеного нерухомого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Суддя О. Й. Адамович