Справа №443/1793/23
Провадження №2-о/443/97/23
РІШЕННЯ

іменем України

07 грудня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Жидачівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

за участю:

представника заявника адвоката Колтоновського О.О.

встановив:

Заявник ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на час відкриття спадщини із спадкодавицею ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтування вимог.

В обгрунтування вимог заявниця покликається на те, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ОСОБА_3 померла. Відповідно до договору дарування серії АЕА № 821503 від 30 травня 2001 року ОСОБА_4 (дарувальник) подарував ОСОБА_3 (обдарованій) житловий будинок разом з господарськими будівлями, що знаходилися у приватній власності дарувальника, за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці Зарічанської сільської ради. ОСОБА_3 дійсно до дня своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично постійно проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . До дня смерті та на день смерті ОСОБА_3 у спадковому житловому будинку були постійно прописані та проживає: син ОСОБА_1 та колишній чоловік ОСОБА_2 , котрі продовжують проживати у спадковому будинку на сьогоднішній день. Місце попередньої реєстрації померлої - АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 займався похороном своєї мами - ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та вона проживала з ним в одному житловому будинку без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 від 15 січня 2004 року. Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_2 розірвано 11.09.2014. ОСОБА_2 не прийняв спадщину та не заперечує про прийняття ним у спадщину вказаного будинку. Інших спадкоємців немає, оскільки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. 06 вересня 2023 року заявник подав документи до Жидачівської державної нотаріальної контори документи для прийняття спадщини, однак постановою від 06 вересня 2023 року № 285/02-31 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з пропуском піврічного терміну з дня смерті спадкодавиці. У зв`язку з вказаною обставиною в нього виникла необхідність встановити факт постійного проживання із спадкодавицею на час відкриття спадщини.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 11.10.2023 заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до відкритого судового засідання на 26.10.2023 /а.с. 28-29/.

28.10.2023 у справі оголошено перерву у зв`язку з оголошеним клопотанням про допит свідків до 10.11.2023 /а.с.37-38/.

10.11.2023 справу знято з розгляду у зв`язку з перебуваннням судді Равлінка Р.Г. на лікарняному /а.с.44/.

Розгляд справи по суті відбувся 07.12.2023 за участі представника заявниці та заінтересованої особи.

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Представник заявника ОСОБА_1 адвокат Колтоновський О.О. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав повністю та просив задовольнити з мотивів наведених у заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій розгляд спраив просить проводити за його відсутності, вимоги заявника підтримує в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Представник заінтересованої особи Жидачівської державної нотаріальної контори, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду пояснили, що заявник ОСОБА_1 дійсно постійно проживав із матір`ю ОСОБА_3 до дня смерті останньої, що наступила 25.12.2022.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявниці, заінтересованої особи та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до договору дарування серії АЕА № 821503 від 30 травня 2001 року ОСОБА_4 (дарувальник) подарував ОСОБА_3 (обдарованій) житловий будинок разом з господарськими будівлями, що знаходилися у приватній власності дарувальника, за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці Зарічанської сільської ради /а.с.11/.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданим 13 травня 1977 року, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а його батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_2 /а.с.20/.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію розірвання шлюбу № 6 від 26 серпня 2023 року відділом РАЦС Новороздільського міського управління юстиції у Львівській області 11 вересня 2014 року зареєстровано актовий запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 /а.с.9/.

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади № 2023/000018428 від 02 січня 2023 року ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 від 15 січня 2004 року /а.с.12/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 виданого повторно 11 січня 2023 року Новороздільським відділом РАЦС у Стрийському районі Львівської області Західного МУЮ ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.10/.

Згідно з довідкою № 357 від 16 серпня 2023 року, виданою Зарічанським старостинським округом, ОСОБА_3 дійсно до дня своєї смерті, яка наступила ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично постійно проживала без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . До дня смерті та на день смерті ОСОБА_3 у спадковому житловому будинку були постійно прописані та проживали: син ОСОБА_1 та колишній чоловік ОСОБА_2 , котрі продовжують проживати у спадковому будинку на сьогоднішній день /а.с.19/.

Відповідно до довідки № 362 від 17 серпня 2023 року, виданої Зарічанським старостинським округом ОСОБА_1 про те, що він дійсно займався похороном своєї мами - ОСОБА_3 , котра померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та котра постійно проживала з ним в одному житловому будинку без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 /а.с.7/

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 25 липня 2013 року виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Жидачівського району Львівської області ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.13/.

Постановою від 06 вересня 2023 року № 285/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті мами ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском піврічного терміну з дня смерті спадкодавиці /а.с.8/.

При вирішенні вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

В силу вимог ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи п ро встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті 1218,1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2,3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання позивачки за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачкою та оцінені судом.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Надані заявником докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета заявлених вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність прав на спадкове майно.

Встановлення факту спільного проживання разом із спадкодавицею необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Беручи до уваги, що заявник позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавицею на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити та встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини із спадкодавицею ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись статтями 4,5,12,13,81,259,263-265,268, 315 ЦПК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Жидачівська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на час відкриття спадщини із спадкодавицею ОСОБА_3 у АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.12.2023.

Суддя Р.Г. Равлінко