Справа № 752/6813/23
Провадження № 2/752/4471/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

05.06.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

в с т а н о в и в:

у квітні 2023 року позивач ФОП ОСОБА_1 через свого представника адвоката Капля А.С. звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 5 673,60 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що 02.09.2019 року між ТОВ «Ю.ЕС.АЙ» та ОСОБА_2 укладено договір обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформленого полісом АО/1781090, за умовами якого забезпечено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 350» державний номер НОМЕР_1 .

30.12.2019 року приблизно о 00.10в с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області на території магазину «Фора» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів марки «Mercedes-Benz 350» державний номер НОМЕР_1 та марки «Honda Accord» державний номер НОМЕР_2 , внаслідок якої автомобіль марки «Honda Accord» державний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно умов полісу АО/1781090, на підставі страхового акту від 22.05.2020 року, заяви про страхове відшкодування, ТОВ «Ю.ЕС.АЙ» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування власнику транспортного засобу марки «Honda Accord» державний номер НОМЕР_2 у розмірі 5 673,04 грн., та здійснено страхову виплату на підставі платіжного доручення від 24.07.2020 року.

01.12.2021 рок між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Ю.ЕС.АЙ» укладено договір № 1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від ТОВ «Ю.ЕС.АЙ» до ОСОБА_2 перейшло до ФОП ОСОБА_1 .

Оскільки відповідач ОСОБА_2 самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, на підставі п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач набув право регресної вимоги до відповідача.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 12.04.2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 38-39).

Відповідач повідомлялась судом про день та час розгляду справи за останньою відомою адресою. Однак, поштове відправлення повернулось до суд без вручення адресату.

Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України, з постановленням заочного рішення по суті спору.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд надходить до наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що між ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1781090 від 02.09.2019 року, відповідно до умов якого забезпечено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz 350» державний номер НОМЕР_1 , страхувальник - ОСОБА_3 , ліміт за шкоду, заподіяну майну - 100 000 грн., франшиза - 2 000 грн. (а.с. 15).

30.12.2019 року о 00.10 год. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz 350» державний номер НОМЕР_1 по вул. Столичній, 1 в с. Гореничі Києво-Святошинського району Київської області, на території магазину «Фора», під час руху заднім ходом не переконалася, що це не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки не звернулась до інших осіб, внаслідок чого скоїла наїзд на припаркований автомобіль марки «Honda Accord» державний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого вказаний транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Крім того, ОСОБА_2 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, самовільно залишила місце пригоди. Своїми діями ОСОБА_2 порушила вимоги п.п. 2.10, 10.9 Правил дорожнього руху України.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковано за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.02.2020 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу (а.с. 6).

Власник автомобіля марки «Honda Accord» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 17.01.2023 року звернувся до ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 10), заявою про страхове відшкодування (а.с. 11).

ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» 24.07.2020 року складено страховий акт № 20.1781090-427, згідно якого розмір страхового відшкодування власнику автомобіля марки «Honda Accord» державний номер НОМЕР_2 ОСОБА_4 складає 5 673,04 грн. (а.с. 12).

24.07.2020 року ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай.» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_4 у розмірі 5 673,04 грн., що стверджується платіжним дорученням № 11604 (а.с. 9).

01.12.2021 року між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» укладено Договір № 1/Т про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого право грошової вимоги від ТОВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» до ОСОБА_2 , перейшло до ФОП ОСОБА_1 (а.с. 24-27).

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України, яка встановлює загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.п. 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він, зокрема, самовільно залишив місце пригоди.

За загальним правилом, встановленим статтею 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Враховуючи, що постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24.02.2020 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративне правопорушення, вказана постанова є нескасованою, ОСОБА_2 самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди, зважаючи на те, що внаслідок порушення правил дорожнього руху відповідач завдала шкоду транспортному засобу, який було застраховано, а також те, що ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», правонаступником якого є позивач, виплатило страхове відшкодування в розмірі 5673,60 грн. та набув право на подання регресного позову до відповідача, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Крім того, у своїй постанові від 13.12.2018 року у справі № 816/2096/17 Верховний Суд прийшов до висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії.

Судом встановлено, 01.12.2021 року між ФОП ОСОБА_1 , як клієнтом, та адвокатом Каплею А.С. було укладено Договір про надання правової допомоги № 2, відповідно до якого остання взяла на себе зобов`язання з надання професійної правничої допомоги в межах спорів про стягнення заборгованості за набутими правами вимоги до боржників згідно Договору про відступлення права вимоги № 1/1/АК від 01.12.2021 року (а.с. 29-31).

На виконання вищевказаного Договору, ФОП ОСОБА_1 здійснено оплату послуг на правову допомогу у розмірі 3000 грн., згідно платіжного доручення від 15.03.2023 року (а.с. 32).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимога ФОП ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Виходячи з вищезазначеної норми чинного законодавства, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн., сплачені останньою при зверненні до суду з даним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 82, 133, 141, 258, 259, 263-265, 266 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) матеріальну шкоду у розмірі 5673 (п?ять тисяч шістсот сімдесят три) гривні 60 копійок, 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок судового збору та 3000 (три тисячі) гривень витрат на правову допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: