Справа № 344/2931/23
Провадження № 2/344/1458/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Устинська Н.С.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

в позові вказано, що 13 серпня 2014 сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Калуським відділом реєстрації актів громадянського стану. У шлюбі народився син- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне сімейне життя у сторін не склалось. Вже тривалий час проживають окремо. На даний час всі питання щодо виховання сина вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки відповідача. Відповідач ніяким чином не піклується про свою сім`ю, про стан здоров`я, фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідного медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, з дитиною не спілкується. Відповідач працює торговим агентом у ТОВ"Прикарпатський торговий дім" і отримує непогану зарплату, хоча, на переконання позивача, оформлений на мінімальну заробітну плату. В свій час відповідач фактично отримував від 15 до 20 тисяч гривень в місяць. Позивач зазначає, що вона тимчасово безробітна, а на забезпечення нормального проживання дитини необхідно немалі кошти. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в твердій грошовій сумі по 3 500, 00 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, які в ньому наведені та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача подав суду відзив за змістом якого позов визнав частково, просив визначити розмір стягнення аліментів в сумі 1 500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. У відзиві зазначив, що відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ « Прикарпатський торговий дім» з 16.03.2020 року (копія довідки додається) та отримує зарплату в середньому 7 200 грн. щомісячно. Нерухомого майна відповідач не має, на відміну від позивача, яка має квартиру в м.Івано-Франківську (копія інформаційних довідок додається). Відповідач постійно зустрічається з дитиною, купує продукти, іграшки, бере участь у додаткових витратах необхідних для розвитку дитини, тобто твердження позивача, що відповідач самоусунувся від виховання дитини є явно неправдивими. Позивач у своїй позовній заяві не вказала скільки вона тратить на утримання дитини, також вона вказала, що є тимчасово безробітна проте знову ж таки не вказала поважних причин, які б її звільняли від обов`язку утримувати дитину в фінансовому плані, тим більше дитина має 6 річний вік і не потребує цілодобового догляду за нею. У позовній заяві позивач припускає, що відповідач заробляє від 15 000 до 20 000 грн., проте не надає жодного доказу на підтвердження даного факту, а тому це є лише припущення, оскільки таких коштів відповідач не заробляє, а отримує заробітну плату в розмірі в середньому 7200 на місяць. Вважає, що заявлений позивачкою розмір аліментів є необгрунтованим.

В судовому засіданні представник відповідача частково заперечив позовні вимоги з підстав, викладених у відзиві.

Судом встановлено наступні обставини.

В свідоцтві серії НОМЕР_1 виданого 14.02.2017 на ім`я ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками вказані сторони спору.

Згідно довідки, долученої до відзиву представником відповідача, дохід відповідача за період з 01.08.2022 р. по 28.02.2023 склав 50 634, 16 грн.

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом положень ст. 180 СК України обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття покладається на батьків. Згідно з «Конвенцією про права дитини», «Декларацією прав дитини» батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя.

Відповідно до ст.3 ч.1 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.2021 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державою чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

В ст.2 Закону України «Про охорону дитинства» вказано, що законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, міжнародних договорах, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається з цього Закону, а також інших нормативно-правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері.

Згідно ч.7,ч.8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Згідно ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

В ч.1 ст.182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Згідно положень статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2272 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2833 гривень.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

В частині 1 статті 191 СК України зазначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Так при визначенні розміру аліментів, суд враховує факт проживання дитини з матір`ю, її вік, матеріальний стан позивачки, вартість та необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально - побутових потреб.

В п. 1 ст. 13 ЦПК України вказано, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В свою чергу, відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Оскільки позивач не надала суду доказів в обрунтування заявленого розміру аліментів, нею не вчинено процесуальних дій, щодо надання доказів в обґрунтування витрат на утримання дитини в заявленому розмірі, до матеріалів справи не долучено документів в підтвердження розміру витрат про які надано пояснення в судовому засіданні, відповідач позов визнав частково, стягненню підлягають аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1073, 60 гривень на користь держави.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до зазначеного суд, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити частково;

стягувати з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 аліменти на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на утримання сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в сумі 2500 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку;

в іншій частині позову відмовити;

аліменти стягувати з 22/02/2023 і до досягнення дитиною повноліття;

допустити негайне виконання рішення в частині стягнення одного щомісячного платежу аліментів;

стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 1073,6 гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Бородовський С.О