Провадження № 2-н/638/2047/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 , -

встановив:

Заявник ТОВ «Харківгаз збут», в особі представника адвоката О.М. Романенко, звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою, в який просить суд видати судовий наказ, про стягнення з ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 2007,65 грн та судовий збір в розмірі 268,40 грн.

Частиною першою статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, судовий наказ не може бути видано, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Так, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу, зокрема, додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

До заяви про видачу судового наказу заявник долучив платіжну інструкцію № 55971 від 20.09.2023 на суму 268,40 грн.

Перевіривши зарахування судового збору за платіжним дорученням № 55971 від 20.09.2023 на суму 268,40 грн за допомогою комп`ютерної програми «Д-3» установлено, що судовий збір за вищевказаним платіжним дорученням врахований раніше у цивільній справі № 638/16950/23, в якій ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 16.11.2023 відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Харківгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_2 ..

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір», якою не встановлено звільнення особи від сплати судового збору в разі подання повторно заяви про видачу судового наказу.

Частиною другою статті 164 ЦПК України визначено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Виходячи з наведених положень Кодексу, сплачений судовий збір за подачу заяви про видачу наказу, у разі відмови в її задоволенні, не повертається, при цьому, може бути зарахований до суми судового збору лише у разі пред`явлення стягувачем позову в порядку позовного провадження.

Тобто зарахування судового збору в даному випадку у зв`язку з повторним зверненням до суду із заявою про видачу судового наказу законом не передбачено.

Статтею 9 Закону України «Про судовий збір» визначено, що суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв`язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Отже, сплачений заявником судовий збір за подачу заяви про видачу судового наказу у справі № 638/16950/23 не може бути зарахований за повторну подачу заяви про видачу наказу у даній справі, та, в свою чергу, судовий збір за подану заяву про видачу наказу в межах цієї справи мав бути сплачений ТОВ «Харківгаз збут» на загальних підставах.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку про ненадання заявником належних доказів сплати судового збору за подану заяву у встановленому законом порядку.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у заяві про видачу судового наказу, вимога про стягнення заборгованості пред`явлена до ОСОБА_1 , а адресою, за якою виникла заборгованість, зазначена: АДРЕСА_1 , тоді як у розрахунку заборгованості споживачем зазначена ОСОБА_3 , а адреса вказана: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Частиною другою статті 165 ЦПК України визначено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Враховуючи наведене, оскільки заява ТОВ «Харківгаз збут» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, доходжу висновку про наявність підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першо їстатті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166 ЦПК України, суддя

постановив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Харківгаз збут» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом 15 днів з дня вручення їй копії ухвали суду.

Суддя: Т.В. ШТИХ.