Справа № 302/1205/22
Првоадження № 2/302/32/23
Номер рядка звіту 61
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 01.03.2023 смт.Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді: Сидоренко Ю.В.

при секретарі: Царь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ) до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області (місце знаходження за адресою: смт.Міжгір`я вул.Шевченка буд.77 Хустського району Закарпатської області) про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

21.10.2022 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 зазначає про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який на день смерті був зареєстрований та проживав у будинку АДРЕСА_1 . Разом з ним, на момент смерті проживала, вона ОСОБА_1 , яка є його дружиною.

У власності померлого також були земельні ділянки загальною площею 0,5615 га, які знаходяться на території Голятинської сільської ради Хустського району Закарпатської області, які визначені Державним актом на право приватної власності на землю серії Ш-ЗК № 042909 від 10.07.1996 року, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 148.

На випадок своєї смерті ОСОБА_2 заповіту не складав.

Позивачка ОСОБА_1 зазначає, що вона як спадкоємець першої черги до майна померлого чоловіка ОСОБА_1 , дружина покійного, прийняла спадщину за законом в порядку ст.1268 ЦК України, шляхом постійного проживання разом з спадкодавцем на момент його смерті. Інших осіб, які б мали право, чи пред`являли б претензії щодо спадкового майна, немає, будь-які особи заяв про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини на майно ОСОБА_2 , не подавали.

Як вказує позивачка, після смерті ОСОБА_2 вона звернулася до приватного нотаріуса Дунаєва Ю.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно, однак у видачі такого їй було відмовлено.

Постанова нотаріуса вмотивована відсутністю правовстановлюючих документів на будинок АДРЕСА_2 та на земельні ділянки площею 0.5615 га, які знаходяться на території Голятинської сільської ради, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею, ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом до майна померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - земельні ділянки, визначені Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 042909, виданого 10 липня 1996 року за № 148 та знаходяться на території Голятинської сільської ради Хустського району Закарпатської області, а саме: земельну ділянку загальною площею 0,1661 га, яка знаходиться в урочищі «Біля Будинку»; земельну ділянку загальною площею 0,1967 га, яка знаходиться в урочищі «Вище Будинку»; земельну ділянку загальною площею 0,0576 га, що знаходиться в урочищі «Горб»; - земельну ділянку загальною площею 0,1411 га, що знаходиться в урочищі «Горб» з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.10.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачці надано десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених в описовій частині ухвали (а.с.28-30).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 05.12.2022 відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.36).

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 13.01.2023 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду (а.с.61).

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Керита М.В. не з`явилися, про день та час проведення судового розгляду були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду подано письмову заяву представника позивача адвоката Керита М.Ю. з проханням розглянути справу без її безпосередньої участі та участі її довірителя ОСОБА_1 , за наявними у справі матеріалами. Заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі та просить позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.43).

Представник відповідача: Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області в підготовче судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено, відзив на позов ОСОБА_1 , будь-яких заперечень проти заявлених ним позовних вимог на адресу суду не подано. Проте, до суду надано письмову заяву секретаря Міжгірської селищної ради Пішта М., в якій просять розглянути справу без участі уповноваженої особи селищної ради, проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно не заперечують за наявними у справі матеріалами (а.с.57).

Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Дослідивши у повному обсязі матеріали цивільної справи № 302/1205/22, повно та всебічно з`ясувавши обставини у даній справі, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 у віці 83 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим виконавчим комітетом Голятинської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області від 30.08.2017 року, за актовим записом № 11, та копія вказаного свідоцтва є в матеріалах справи (а.с.11).

З 20.01.1979 року ОСОБА_2 перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , позивачкою у справі, що підтверджується Витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію шлюбу, сформованим за № 3 від 30.08.2017 року. Дані про розірвання шлюбу цих осіб у вказаному Витязі, відсутні.

Після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина за законом.

Відповідно до інформаційної довідки № 69756143 від 15.08.2022 року, сформованої приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М., вбачається, що вказаним приватним нотаріусом заведена спадкова справа № 55/2022 року після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.57).

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) за № 69756087, виданої 15.08.2022 року приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М., на випадок смерті ОСОБА_2 заповітів не залишив (а.с.56 зворот).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69756089, виданої 15.08.2022 року приватним нотаріусом Дунаєвим Ю.М. у Спадковому реєстрі інформація щодо спадкових справ та виданих на їх підставі Свідоцтв про право на спадщину до майна померлого ОСОБА_2 , відсутня (а.с.56).

Згідно матеріалів спадкової справи № 55/2022, заведеної 15.08.2022 року приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєвим Ю.М, вбачається, що 15.08.2022 року до вказаного нотаріуса звернулася представник позивача у даній справі, ОСОБА_1 адвокат Керита М.В. із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.47).

