Справа № 703/973/23
31 травня 2023 року м. Сміла
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Криви Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Холодняк Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» про стягнення коштів, -
встановив:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» про стягнення коштів.
Позов мотивовано тим, що вона є споживачем послуг постачання природного газу постачальником якого до 01.05.2022 був ТОВ «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» (далі відповідач), постачальником якого до 01 травня 2022 року був відповідач.
15.06.2022 позивач перерахувала на рахунок відповідача оплату за спожитий природний газ в травні 2022 року в сумі 1420 гривень 20 коп.
Про зміну постачальника природного газу з 01.05.2022 ТОВ «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» на ТОВ ГК «Нафтогаз України» вона дізналась лише в липні 2022 року при отриманні квитанції про сплату за спожитий природний газ від іншого постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Жодного іншого повідомлення від відповідача щодо зміни постачальника природного газу з 01.05.2022 позивачу жодним чином раніше не надходило.
Після того, як в липні 2022 року вона дізналась, що постачальником природного газу в травні 2022 року був не відповідач, а ТОВ ГК «Нафтогаз України» вартість спожитого газу в травні 2022 року в сумі 120 гривень 20 коп. позивач ще раз оплатила на рахунок вже нового постачальника газу ТОВ ГК «Нафтогаз України».
В подальшому, з метою повернення їй переплати за природний газ, сплачений позивачем 15 червня 2022 року в сумі 1420 гривень 20 коп. на рахунок неналежного постачальника, вона 29 липня 2022 року направила на адресу електронної пошти відповідача заяву про повернення суми переплати за природний газ в розмірі 1420 гривень 20 коп. Відповідь на вказаний лист відповідач не надав та суму переплати не повернув.
15 вересня 2022 року вона повторно звернулась із листом до відповідача про повернення суми переплати. У відповідь на повторний лист від відповідача надійшла відповідь вих № 3-2152/4 від 21.09.2022, в якій відповідач зазначає, що заява позивача про повернення переплачених коштів прийнята до розгляду.
Позивач зазначає, що станом на день звернення позивача до суду з даним позовом, минули всі розумні строки для повернення відповідачем переплати, однак суми не повернуті.
Просить суд стягнути з ТОВ «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» на її користь переплату в сумі 1420 гривень 20 коп. та судові витрати по наданню правової допомоги в сумі 5000 грн.
13.03.2023 року ухвалою суду відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.
Представник ТОВ «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. Своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався.
Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, з наступних підстав.
При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що позивач є споживачем природного газу, який постачав відповідач за адресою: АДРЕСА_1 .
З 01.05.2022р. функції постачальника розпочало виконувати ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».
Як вбачається з матеріалів справи, позивача, про зміну постачальника не було повідомлено, у зв`язку з чим позивач оплатив у червні 2022 року відповідачеві, який не здійснював постачання газу.
По особовому рахунку № НОМЕР_1 оплату було здійснено в сумі 1420, 20 грн. через термінал самообслуговування Приватбанку, про що свідчить квитанція в матеріалах справи та не оспорювалась відповідачем.
29.07.2022р. на поштову адресу відповідача позивач направила заяву з проханням повернути зайво переплачені кошти.
Як стверджує позивач, відповідь на вказаний лист відповідач не надав та суму переплати не повернув.
В зв`язку з чим, 15 вересня 2022 року вона повторно звернулась із листом до відповідача про повернення суми переплати.
У відповіді на повторний лист від відповідача надійшла відповідь вих № 3-2152/4 від 21.09.2022, в якій відповідач зазначає, що заява позивача про повернення переплачених коштів прийнята до розгляду.
Вказані документи та розрахунки не були спростовані відповідачем, які не були позбавлені можливості підписати зі споживачем акт звірки обсягу фактично наданого обсягу природного газу (в куб.м).
Згідно із ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» власник приміщення - це фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, зареєстроване в установленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Пункт 5 ч. 2 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Пунктом 1 ч. 3ст. 20 вказаного Закону передбачений обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими нормативно-правовими актами.
Статтею 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що діяльність з транспортування, розподілу та постачання природного газу підлягає ліцензуванню.
ТОВ «Черкасигаз Збут» здійснює діяльність з постачання природного газу на підставі ліцензії, виданої постановою Національної комісії, відповідно до постанови НКРЕКП №838 від 29.06.2017 року.
З урахуванням викладеного вбачається, що ТОВ «Черкасигаз Збут» з 01.05.2022року здійснює лише обчислення, тобто математичні розрахунки з наданими числовими значеннями об`єму спожитого газу, а тому сплачені кошти на рахунок відповідача за об`єм, який фактично не поставлений, є такими, що отримані безпідставно.
Згідно ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи. У разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України також визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Оцінюючи докази в сукупності та враховуючи те, що по особовому рахунку позивача № НОМЕР_1 існує переплата в сумі 1420, 20 грн., що була сплачена у липні 2022 року за обсяг природного газу, який фактично не був наданий постачальником природного газу побутовому споживачу, оскільки даний факт не був спростований представниками відповідача, а тому сплачені позивачем кошти в розмірі 1420, 20 грн. слід стягнути з відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн.60 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів».
Що стосується витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, у стягненні судових витрат за надання правничої допомоги суд вважає за необхідне відмовити, оскільки необхідність їх стягнення не підтверджена належними, достатніми та допустимими доказами.
На підставі викладеного, згідно ст. 526, 1214 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», керуючись ст. ст. 13, 81, 141, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -
ухвалив:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧЕРКАСИГАЗ ЗБУТ» про стягнення коштів задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду або через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення - протягом тридцяти днів з дня його отримання.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 06 червня 2023 року.

Головуючий: Ю. В. Крива