Справа № 366/627/23
Провадження № 2/366/224/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 червня 2023 року смт Іванків

Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючої судді Слободян Н.П., за участю секретаря судових засідань Німченко Н.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іванківського районного суду Київської області в смт Іванків цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В :

Короткий виклад позовних вимог

07.03.2023 року до Іванківського районного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - Позивач) до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину.

В обґрунтування позову Позивач зазначила, що 12.02.2019 року між нею та Відповідачем у справі укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 10.

Подружжя має малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з Позивачкою.

Протягом останнього року сімейне життя між сторонами погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен із подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідач постійно нехтував сімейними цінностями, з його ініціативи між ними постійно виникали сварки, свідком яких, нерідко, ставала дитина, що негативно впливає на її психічний стан та спричиняє душевні страждання позивачу та дочці. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у позивача та дитини, не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин між членами родини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.

Крім того, вже півтора року ведення спільного господарства та сумісне проживання подружжям припинено, тому, за переконанням Позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має.

Також Позивач зазначила, що донька знаходиться на повному її утриманні, Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання батьком неповнолітньої дитини. Позивач працює перукарем у Сукачівському ПНБІ, коштів, які вона там отримує, не вистачає для нормального проживання та утримання дитини.

Відповідач, як відомо Позивачу, регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати не отримує, тому, визначити розмір частки від його доходів для визначення розміру аліментів на утримання дитини, Позивач не має можливості. Відповідач є працездатним, цілком здоровим, має спеціальністю юриста та працює не офіційно, тому його матеріальний стан на даний момент повинен бути високим.

Враховуючи вищевикладене, Позивач просить суд шлюб між ними розірвати, дитину залишити на її вихованні, стягувати з Відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця. Повернути їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Рух справи

Ухвалою суду від 10.03.2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Перше судове засідання призначено на 10.04.2023 року та відкладено на 05.06.2023 року для отримання Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про внесення змін до актового запису цивільного стану про народження дитини.

У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені належним чином.

Позивач звернулася до суду із заявою від 30.05.2023 року, в якій просить суд справу слухати за її відсутності, позов підтримує повністю, просить приєднати до матеріалів справи Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про внесення змін до актового запису цивільного стану.

Відповідач у судове засідання не з`явився, 02.06.2023 року на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, оскільки він проходить лікування в Київській обласній клінічній лікарні. Зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на дитину не визнає та просить не задовольняти, оскільки не являється біологічним батьком дитини.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, перевіривши матеріали справи, встановив такі обставини.

Щодо розірвання шлюбу

Шлюб між сторонами зареєстрований 12 лютого 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 10, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 /а.с.6/.

Після реєстрації шлюбу, позивач змінила прізвище із « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України та частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

У ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи те, що сторони подружніх відносин не підтримують, примирення не прагнуть, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, дитина проживає з Позивачем, що підтверджується довідками Іванківської селищної ради від 06.03.2023 року № 527 та № 528, враховуючи визнання Відповідачем в судовому засіданні 10.05.2023 року позовних вимог в частині розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між Позивачем та Відповідачем підлягає розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу, який по суті є формальним, є неможливим. Сторони мають достатній вік для того, щоб визначитися зі своєю позицією щодо можливості збереження їх шлюбу. Відповідач позовні вимоги в цій частині визнав.

Враховуючи це, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у цій частині.

Щодо стягнення аліментів на неповнолітню дитину

Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_2 (Відповідач) та ОСОБА_1 (Позивач), актовий запис за № 19, внесений 13.11.2013 року Виконавчим комітетом Ладижицької сільської ради Іванківського району Київської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 03.10.2019 року /а.с.7/.

Позивачем до матеріалів справи додано Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення змін до актового запису цивільного стану (далі - Витяг), наданий Іванківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 2 від 30.05.2023 року, за параметрами запиту: ОСОБА_3 .

З Витягу вбачається, що до актового запису за № 19 від 13.11.2013 року, за заявою про визнання батьківства від 03.10.2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Головного територіального управління юстиції у Київській області внесено зміни, а саме: внесення відомостей про визнання батьківства.

Суть змін:

- прізвище дитини « ОСОБА_3 » змінено на « ОСОБА_3 »;

- по батькові дитини « ОСОБА_3 » змінено на « ОСОБА_3 »;

- прізвище батька « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_2 »;

- ім`я батька « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_2 »;

- по батькові батька « ОСОБА_4 » змінено на « ОСОБА_2 »;

- дата народження батька з «інформація відсутня» змінено на « ІНФОРМАЦІЯ_2 »;

- місце проживання батька з «інформація відсутня» змінено на « АДРЕСА_1 »;

- державна реєстрація народження проводиться з «відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матері) змінено на «Відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України».

А відповідно до ст. ст. 180, 182, 184 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення; суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частинами 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідач у судовому засіданні 10.05.2023 року та своїй заяві від 02.06.2023 року не погодився з позовною вимогою Позивача щодо стягнення аліментів на дитину, зазначивши, що він не є біологічним батьком малолітньої ОСОБА_3 , на що Позивач зазначила, що ідея «записати» дитину на себе була виключно ініціативою Відповідача. Він поставив її перед фактом, коли написав заяву і зміни до актового запису про народження дитини були вже внесені. Про те, що він не є біологічним батьком дитини, при цьому, йому достовірно відомо ще від початку їх відносин.

Таким чином, на підставі заяви про визнання батьківства від 03.10.2019 року, батьком малолітньої ОСОБА_3 зазначений ОСОБА_2 (Відповідач), а тому він, як батько, визнаний таким державою за його ж заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 Сімейного Кодексу України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини.

Частиною ж 5 зазначеної статті передбачено, що не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком…

На даний час Відповідачем не подано до суду позову про оспорення батьківства, тому позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини, підлягають задоволенню, адже дитина не має страждати від «забаганок» дорослих, які змінюють, через особисті негаразди між собою, своє бажання бути батьком дитини.

З урахуванням встановлених обставин, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Відповідач, не визнаючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, свої заперечення обґрунтовує лише тим, що він не є біологічним батьком дитини. Щодо розміру аліментів, своїх заперечень не подавав.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі 3000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня подачі позову, а саме з 07.03.2023 року, до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню.

Судові витрати

Позивачем при поданні позову до суду сплачено 1073 грн. 60 коп. судового збору за позовну вимогу про розірвання шлюбу, який вона просить стягнути з Відповідача. Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. за позовну вимогу щодо розірвання шлюбу, що підтверджується квитанцією від 07.03.2023 року /а.с.11/.

Крім того, з Відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. за позовну вимогу щодо стягнення аліментів.

У відповідності до ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись статтями 4, 10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 267, 268, 354, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 12 лютого 2019 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Іванківському та Поліському районах Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 10, розірвати.

Малолітню дитину, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до її повноліття залишити на вихованні матері.

Після розірвання шлюбу Позивачці змінити прізвище на дошлюбне « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 3000 грн. (три тисячі грн.) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно з дня подання позову, з 07 березня 2023 року, до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1073 грн.,60 коп. (одна тисяча сімдесят три грн., 60 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073 грн.,60 коп. (одна тисяча сімдесят три грн., 60 коп.).

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій ст. 358 ЦПК України.

Повний текст рішення складено 05.06.2023 року.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ).

Суддя Н.П. Слободян