АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2023 року

м. Чернівці

справа № 713/2458/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинак О. О.

суддів: Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.

секретар Паучек І. І.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 жовтня 2023 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Кибич А. І.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог позовної заяви

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Просила:

- стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і досягнення дітьми повноліття.

- стягнути із ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання позивачки в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до 09 квітня 2024 року включно.

Посилалася на те, що 15 січня 2015 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 . За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти знаходяться на її вихованні та утриманні. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання дітей.

Стан здоров`я ОСОБА_4 незадовільний, оскільки вона має уроджені вади.

ОСОБА_2 працює у Німеччині, може сплачувати аліменти на утримання дітей та позивачки, є працездатним, не має захворювань, які б перешкоджали займатися трудовою діяльністю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 жовтня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 21 серпня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трьох років, починаючи з 21 серпня 2023 року.

Суд виходив з того, що відповідач ОСОБА_2 , як батько, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Матеріальну допомогу на утримання непрацездатної дружини ОСОБА_1 , яка здійснює догляд за малолітньою дитиною та не працює, відповідач ОСОБА_2 не надає. Доходів позивачки недостатньо для свого самостійного утримання.

Відповідач є фізично здоровою людиною. Позивачка не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. ОСОБА_4 проживає разом із позивачкою та потребує догляду.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано ту обставину, що малолітня дитина ОСОБА_4 хворіє.

В матеріалах справи відсутні докази про відсутність можливості відповідача сплачувати аліменти у розмірі, який визначений позивачкою у позовній заяві.

Відповідач згідно з українським законодавством не працює, а тому аліменти на дітей та дружину будуть стягуватися в сумі 5500 гривень, що є недостатнім.

Суд першої інстанції не врахував, що відповідач працює в Німеччині, де мінімальна заробітна плата становить 2112 Євро на місяць.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим.

Зазначав, що сплата аліментів в розмірі 1/2 частки його заробітку є зависокою, непосильною та не відповідає матеріальному становищу відповідача.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Батьками неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 7 серпня 2015 року та НОМЕР_2 від 14 квітня 2021 року (а.с.5,6).

З довідки про склад осіб, місце проживання яких зареєстроване в житлі, від 11 серпня 2023 року №5-16/1253 та акту обстеження матеріально-побутових умов життя від 24 серпня 2023 року №02-16/110 вбачається, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю ОСОБА_1 (а.с.9).

На підтвердження стану здоров`я ОСОБА_4 позивачкою було надано результати огляду лікаря від 29 жовтня 2022 року, виписку з історії хвороби №455, результати нейрографії від 19 квітня 2021 року (а.с.10-13).

ОСОБА_2 визнав ту обставину, що перебуває та працює за кордоном, однак зазначив, що офіційно не працевлаштований, його заробіток є нестабільним.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей

Пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Стаття 27 Конвенції ООН про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною другою статті 51 Конституції України закріплено обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частин першої та другої статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За загальним правилом, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі статтями 182, 183 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

Відповідно до статей 76, 77, 78 ,95 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Згідно зі статтею 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Ураховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач зобов`язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, він є працездатною особою, а тому з врахуванням його майнового стану, а також віку дітей, мінімальних потреб дітей для їх належного забезпечення, аліменти на утримання дітей, визначено у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж по 50 процентів від встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 21 серпня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, які встановлено відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом застосовано правильно.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки

Відповідно до частин другої та четвертої статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

При вирішенні позовних вимог про стягнення аліментів на утримання позивачки до досягнення молодшою дитиною трьох років, суд обґрунтовано виходив із тих обставин, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання позивачки у вказаному ним розмірі. Суд першої інстанції також правильно врахував, що ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей.

Наявність можливості сплачувати відповідачем аліменти на утримання позивачки у більшому розмірі позивачкою не доведено.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 30 березня 2021 року у справі №521/16595/18.

Щодо аргументів апеляційної скарги

Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що при визначенні розміру аліментів судом першої інстанції не враховано ту обставину, що ОСОБА_4 хворіє.

З встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що ним було досліджено докази, які були надані позивачкою на підтвердження стану здоров`я дитини ОСОБА_4 . Отже, підстав вважати, що суд першої інстанції не врахував вказані обставини при визначенні розміру аліментів відсутні.

Суд апеляційної інстанції також вважає необхідним звернути увагу на те, що відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

З огляду на вказане позивачка не позбавлена права звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на дитину у зв`язку з її хворобою на підставі статті 185 СК України.

Помилковим також є аргумент позивачки про те, що відповідач, працюючи у Німеччині, має отримувати заробітну плату не менше 2112 Євро на місяць, а тому може сплачувати аліменти в більшому розмірі, ніж визначив суд першої інстанції.

Вказані обставини є припущенням позивачки та не підтверджені жодними доказами. Відповідач обставини щодо розміру вказаних позивачкою його доходів не визнав.

Стягнення з ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/3 частки доходу відповідача не свідчить про те, що відповідач буде платити аліменти на утримання дітей виходячи з встановленого на даний час показника середньої заробітної плати по регіону весь період за який у нього виникає обов`язок на сплату таких аліментів. Зокрема при наявності офіційного доходу відповідача або зміни показника середньої заробітної плати по регіону сума аліментів може бути і більшою, ніж зазначено позивачкою у своїй апеляційній скарзі.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей суд першої інстанції правильно врахував, що відповідач також має обов`язок утримувати непрацездатну дружину.

Позивачка вважаючи, що відповідач має сплачувати аліменти на утримання дітей в сумі 6000 гривень, не зверталася до суду з позовом про стягнення таких аліментів у вказаній твердій сумі та не позбавлена права на зміну способу стягнення аліментів.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 11 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 7 грудня 2023 року.

Головуючий Олександр ОДИНАК

Судді Мирослава КУЛЯНДА

Наталія ПОЛОВІНКІНА