Постановою приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаєва Ю.М. від 05.09.2022 року було відмовлено ОСОБА_1 , позивачу у справі, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за майном померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який був постійним мешканцем АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно у виді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельних ділянок загальною площею 0,5615 га, які знаходяться на території Голятинської сільської ради. Також у постанові нотаріуса зазначається, що померлий ОСОБА_2 на день своєї смерті проживав в АДРЕСА_1 та разом з ним проживала та була зареєстрована дружина ОСОБА_1 , яка спадщину прийняла, як спадкоємець першої черги по закону шляхом постійного спільного проживання разом зі спадкодавцем на момент його смерті. Ніхто інший із заявами про прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини у встановлений законом строк не звертався (а.с.12).

Як вбачається з довідки, виданої Голятинською сільською радою Хустського району Закарпатської області за вих.№ 166 від 28.07.2021 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 був постійним мешканцем АДРЕСА_1 ,та разом з ним на день смерті за вказаною адресою постійно проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13).

З виписки з погосподарської книги, виданої Голятинською сільською радою Хустського району Закарпатської області за вих.№ 151 від 08.07.2021 року вбачається, що станом на 01.01.1991 року згідно погосподарської книги 1991-1995 років за № 1 (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) будинок АДРЕСА_1 закріплений за ОСОБА_2 . У відповідності до перенумерації будинків, проведеного у 2000 році в с.Голятин колишній № 10 житлового будинку був змінений на діючий № 21. Зазначений будинок побудований у 1966 році, свідоцтво про право власності сільською радою на вказаний будинок на ім`я ОСОБА_2 , не видавалося. Державний акт на право власності на земельну ділянку, на якій розміщений житловий будинок АДРЕСА_1 , серії ІІІ-ЗК № 042909, реєстраційний № 148 від 10.07.1996 року (а.с.14).

Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 , та виготовленого КП «Міжгірське бюро технічної інвентаризації» станом на 08.07.2021 року на замовлення ОСОБА_1 , вбачається, що вказаний будинок складається з: веранди площею 3,90 кв.м., комори площею 8,80 кв.м., коридору площею 6,70 кв.м., кухні площею 15,0 кв.м., житлової кімнати площею 6,30 кв.м., житлової кімнати площею 15,0 кв.м., загальною площею приміщень 55,7 кв.м., житлова площа складає 21,3 кв.м., що вбачається з копії технічного паспорту, яка міститься в матеріалах справи (а.с.20-22).

Як вбачається зі Звіту про оцінку житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складеного оцінювачем ПП «Експерт-Сервіс» ОСОБА_4 зазначено, що станом на дату оцінки 16.09.2022 року вартість вказаного об`єкту нерухомого майна становить 135 313,00 гривень (а.с.23).

З Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 042909, виданого 10 липня 1996 року за номером реєстрації в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №148 вбачається, що на підставі рішення сьомої сесії Голятинської сільської ради народних депутатів від 21.02.1996 року земельна ділянка загальною площею 0,5615 га, що розташована на території Голятинської сільської ради, передана для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства ОСОБА_2 , що мешкав за адресою: АДРЕСА_3 , яка, згідно плану зовнішніх меж, складається з: земельної ділянки площею 0,1661 га в урочищі «Біля будинку»; земельної ділянки площею 0.1967 га, яка знаходиться в урочищі «Вище будинку»; земельної ділянки площею 0,1411 га в урочищі «Горб» (ділянка № НОМЕР_2 ); земельної ділянки площею 0,0576 га, яка знаходиться в урочищі «Горб» (ділянка № НОМЕР_3 ) та копія вищевказаного Державного акту є в матеріалах справи (а.с.16).

За змістом листа відділу ЦНАП Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області № 02/60 від 25.11.2022 року повідомлено про неможливість надати витяги з нормативно-грошової оцінки на земельні ділянки, визначені Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 042909, виданого 10.07.1996 року ОСОБА_2 , жителю АДРЕСА_3 у зв`язку з відсутністю відомостей про земельну ділянку для отримання витягу із технічної документації з землеустрою, на підставі якої здійснювалося формування цих земельних ділянок та засвідченої копії документа, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою (а.с.35).

Положеннями статті 1217 Цивільного кодексу Україна встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до приписів статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Частиною першою статті 1221 ЦК України встановлено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з нормами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно з частинами першою та третьою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦКУкраїни спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно, який, відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат», при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.

Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

Отже, діючим законодавством України чітко визначений порядок отримання спадкоємцем документа, який посвідчує його право на успадковане майно - свідоцтва про право на спадщину, видачу якого, відповідно до норм цивільного законодавства та Закону України «Про нотаріат», покладено на нотаріальний орган. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку.

Цивільний кодекс України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, передбачених статтями 335, 376 та 392 ЦК України.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Припиняється право власності, зокрема, у разі смерті власника (п.11 ч.1 ст.346 ЦК України).

Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку (п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року).

В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Відмова нотаріуса не припиняє права спадкоємця на отримання спадщини, а його право в такому випадку підлягає судовому захисту.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п.«г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст.152 ч.3 п.«а» Земельного кодексу України передбачає, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до ст.131 ЗК України громадяни України мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування.

Згідно з п.п.1,2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спорів у зв`язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК України та враховувати, що заповідач, зокрема, має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (частина перша статті 1235 ЦК); без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом, крім тих, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно з листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Статтею 16 ЦК передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи, до яких, зокрема, законодавцем віднесено визнання права. Право на обрання способу захисту своїх прав та законних інтересів (нотаріальний чи судовий) належить виключно особі і не може бути обмежене з формальних міркувань.

Відповідно до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що позивачка ОСОБА_5 не має можливості оформити спадкове майно за законом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у виді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельних ділянок, що розташовані на території Голятинської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 042909, виданого 10 липня 1996 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 , що мешкав за адресою: АДРЕСА_1 (до перейменування будинок АДРЕСА_3 ), а тому питання визначення належності нерухомого майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Позивачка у справі ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину за померлим чоловіком ОСОБА_2 , так як на день його смерті проживала та була зареєстрована у спадковому будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Голятинської сільської ради Хустського району Закарпатської області від 28.07.2021 року за № 166 (а.с.13), крім того вступила у володіння та користування нерухомим майном, що складає спадкову масу. Інші спадкоємці, які б мали право на обов`язкову частку до майна померлого ОСОБА_2 , відсутні.

Встановлені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини підтверджуються сукупністю вивчених судом фактичних даних за наданими документами, що дає суду підстави для ухвалення рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, а також визнання позову відповідачем, та ті обставини, що прийняттям спадщини позивачем, з огляду на положення статей 1258 і 1265 ЦК України, права інших осіб не порушуються, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та оцінивши у сукупності наявні у справі докази, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а тому підлягають задоволенню.

Приймаючи ті обставини, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася ОСОБА_1 , позивач по справі, та первинна реєстрація об`єкту нерухомого майна у виді житлового будинку АДРЕСА_1 та земельних ділянок, що розташовані на території Гоялтинської сільської ради, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії Ш-ЗК № 042909, виданого 10 липня 1996 року на ім`я ОСОБА_2 , за померлим ОСОБА_2 своєчасно не проведена та правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок відсутні, первинна реєстрація об`єкту нерухомого майна у виді вказаного житлового будинку та земельних ділянок за померлим ОСОБА_2 не проводилася та приймаючи до уваги ті обставини, що позивачка ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 в порядку ст.1268 ЦК України, але своїх спадкових прав не оформила, та крім того, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , які б мали право на обов`язкову частку до майна померлого, відсутні. Та, крім того, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги відповідачем не оспорені, відзив, письмові заперечення проти позову відповідачем не подані, а тому суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою ОСОБА_1 позовні вимоги про визнання за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки, що розташовані на території Голятинської сільської ради, згідно Державного акту серії Ш-ЗК № 042909 від 10.07.1996 року, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються з судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду в загальній сумі 5322,73 грн. /а.с.1,31/. Натомість, враховуючи що стороною позивача не заявлялось вимог про відшкодування судових витрат за рахунок відповідача, тому на підставі ст.13 ЦПК України суд не розглядає зазначене питання.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.328,331,392,1216-1218,1258,1268,1276,1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 81, 125, 126, 152, 153, 158 Земельного кодексу України, ст.ст. 9, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (громадянка України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) - право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на:

- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку загальною площею 0,1661 га, яка знаходиться в урочищі «Біля Будинку» на території Голятинської сільської ради Хустського району Закарпатської області, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що належала ОСОБА_2 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 042909, виданого 10 липня 1996 року за № 148;

- земельну ділянку загальною площею 0,1967 га, яка знаходиться в урочищі «Вище Будинку» на території Голятинської сільської ради Хустського району Закарпатської області, з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що належала ОСОБА_2 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 042909, виданого 10 липня 1996 року за № 148;

- земельну ділянку загальною площею 0,0576 га, що знаходиться в урочищі «Горб» на території Голятинської сільської ради Хустського району Закарпатської області з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що належала ОСОБА_2 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 042909, виданого 10 липня 1996 року за № 148;

- земельну ділянку загальною площею 0,1411 га, що знаходиться в урочищі «Горб» на території Голятинської сільської ради Хустського району Закарпатської області з цільовим призначенням для ведення особистого підсобного господарства, що належала ОСОБА_2 , на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЗК № 042909, виданого 10 липня 1996 року за № 148.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення через Міжгірський районний суд Закарпатської області, відповідно до положень п.15.5 ч. 1 розділу VII «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення набирає законної сили згідно зі статтею 273 ЦПК України.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області Ю.В. СИДОРЕНКО