Справа № 128/1769/23

08 грудня 2023 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
судді Карпінської Ю.Ф.,
за участі секретаря Дусанюк Н.О.,
за відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої злочином,
Ухвалою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 16.05.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд.
Судовий розгляд по справі неодноразово відкладався з поважних причин.
В судове засідання 06.12.2023 учасники справи не з`явились, хоч в установленому законом порядку повідомлялись про дату, час та місце судового розгляду.
Представник позивача АТ «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» за довіреністю Кучер О.М. попередньо через електронну пошту суду подала заяву, у якій просить провести судове засідання, призначене на 06.12.2023, за відсутності представника позивача ОСОБА_3 за наявними матеріалами справи та задовольнити позовні вимоги.
Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_1 про судове засідання 06.12.2023 повідомлявся у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки за адресою місця перебування, а саме: за адресою місцезнаходження Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» (м. Вінниця, вул. Брацлавська, 1). Заяв про розгляд справи без його участі, про відкладення розгляду справи або про проведення судового засідання в режимі відеоконференції на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано.
Враховуючи, що стороною позивача не висловлено заперечень з приводу заочного розгляду справи, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 06.12.2023 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Судом установлено, що вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 28.09.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено остаточне покарання, з урахуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців; вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 25.06.2020 ухвалено виконувати самостійно; на підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України в строк відбування покарання ухвалено зарахувати частково відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 25.06.2020 до постановлення нового вироку. Даним вироком також задоволено цивільний позов Акціонерного товариства «Укрпошта» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Укрпошта» майнову шкоду в розмірі 7330,73 грн Вирок набрав законної сили 01.12.2021 (а.с. 11-17).
Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 28.09.2021, крім іншого, установлено, що ОСОБА_1 в темну пору доби в період з 07.08.2019 до 09.08.2019, точної дати та часу слідством не встановлено, діючи повторно, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки, знаходячись на території відділення поштового зв`язку №80 Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», що за адресою: с. Майдан, вул. Руданського, буд. 2, Вінницького району Вінницької області, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження навісного замка вхідних дверей, проник всередину приміщення, де вчинив крадіжку майна, а саме: консерва м`ясна «М`ясо курей» ТМ «Здоровань» у кількості 11 шт., вартість якої згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020, не визначилась (об`єкт не ідентифікований), консерва рибна «Сардина натуральна з додаванням олії Аква» ТМ «Агвамарин» вагою 185 г у кількості 6 шт., вартість якої згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020, складає 203,16 грн, консерва рибна «Кілька чорноморська нерозділена в томатному соусі» №5, залізна банка вагою 230 г, ТМ «Арктика», у кількості 11 шт., вартість якої згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020 складає 152,35 грн, консервна рибна «Сардина натуральна з додаванням олії Аква» вагою 230 г ТМ «Аквамарин», у кількості 25 шт., вартість якої згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020, складає 949,25 грн, вафлі «Артек», 80 г ф48 у кількості 35 шт., вартість яких згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020 не визначилась (об`єкт не ідентифікований), карамель «Молочна крапля» ТМ «Рошен» уп. вагою 150 г, у кількості 7 шт., вартість якої згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020, становить 101,78 грн, шоколад «Оленка» вагою 90 г, виробник «ВКФ Рошен», у кількості 4 шт., вартість якого згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020, становить 257,12 грн, карамель «Джус Мікс» ТМ» Рошен», уп. вагою 200 гр, у кількості 3 шт., вартість якої згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020, становить 36,69 грн, печиво «Корівка. Вершковий смак», вагою 180 г, у кількості 13 шт., вартість якого згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020, становить 34,69 грн, печиво «Зоологічне», уп. вагою 180 г, у кількості 12 шт., вартість якого згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020, не визначилась (об`єкт не ідентифікований), цукерки «Щедрий Барін» уп. вагою 180 г, у кількості 25 шт., вартість яких згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020 не визначилась (об`єкт не ідентифікований), цукерки глазуровані «Пустеля Каракум» уп. вагою 180 г, у кількості 18 шт., вартість яких згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020 не визначилась (об`єкт не ідентифікований), карамель «Бім Бом» ТМ «Рошен», уп. вагою 200 г, у кількості 9 шт., вартість якої згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020, становить 119,07 грн, кава 3в1 «Це кава Асорті 25*20*20 г», у кількості 6 шт., вартість якої згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020, не визначилась (об`єкт не ідентифікований), кава натуральна розчинна сублімована «Мак Кофе Голд 30г*24», дойчпак., у кількості 17 шт., вартість якого згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020, становить 432,14 грн, приправа «Універсальна. Куряче саше» уп. вагою 80 г, ТМ «Ролтон», у кількості 25 шт., вартість якої згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020, становить 167,75 грн, кришка 500*50 СКО-82 у кількості 40 шт., вартість якого згідно з висновком експерта №6656-6672/20-21 від 29.09.2020, становить 40,80 грн. Після чого, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду АТ «Укрпошта» на загальну суму 2494,73 грн. Також, ОСОБА_1 в темну пору доби, точного часу не встановлено, у кінці грудня 2019 року, точної дати слідством не встановлено, перебуваючи біля відділення поштового зв`язку с. Медвеже Вушко Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», що за адресою: с. Медвеже Вушко, вул. Шкільна, буд. 3-А, Вінницького району Вінницької області, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до приміщення та шляхом пошкодження штаби вхідних дверей вищевказаного приміщення, проник всередину. Перебуваючи всередині приміщення, ОСОБА_1 , діючи повторно, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливим мотивом, з метою власного незаконного збагачення, розуміючи протиправність своїх дій та суспільно-небезпечні наслідки, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з приміщення відділення майно, а саме: моноблочного персонального комп`ютера ТМ «Asus» лінії «АіО» (Аll in One) моделі «А4110-BD194X», вартість якого згідно з висновком експерта №4691/20-21 від 17.07.2020, становить 4836,00 грн. Після чого покинув вказане приміщення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду АТ «Укрпошта» на 4836 грн (а.с. 11-17).

З копії вироку Вінницького районного суду Вінницької області від 28.09.2021 (КП № 128/1287/21) також убачається, що під час розгляду кримінального провадження № 128/1287/21 АТ «Укрпошта» було заявлено цивільний позов на загальну суму 7330,73 грн, який було задоволено у повному обсязі.

Згідно з копією акту службового розслідування за фактом крадіжки сторонніми особами з точки присутності с. Майдан ПВПЗ №80 Вінницького району Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» товарно-матеріальних цінностей від 25.09.2019, 25.09.2019 фахівцями Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» було проведено службове розслідування у ПВПЗ №80, в результаті якого установлено, що сума збитків, заподіяна сторонніми особами, складає 5518,70 грн (а.с. 18-20).

Відповідно до копії акту службового розслідування по факту проникнення у точку присутності с. Медвеже Вушко ПВПЗ № 80 м. Вінниця Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» від 27.01.2020, з 24.12.2019 до 27.01.2020 фахівцями Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» було проведено службове розслідування по факту проникнення сторонніх осіб у приміщення т.п. села Медвеже Вушко ПВПЗ №80 Вінницької дирекції АТ «Укрпошта», в результаті якого установлено, що остаточна сума збитків, заподіяна сторонніми особами, складає 11703,42 грн (а.с. 21-22).

На підтвердження проведеної фахівцями Вінницької дирекції АТ «Укрпошта» службової (комісійної) перевірки товарно-матеріальних цінностей, якою виявлено нестачу товару на загальну суму 5518,70, надано копію акту від 28.08.2019 та додатки до нього (а.с. 23-42).

На підтвердження перебування на реалізації у Вінницькій дирекції АТ «Укрпошта» майна, яке було викрадене, позивачем надано копії товарних накладних (а.с. 49, 50, 52-71), копії договорів комісії та договорів поставки (а.с. 96-162).

Згідно з копією акту про результати перевірки ВСП М. Вушко від 23.12.2019, виявлено нестачу п/в (посилок) в кількості 2 шт. (а.с. 45).

Відповідно до копії інвентарного опису основних засобів від 24.12.2019, фактична наявність товарно-матеріальних цінностей не відповідає даним бухгалтерського обліку на суму 12931,65 грн, внаслідок проникнення сторонніх осіб у ВСП, якими викрадено комплексне обладнання для АРМ В3 Моноблок на вказану суму (а.с. 47-48).

На підтвердження того, що по укладеним централізованим договорам з комітентами, а саме: ТОВ «Маревен Фуд Європа», «С.К.С», «Таймфіш», «Степ Трейдінг», ДПФ «Екотехніка-М», заборгованість передавалась в Генеральну дирекцію авізо по взаєморозрахунках ДТ 685620, КТ 683122, де і проводилась їх оплата, надано копії карток рахунку (а.с. 79-94).

Згідно з копією акту на списання будівельних матеріалів, використаних на відновлення відділень поштового зв`язку, які зазнали несанкціонованого доступу, здійсненого невідомими особами, від 17.01.2020, за січень 2020 року на відновлення технічного стану ВПЗ було використано 319,31 грн (а.с. 51).

Відповідно до ст. 16 ЦК України, захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та іншими способами відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

У статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, у якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Таким чином, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування, хоча Держави-учасниці мають певну свободу розсуду щодо способу, у який вони виконують свої зобов`язання за цим положенням Конвенції. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005 (заява № 38722/02)).

