Справа № 523/8868/23
Провадження №2/523/3613/23
У Х В А Л А

"07" червня 2023 р.

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Кузьміна О.І. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ), третя особа- ОСОБА_3 (1966 р.н., РНОКПП: НОМЕР_2 , місцн проживання за адресою: АДРЕСА_1 ), про визнання договору купівлі-продажу частки нерухомого майна дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

З позовною заявою до Суворовського районного суду м. Одеси 22.05.2023р. звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу 1/5 частки нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 від 27.09.2019р., укладеного у простій письмовій формі, дійсним, оскільки через термінову необхідність повернення до Росії в 2019р., відповідач запропонував позивачу укласти договір у простій письмовій формі та ухиляється від нотаріального посвідчення договору.

Після надходження цивільної справи, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до ст.ст. 14, 33 ЦПК України.

Як передбачено ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Одеси від 29.05.2023р. вищевказану заяву було залишено без руху через те, що позивачем не викладено всіх обставин справи, на які посилається позивач, та не зазначено доказів на підтвердження всіх обставин, у тому числі, укладення між сторонами угоди купівлі-продажу частини нерухомого майна, дотримання всіх умов угоди, ухилення відповідача від нотаріального посвідчення угоди.

Копію вказаної ухвали отримано позивачем ОСОБА_1 30.05.2023р., про що свідчить розписка, складена нею власноруч, що залучена до матеріалів справи, однак будь-яких заяв, клопотань на адресу суду не надходило.

Згідно ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено у рішенні ВС від 07.02.2020р. (справа № 390/116/18-ц, провадження № 61-6481ск19), як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (стаття 1 ЦПК України).

Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки (частина третя статті 27 ЦПК України).

Практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Крім того, у рішенні ЄСПЛ у справі «Тойшлер проти Германії» від 04 жовтня 2001 року наголошено, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Так, у кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

ОСОБА_1 надавався строк 5 днів для усунення недоліків позовної заяви, однак, своїми процесуальними правами вона не скористалася, не проявила належної обачності у захисті своїх прав.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не приведено у відповідність до норм ЦПК України позовну заяву про визнання договору купівлі-продажу частки нерухомого майна дійсним, приходжу до висновку, що позивачем не було усунуто недоліки.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Приймаючи до уваги зазначене та оскільки у встановлений законом строк ухвала суду про залишення без руху виконана не була, а отже, вказані судом недоліки позивач не усунув, тому відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, позовну заяву ОСОБА_1 слід вважати неподаною та повернути позивачу.

Керуючись ч.3 ст.185,260,261,353 ЦПК України, суддя

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу частки нерухомого майна дійсним - вважати неподаною та повернути позивачу .

Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвалу складено та підписано 07.06.2023р.

Суддя: О.І.Кузьміна