Справа № 463/5768/21 Головуючий у 1 інстанції: Жовнір Г.Б.
Провадження № 22-ц/811/599/23 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м.Львів

Справа № 463/5768/21

Провадження № 22-ц/811/599/23

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 3 лютого 2023 року у складі судді Жовніра Г.Б., у справі за позовом Львівського комунального підприємства «Господар» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановив:

21 травня 2021 року ЛКП «Господар» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за період з 1 лютого 2019 року по 1 травня 2021 року у розмірі 13 307, 71 грн. та судового збору в розмірі 2 270 грн.

24 січня 2022 року позивачем подано до суду першої інстанції клопотання про заміну відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 на належного відповідача ОСОБА_3 , оскільки саме такий є власником майна згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою судді від 14 лютого 2022 року замінено первісних відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 на належного відповідача - ОСОБА_3 .

Позов обґрунтовується наступним.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №365 від 8 червня 2007 року «Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові» Львівські комунальні підприємства визначено виконавцями житлово-комунальних послуг у будинках у м. Львові. Вказує, що на балансі ЛКП «Господар» перебуває будинок АДРЕСА_1 . Для здійснення оплати комунальних послуг мешканцем квартири АДРЕСА_2 у цьому будинку відкрито особовий рахунок. Однак, відповідач за період з 1 лютого 2019 року по 1 травня 2021 року не сплачував вартість житлово-комунальних послуг, внаслідок чого станом на 1 травня 2021 року допустив заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 13 307, 71 грн. Зазначає, що відповідач користується послугами, які надає позивач і відповідно до ст. 68 ЖК України зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги у встановлений термін. Жодних актів-претензій від відповідача протягом усього строку надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території не надходило, що є доказом належного виконання позивачем своїх обов`язків. Просить позов задовольнити.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 3 лютого 2023 року в позові відмовлено. Заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат у справі залишено без задоволення.

Рішення суду оскаржує представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким, що винесене з порушенням норм матеріального права. Просить рішення суду скасувати в частині відмови в задоволені її заяви про компенсацію судових витрат та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити заяву та стягнути з ЛКП «Господар» на її користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4 320 грн. Зазначає, що в провадженні Личаківського районного суду м.Львова перебуває справа №463/5768/21 за позовом ЛКП «Господар» до неї ( ОСОБА_1 ), ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про стягнення заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території. Зазначає, що 24 листопада 2021 року її представником ОСОБА_2 подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначалось, що відповідачем буде понесено судові витрати на професійну правничу допомогу орієнтовно в розмірі 5 000 грн. на підтвердження чого будуть подані докази в порядку ст. 141 ЦПК України. В судове засідання 6 грудня 2021 року прибув її (заявника) представник. Однак, судове засідання відкладено на 14 лютого 2022 року, оскільки позивач не зміг належним чином ознайомитись з відзивом на позовну заяву. 20 січня 2022 року позивач подав до суду клопотання про заміну відповідачів. Вказує, що 14 лютого 2022 року судом першої інстанції постановлено ухвалу, якою замінено відповідачів: ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_5 на належного відповідача - ОСОБА_3 . Питання розподілу судових витрат, понесених нею ( ОСОБА_1 ) не вирішувалось. Стверджує, що 3 листопада 2022 року її представником подано до суду заяву про компенсацію судових витрат. Вказує, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено у задоволення її заяви. Посилається на те, що узв`язку з необхідністю захистити свої права та інтереси у Личаківському районному суді м.Львова вона ( ОСОБА_1 ) була змушена звернутись за наданням професійної правничої допомоги. Зазначає, що на підтвердження понесених судових витрат на правничу допомогу адвокатом Вовчаком А.В. в її (заявника) інтересах подано заяву про компенсацію судових витрат, та надано суду договір про надання правової допомоги №22/11-3 від 22 листопада 2021 року, акт прийняття виконаних робіт (послуг) від 24 листопада 2021 року, рахунок №24/11-3 від 24 листопада 2021року. Стверджує, що згідно із ч.5 ст.51 ЦПК України відповідач замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача. Питання про розподіл судових витрат вирішується в ухвалі про заміну неналежного відповідача.

19 жовтня 2023 року на адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, який просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції, зокрема, в частині відмови у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, - залишити без змін.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводиться.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Д атою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що хвалою судді від 25 серпня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

24 січня 2022 року представник позивача скерував до суду клопотання про заміну відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 на належного відповідача - ОСОБА_3 , оскільки саме він є власником майна, щодо якого виник спір, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням суду від 13 червня 2022 року позов задоволено. Вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ЛКП «Господар» заборгованість за надані послуги з утримання та обслуговування будинку АДРЕСА_1 за період з 1 лютого 2019 року по 1 травня 2021 року в розмірі 13 307, 71 грн. Проведено розподіл судових витрат.

Ухвалою суду від 8 вересня 2022 року скасовано заочне рішення суду Личаківського районного суду м. Львові від 13 червня 2022 року.

8 листопада 2022 року від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надійшла заява про компенсацію судових витрат у справі.

14 листопада 2022 року представником позивача подано клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про компенсацію судових витрат, суд першої інстанції виходив з такого.

Відповідно до ч. 5 ст. 51 ЦПК України відповідач, замінений іншим відповідачем, має право заявити вимогу про компенсацію судових витрат, здійснених ним внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про відсутність підстав для визнання дій позивача необґрунтованими, оскільки звернення позивача до суду за захистом порушеного права, а також його дії, направлені на такий захист, не можуть свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами; його дії, направлені на захист своїх прав, не можуть вважатися необґрунтованими та тягнути за собою його обов`язок відшкодувати понесені відповідачем витрати на правову допомогу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які не спростовані доводами апеляційної скарги. Підстави для скасування оскаржуваного рішення не встановлені.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

ОСОБА_1 оскаржила рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її заяви про компенсацію судових витрат у справі.

В решті рішення не оскаржене і не переглядається.

Керуючись: ст. 367, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 3 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та за загальним правилом оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України (якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

При наявності передбачених законом підстав для касаційного оскарження, касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова складена і підписана 5 грудня2023 року.

Головуючий-______________________Т. І. Приколота

Судді: ________________Ю.Р. Мікуш ___________________ Р.В. Савуляк