Іншими словами, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тим більше, що пріоритет норм міжнародного права за наявності колізій з внутрішнім законодавством надає судам України досить широкі повноваження при обранні джерела права задля вирішення конкретного спору.

Позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і залежно від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Тобто, вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Лише у разі встановлення наявності порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу позивача та відповідності обраного останнім способу захисту такому порушенню або оспоренню суд може прийняти рішення про задоволення позову.

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, або компенсація витрати, що виникли у зв`язку з порушенням прав, чи в інший спосіб нівелює негативні наслідки такого порушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Аналіз наведеної норми права з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Разом з тим, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Частиною сьомою статті 128 КПК України визначений перелік підстав, за яких особа може пред`явити цивільний позов про відшкодування майнової шкоди, завданої неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкоди, завданої майну фізичної або юридичної особи, в порядку цивільного судочинства, а саме: непред`явлення цивільного позову в кримінальному провадженні, залишення цивільного позову без розгляду. Вказані підстави є вичерпними.

Так, судом установлено, що факт завдання ОСОБА_1 Акціонерному товариству «Укрпошта» матеріальної шкоди та її компенсація уже були предметом розгляду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України (КП № 128/1287/21).

Під час розгляду кримінального провадження (КП № 128/1287/21) Акціонерним товариством «Укрпошта» було заявлено цивільний позов до ОСОБА_1 на суму 7330,73 грн. Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 28.09.2021 вказаний цивільний позову кримінальному провадженні було задоволено у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Згідно з положеннями статті 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Частиною п`ятою статті 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Частиною третьою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сума відшкодування за цивільним позовом у кримінальному провадженні не обов`язково має збігатися з розміром завданої злочином шкоди, вказаним в обвинуваченні, яке суд визнав доведеним. Заподіяна кримінальним правопорушенням шкода як обставина, що впливає на його кваліфікацію та вирішення інших питань, пов`язаних із притягненням особи до кримінальної відповідальності, та відшкодування збитків як спосіб захисту порушеного цивільного права і компенсаційний механізм мають неоднакову юридичну природу, відрізняються за критеріями визначення і правовими наслідками.

Під час розгляду кримінального провадження АТ «Укрпошта» заявило цивільний позов лише в розмірі вартості викраденого майна, яке було ідентифіковане судовим експертом. На розмір вартості іншої частини майна, яка не була ідентифікована експертом та ринкова вартість якого не встановлена, цивільним позивачем (потерпілим АТ «Укрпошта») у кримінальному провадженні вимоги не заявлялися.

Розмір відшкодування є предметом позовних вимог у межах заявленого цивільного позову, доводиться цивільним позивачем (потерпілим) самостійно за правилами цивільного судочинства з дотриманням приписів ч. 5 ст. 128 КПК України і не охоплюється межами обвинувачення, яке висувається прокурором в обвинувальному акті або постанові про зміну обвинувачення в суді і обов`язок доказування якого покладається на державного обвинувача.

Тобто АТ «Укрпошта» не було позбавлене можливості під час розгляду кримінального провадження доводити обставини, якими обґрунтовується цивільний позов у даній справі, тими доказами, які наявні у матеріалах даної цивільної справи, оскільки вказані докази були наявні у позивача і під час розгляду кримінального провадження.

Варто зазначити, що відшкодування нестягнутої за вироком суду з відповідача шкоди, як підстава позову, не узгоджується з нормами чинного законодавства.

Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (частина перша статті 81 ЦПК України).

В постановах Верховного Суду від 08.08.2019 у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 у справі №235/499/17 зазначено, що аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.

Суд, з`ясувавши характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), вважає, що порушене право позивача, за якого АТ «Укрпошта» було завдано протиправного впливу з боку ОСОБА_1 , уже зазнало захисту шляхом звернення з цивільним позовом у кримінальному провадженні.

Таким чином, позовні вимоги, заявлені АТ «Укрпошта» в даній цивільній справі, є необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Частиною другою статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог АТ «Укрпошта» слід відмовити в повному обсязі, тому, судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору та на правову допомогу, слід залишити за останнім.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76-82, 89, 95, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства «Укрпошта» в особі Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої злочином, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач Акціонерне товариство «Укрпошта», адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Хрещатик, 22, в особі Вінницької дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта» адреса місцезнаходження: м. Вінниця, вул. Соборна, 59.

Відповідач ОСОБА_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ; адреса місця перебування: АДРЕСА_4 .

Дата складення повного судового рішення 08.12.2023.

СУДДЯ Юлія КАРПІНСЬКА