ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 693/1230/23
Провадження № 22-ц/821/1893/23
Категорія: скарга на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.,

суддів: Василенко Л.І., Бородійчука В.Г.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Головне управління Держгеокадастру в Черкаській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Іноземне підприємство «Агро-Вільд Україна»

треті особи: Шелудько Валентина Петрівна приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області, Жашківська районна державна нотаріальна контора Черкаської області

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2023 року (постановлену під головуванням судді Коцюбинської Ю.Д. в приміщенні Жашківського районного суду Черкаської області) про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна», треті особи: Шелудько Валентина Петрівна приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області, Жашківська районна державна нотаріальна контора Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсними документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

02 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ Держгеокадастру у Черкаській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,Іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна», треті особи: Шелудько Валентина Петрівна приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області, Жашківська районна державна нотаріальна контора Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсними документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу з підстав, передбачених п. 2 ч.4 ст. 185 ЦПК України.

Ухвала суду мотивована, зокрема, тим, що в одній заяві об`єднані вимоги, які підлягають розгляду в загальному порядку та в порядку окремого провадження, а тому порушено правила об`єднання позовних вимог.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, подавши 23 жовтня 2023 року апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2023 року постановленою із порушенням норм процесуального права, при невідповідності висновків суду обставинам справи, просив вказану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , зокрема, вказує, що встановлення факту, що має юридичне значення та визнання недійсними документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дії є пов`язаними між собою, а встановлення факту необхідно для вирішення спору про право, а тому доцільно розглядати спір саме у порядку позовного провадження.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. З рештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 137 ЦПК (в цей час - ст. 175 ЦПК України), так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК (в цей час - ст. 318 ЦПК України).

Повертаючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту що має юридичне значення підлягають розгляду в порядку окремого провадження, а вимоги про визнання недійсними документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дії повинні розглядатись в порядку позовного провадження.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є помилковим, чим порушено право особи на доступ до суду у зазначений позивачем спосіб.

Враховуючи, що п. 2 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, на яку посилається суд першої інстанції, встановлює повернення заяви у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 188 цього Кодексу), в даному випадку вказана норма застосуванню не підлягає, оскільки мова йде про об`єднання вимог, що мають розглядатися за різними видами провадження - окремого та позовного.

При цьому, відповідно до ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Оскільки встановлення в судовому порядку факту, що має юридичне значення про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0339 є земельною ділянкою з кадастровим номером :01:001:0042, яка належить ОСОБА_1 безпосередньо пов`язане з визнанням недійсними документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку, скасуванням державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язанням вчинити дії, звернення ОСОБА_1 із даною заявою в позовному провадженні є виправданим, оскільки похідні вимоги залежать від задоволення основної вимоги про встановлення факту, що має юридичне значення.

Крім цього, вказані основна та похідні вимоги пов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, а матеріально-правові вимоги спрямовані до одних і тих же відповідачів, та у випадку відмови позивачу у задоволенні позовних вимог, позбавить останнього можливості здійснити державну реєстрацію належної йому земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0042 в Державному земельному кадастрі.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що окремий розгляд позовних вимог в порядку різного провадження є недоцільним.

Також апеляційний суд враховує, що судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За таких обставин, у суду першої інстанції не було передбачених законом правових підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 , тому оскаржувана ухвала суду є передчасною та відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції щодо вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Жашківського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2023 року - скасувати.

Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна», треті особи: ОСОБА_4 , приватний нотаріус Уманського районного нотаріального округу Черкаської області, Жашківська районна державна нотаріальна контора Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсними документів, що підтверджують право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки та зобов`язання вчинити дії - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

В.Г. Бородійчук