Номер провадження 2/754/6101/23
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2023 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого - судді Галась І.А.,

при секретарі - Париста А.С.

за участі: відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів.

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 22 червня 2022 року між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб. Від шлюбу мають спільного малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, оскільки подружнє життя не склалося, кожна із сторін позову має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, а примирення не можливе, разом із цим позовом до Деснянського районного суду м. Києва подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Окрім того, вона із Відповідачем остаточно припинили сумісне проживання. Зважаючи на вік нашого сина, якому нещодавно виповнився рік, а також на продовження грудного вигодовування та нерозривний зв`язок з нею як мамою, вони домовились, що їх спільний син буде проживати разом із нею, а Відповідач матиме змогу виховувати сина, бачитися з ним без будь-яких перешкод з її боку. Факт проживання сина із нею підтверджується копією витягу з реєстру територіальної громади від 30 жовтня 2023 року. Позивач звертає увагу суду на те, що Відповідач проявляє зацікавленість лише у виховані сина, проте не бажає брати систематичної участі у матеріальному утриманні дитини. З моменту, коли подружжя припинило проживати разом, фінансове утримання сина від Відповідача не є регулярним. Зважаючи на це, є підстави вважати, що Відповідач в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дитини, тобто сплати аліментів. Винесення судового рішення про стягнення аліментів з Відповідача припинить ухилення ОСОБА_1 від обов`язку регулярно утримувати свого сина, а розмір аліментів не буде залежати від «настрою» Відповідача, оскільки буде чітко визначеним до позовних вимог. Таким чином, дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим ніж прожитковий мінімум. Відповідач є здоровою та працездатною. Позивачу відомо, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, не перебуває в стані припинення та займається діяльністю посередників у торгівлі товарами широкого асортименту (роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет). На момент їх спільного проживання позивачу відомо, що дохід Відповідача складав приблизно 15000 грн. на місяць. У відповідача відсутні ще діти, непрацездатні чоловік, дружина, тощо, які б знаходились на його утриманні. Тому вона вважає, що ОСОБА_1 має можливість підтримати Позивача матеріально до досягнення спільного сина трирічного віку.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено судове засідання.

27 листопада 2023 року Відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги в частині стягнення з нього аліменти на утримання дитини та стягнення аліментів на утримання одного із подружжя (дружини) в частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити повністю, а в частині позовних вимог про стягнення з Відповідача на користь Позивача судових витрат, понесених останньою є необґрунтованою та безпідставною. Тому Відповідач повністю заперечує проти позовних вимог про стягнення з нього на користь Позивача судових витрат. Оскільки Позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи про стягнення аліментів та нею не надано суду будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження інших судових витрат, які вона понесла та/або очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позовна вимога про стягнення з Відповідача на користь Позивача судових витрат, понесених останньою є необґрунтованою та безпідставною.

Позивач до судового засідання не з`явилась, у поданій заяві просила справу розглянути у відсутність позивача.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 22 червня 2022 року, актовий запис № 1149.

Сторони від шлюбу мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 18 жовтня 2022 року серії НОМЕР_1 , в якому батьком вказано- ОСОБА_1 , а матір`ю - ОСОБА_2 .

На даний час малолітня дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Домовленості щодо сплати аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання малолітнього сина не надає.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Крім того, відповідно до ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Такий же обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття встановлений і в статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що законодавчо визначеним мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину є розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

В судовому засіданні не встановлено наявність у відповідача на праві власності нерухомого майна. Позивачем не доведені витрати відповідача, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Разом з тим, обставин, які б свідчили про неможливість сплачувати аліменти на утримання дитини відповідачем не доведено. Відповідач перебуває в працездатному віці, відомостей про обтяження турботами щодо утримання інших осіб не надав, являючись батьком неповнолітньої дитини зобов`язаний утримувати її до повноліття.

Відповідач повинен у відповідності до вимог закону утримувати дитину, відчувати відповідальність за неї, забезпечувати її добрі умови для проживання та виховання, у тому числі, забезпечувати матеріально.

Враховуючи наведене, виходячи з того, що дитина сторін проживає разом із позивачкою, у зв`язку з чим цілодобовий обов`язок останньої полягає не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а ще й у постійному вихованні, контролі, що потребує більших моральних витрат, враховуючи вік дитини, стан її здоров`я, суд вважає за можливе визначити аліменти в розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дитини, не порушить прав сторін.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини.

Згідно ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім`я кого вони виплачуються, і мають використовуватися за цільовим призначенням.

Стосовно позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд приходить до наступного.

Положеннями статті 84СК України передбачено право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини», а саме: ч. 1 - дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; ч. 2 - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; ч. 3 - якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; ч. 4 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; ч. 5 - аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; ч. 6 - право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 85СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить саме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача, та те, що у зв`язку з доглядом за дитиною, якій менше трьох років, позивач не має змоги працювати і утримувати себе.

Тому, з урахуванням викладеного, суд доходить висновку про те, що з відповідача можливо стягнути аліменти на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/8 частини заробітку (доходів) відповідача.

Крім того, згідно статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Датою подачі позовної заяви є 03.11.2023.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 133, 141, 259, 265,268, 273, 354, 430 ЦПК України, ст. ст. 84,180-183 СК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 03 листопада 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частина всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 03 листопада 2023 року і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

.

Суддя: