Справа № 456/2404/23 Головуючий у 1 інстанції: Гула Л. В.
Провадження № 22-ц/811/2858/23 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Копняк С.М.,

суддів: Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_1 , яка підписана представником адвокатом Кравцем Андрієм Остаповичем, та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2023 року в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Стрийтеплоенерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним нарахування плати за послуги з теплопостачання та скасування такої заборгованості та зустрічним позовом комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги з постачання теплової енергії,

В С Т А Н О В И В:

в травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до комунального підприємства «Стрийтеплоенерго», в якому просив визнати незаконними дії КП «Стрийтеплоенерго» щодо нарахування ОСОБА_1 (особовий рахунок НОМЕР_1 ) заборгованість за послуги з теплопостачання місць загального користування та зобов`язати відповідача припинити такі нарахування; скасувати заборгованість, яка нарахована відповідачем КП «Стрийтеплоенерго» позивачу ОСОБА_1 станом на 01 квітня 2023 в сумі 2 226,59 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказував, що у власності позивача ОСОБА_1 та третіх осіб ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 перебуває квартира АДРЕСА_1 , де вони і проживають. До 2000 року позивач та треті особи були споживачами житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з теплопостачання. Однак, 27 жовтня 2000 року здійснено відключення квартири АДРЕСА_1 від системи опалення внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання у встановленому законом порядку, а в квартирі встановлено електроопалення. Також у 2017 році повністю відключено опалення загального коридору (місце загального користування) від міської централізованої системи теплопостачання в під`їзді № 7 будинку АДРЕСА_2 . Незважаючи на такий стан речей, відповідач нарахував ОСОБА_1 та іншим співвласникам квартири заборгованість за послуги з теплопостачання на загальнобудинкові потреби за період з січня 2022 року по травень 2023 року та абонплату, тобто після здійснення відключення належної їм квартири від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання, а також місць загального користування (коридору), яка станом на 01 квітня 2023 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 становить 2 226,59 грн. Після відключення квартири та коридору загального користування позивач повідомив відповідача про дані факти, однак йому й надалі нараховується плата за теплопостачання місць загального користування. Позивач вважає нарахування такої заборгованості незаконним, відтак у порядку захисту його прав як споживача житлово-комунальних послуг, у даному випадку послуг з теплопостачання, наполягає на визнанні незаконним нарахування йому заборгованості за послуги з теплопостачання та скасуванні такої заборгованості.

В свою чергу, в червні 2023 року КП «Стрийтеплоенерго» подало в суд зустрічний позов, в якому просили стягнути солідарно з усіх співвласників квартири АДРЕСА_1 : ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на їх користь заборгованість за комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 2357,16 грн та судові витрати.

В обґрунтування зустрічного позову представник відповідача посилався на те, що в багатоквартирному будинку АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , передбачена система централізованого опалення житлових приміщень відповідно до перспективної схеми теплопостачання, котра затверджена рішенням Стрийської міської ради Львівської області № 278 від 18 грудня 2012 року. В будинку встановлено лічильник теплової енергії, за показниками якого здійснюється нарахування за послуги з постачання теплової енергії щомісячно впродовж опалювальних сезонів та з урахуванням діючого тарифу на послугу з постачання теплової енергії. ОСОБА_1 стверджує, що опалення в його квартирі від`єднано від мережі централізованої системи теплопостачання, опалення сходових кліток демонтовано, а тому в первісному позові останній стверджує, що в нього відсутній обов`язок щодо сплати частки обсягу спожитої в будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення та не погоджується з платою за абонентське обслуговування, що нараховується підприємством як індивідуальному споживачу відповідно до умов типового договору, котрий є публічним договором приєднання, умови якого оприлюднені на офіційному веб-сайті підприємства як надавача послуги та на сайті Стрийської міської ради. Таким чином, з 01 січня 2022 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та КП «Стрийтеплоенерго» діють умови індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання шляхом усної мовчазної згоди відповідно до статтей 205, 633, 634 ЦК України. Плата виконавцю за індивідуальним договором складається з плати за послугу та плати за абонентське обслуговування.

За таких умов розподіл загальних обсягів споживання теплової енергії для надання послуг здійснюється згідно з вимогами Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Відповідно до Методики нарахування за місця загального користуванні (МЗК) і допоміжні приміщення розподіляється між усіма приміщеннями, які є самостійними об`єктами нерухомого майна (незалежно приєднані чи відокремлені ці приміщення від системи центрального опалення) та у разі відсутності вузлів розподільного обліку в МЗК та допоміжних приміщеннях будівлі обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, визначався як частка від загального обсягу спожитої теплової енергії на опалення будівлі (по показах теплового лічильника чи розрахунковим методом) і становили: двоповерхова будівля - 18%, триповерхова - 16%, чотириповерхова - 14%, п`ятиповерхова - 12%, дев`ятиповерхова - 10%. Дана методика діяла з 01 січня 2022 року до кінця опалювального періоду. 28 січня 2022 року внесено зміни до вищевказаної Методики розподілу, в якій передбачено збільшення загальнобудинкових нарахувань та введено новий термін «загальнобудинкові потреби на опалення», в які входять витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку. Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення - це втрати теплової енергії в трубопроводах та в обладнанні внутрішньобудинкової системи опалення поза межами опалюваних приміщень, опалювальних МЗК та допоміжних приміщень.

КП «Стрийтеплоенерго» протягом спірного періоду з 01 січня 2022 року 01 червня 2023 року в опалювальні періоди надавало послуги з постачання теплової енергії відповідачу (позивачу за первісним позовом) та третім особам за адресою їх проживання, що в АДРЕСА_3 , що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії.

В порушення вищезазначених норм законів та правил і умов договору оплата за послуги ними не проводилася, що призвело до утворення заборгованості за особовим рахунком згаданої квартири АДРЕСА_4 у розмірі 2357,16 грн, яку просили стягнути солідарно з усіх співвласників квартири.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до комунального підприємства «Стрийтеплоенерго», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання незаконним нарахування плати за послуги з теплопостачання та скасування такої заборгованості відмовлено.

Зустрічний позов комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги з постачання теплової енергії задоволено.

Вирішено:

- стягнути солідарно із ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ( АДРЕСА_5 ) на користь комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Новаківського, 9) заборгованість за комунальні послуги з постачання теплової енергії в розмірі 2 357,16 грн (дві тисячі триста п`ятдесят сім грн 16 коп.);

- стягнути із ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Новаківського, 9) по 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.) сплаченого судового збору з кожного.

Рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , подавши апеляційні скарги.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мотивована тим, що КП «Стрийтеплоенерго» жодної послуги їм не надають та жодного договору між сторонами не укладалось. Крім того, з 2017 року в під`їзді, в якому знаходиться квартира, у якій вони проживають, не має обігріву. Зазначають, що відповідач ОСОБА_1 за згодою сторін припинив договірні відносини із КП «Стрийтеплоенерго» через те, що останні не виконували свої зобов`язання. Тому, вважають, що в них відсутня заборгованість перед КП «Стрийтеплоенерго» така останніми нарахована неправомірно.

Просять рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2023 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» - відмовити.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 , яка підписана його представником адвокатом Кравець Андрієм Остаповичем мотивована тим, що суд не надав належної оцінки наданим доказам та дійшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні первісного позову і задоволення зустрічного позову. На думку апелянта, оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права

Зазначає, що ОСОБА_1 не є споживачем послуг КП «Стрийтеплоенерго», тому не зобов`язаний оплачувати ті послуги, які не отримує і якими не користувався. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. КП «Стрийтеплоенерго» не було доведено до відома мешканців будинку індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, наявність якого є обов`язковою, тому, останніми порушено пункти 2.1, 2.7, 3.1.4, 3.4.9 Договору управління та статті 7, 8, 10 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", оскільки при здійсненні розрахунків зі споживачами за абонентське обслуговування не забезпечив доведення до відома споживачів необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про наявність такого договору. У зв`язку з цим, вважає, що КП «Стрийтеплоенерго» нарахувало позивачу рахунки на оплату, сформовані з порушенням вимог статті 8 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання".

Мотивує апеляційну скаргу також і тим, що надані КП «Стрийтеплоенерго» документи не дозволяють зробити висновок про обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, які повинен сплатити ОСОБА_1 за період 2022-2023 р.р.

Звертає увагу й на те, що 08 травня 2023 року ухвалою Стрийського міськрайонного суду Львівської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Також, встановлено відповідачу строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву і всіх доказів, які можливо доставити до суду, що підтверджують заперечення проти позову протягом 15 днів з дня одержання копії цієї ухвали. Відзив на позовну заяву було подано представником відповідача 29 травня 2023 року, тобто по спливу 20 днів з моменту відкриття провадження по справі. Однак у відзиві на позовну заяву не зазначено коли отримана ухвала про відкриття провадження у справі. Зустрічна позовна заява, яка датована 06 червня 2023 року була подана 18 липня 2023 року в судовому засіданні, що значно перевищує строк у 15 днів, які було надано для подачі відзиву. Тому, на думку заявника, суд прийняв зустрічну позовну заяву в порушення частини першої статті 193 ЦК України, де зазначено що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Просить рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2023 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити, в задоволенні зустрічного позову КП «Стрийтеплоенерго» відмовити.

В свою чергу, 09 листопада 2023 року зареєстровано відзив комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2023 року. Такий мотивовано тим, що комунальним підприємством «Стрийтеплоенерго» доведено, що ними надавалися послуги з постачання теплової енергії в опалювальні періоди відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за їхньою адресою проживання, однак, останні не проводили оплату за надані послуги, у зв`язку з чим в них виникла заборгованість в розмірі 2 357 грн 16 коп. Вважають, що рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим. Просять апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2023 року залишити без задоволення, а рішення на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2023 року - без змін.

Відповідно до частини першої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду, з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції, без повідомлення учасників справи.

З урахуванням вищенаведеного, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

За приписами частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, а також позовних вимог та підстав первісного і зустрічного позовів, що були предметом розгляду в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення.

До такого висновку колегія суддів дійшла, виходячи з такого.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною другою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 18 липня 1996 року квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової в рівних долях власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (а.с. 4).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23 жовтня 2018 року ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 556 (а.с. 5).

Відповідно до акту, складеного КП «Стрийтеплоенерго», за № 01/745 від 27 жовтня 2000 року, копію якого долучено до матеріалів справи, та відповідних технічних умов, внутрішню систему опалення у квартирі АДРЕСА_1 відключено від системи централізованого опалення будинку, стояки заізольовано та встановлено котел (а.с. 6-7).

Згідно з актом № 12 ОСББ «Обаля 2» від 16 грудня 2020 року у квартирі АДРЕСА_1 стояк центрального опалення від`єнано. Вказана квартира не користується послугами центрального опалення. Коридорне опалення в МЗК у під`їзді № 7 демонтовано (а.с. 11).

Факт демонтажу радіаторів на сходових клітках в під`їзді № 7 згаданого будинку додатково підтверджується листом-зверненням до заступника міського голови від 31 травня 2017 року, довідкою ОСББ «Обаля 2» № 31 від 08 листопада 2017 року та протоколом № 7 зборів власників багатоквартирного будинку «Обаля 2» (а.с. 9-10, 12, 110-112).

Відповідно до розрахунку заборгованості КП «Стрийтеплоенерго» повідомило абонента про наявність заборгованості за надані послуги (загальнобудинкові потреби та абонентська плата) з постачання теплової енергії в розмірі 2 226,59 грн станом на 01 квітня 2023 року за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 13).

Заявою від 17 березня 2023 року ОСОБА_3 звернувся до директора Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» щодо неправомірного, на його думку, нарахування плати за користування тепловою енергією (а.с. 14).

Претензією № 01/781 від 16 серпня 2022 року КП «Стрийтеплоенерго» повідомило абонента про наявність заборгованості за надані послуги (загальнобудинкові потреби та абонентська плата) з постачання теплової енергії станом на 01 серпня 2022 року за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 92-94).

З акту на опломбування теплового лічильника за № 107 від 10 жовтня 2018 року та акту прийняття теплового вузла обліку вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 за участі балансоутримувача та представника КП «Стрийтеплоенерго» на вузлі обліку встановлено та опломбовано загальнобудинковий тепловий лічильник, за показниками якого здійснюється розподіл обсягів комунальної послуги за теплову енергію (а.с. 35, 56-57).

Актами приймання-передачі теплової енергії за січень 2022 року - квітень 2023 року підтверджується нарахування за реалізовану теплову енергію по АДРЕСА_2 (а.с. 58-62).

Долучені до матеріалів справи розпорядження міського голови Стрийської міської ради та рішення Стрийської міської ради підтверджують дату початку та закінчення опалювальних сезонів 2021-2022 років, 2022-2023 років, відповідно встановлення економічно обґрунтованих тарифів на теплову енергію, її транспортування, постачання у відповідний опалювальний рік (а.с. 63-70).

Наказом директора КП «Стрийтеплоенерго» № 42 від 14 грудня 2021 року з 01 січня 2022 року встановлено плату за абонентське обслуговування в розрахунку на одного абонента послуг з постачання теплової енергії на місяць, що надаються споживачам багатоквартирних будинків за індивідуальними договорами на 2022 рік: 18,70 грн за наявності вузла комерційного обліку теплової енергії (а.с. 71).

Відповідно до розрахунку заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії по абонентському рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , розмір такої за період з 01 січня 2022 року по 01 червня 2023 року становить 2 357,16 грн, на час звернення ОСОБА_1 до суду 2 226,59 грн (а.с. 73).

У відповідності до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, юридичні факти, заподіяння матеріальної та моральної шкоди тощо, а також вони можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 322 Цивільного кодексу України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною другою статті 382 Цивільного кодексу України визначено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Плата за комунальні послуги відповідно до статті 67 Житлового кодексу України береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами, нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, її розмір розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно зі статтею 5 цього ж Закону до житлово-комунальних послуг належать послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до Закону України «Про теплопостачання» КП «Стрийтеплоенерго» є теплопостачальною організацією, суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії.

Згідно з частиною сьомою статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону.

Частиною п`ятою статті 13 Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

КП «Стрийтеплоенерго» на офіційному сайті підприємства та міської ради розмістило індивідуальні договори на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Вказані договори є публічними договорами приєднання та вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаних договорів будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцем комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків.

Відповідно до статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається через те, що вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин.

Крім того, частиною шостою статті 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору, які суперечать частині другій цієї статті та правилам, обов`язковим для сторін при укладенні і виконанні публічного договору, є нікчемними.

Розділом VI Методики розподілу визначені вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії в опалюваному приміщенні та встановлено, що для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Якщо опалюване приміщення спожило менший обсяг теплової енергії, визначений за показаннями вузлів розподільного обліку теплової енергії /приладів-розподілювачів теплової енергії/вузлів розподільного обліку, витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню донараховується обсяг спожитої теплової енергії.

Таким чином, з урахуванням системного аналізу вище наведених норм чинного законодавства і матеріалів справи, типовий індивідуальний договір від 01 грудня 2021 року між сторонами є укладеним через відсутність рішення про вибір моделі договірних відносин та спливу 30-деного строку з моменту опублікування відповідно до вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що є публічним договором приєднання.

Разом з тим, в силу положень частини п`ятої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від споживача не вимагається вчинення будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, адже, як вже зазначено, відповідно до вимог цього Закону такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги.

Приміщення, власниками якого є ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , є частиною житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно співвласники якого не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. А відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що типовий індивідуальний договір від 01 січня 2022 року є укладеним у силу вимог Закону.

Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку: і житлових, і нежитлових. Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. Вказане приміщення не підпадає під термін неопалюване приміщення.

Відповідно до визначення, передбаченого Методикою, опалюване приміщення це приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання та в якому забезпечується нормативна температура повітря.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті.

Відповідно до Методики загальнобудинкові потреби на опалення це потреби, в які входять: витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будинку. Обсяг теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення - це втрати теплової енергії в трубопроводах та в обладнанні внутрішньобудинкової системи опалення поза межами опалюваних приміщень, опалюваних місць загального користування та допоміжних приміщень.

Нарахування за місця загального користуванні (МЗК) і допоміжні приміщення розподіляється між усіма приміщеннями, які є самостійними об`єктами нерухомого майна (незалежно приєднані чи відокремлені ці приміщення від системи центрального опалення) та у разі відсутності вузлів розподільного обліку в МЗК та допоміжних приміщеннях будівлі обсяг теплової енергії, витрачений на опалення МЗК та допоміжних приміщень будівлі, визначався як частка від загального обсягу спожитої теплової енергії на опалення будівлі (по показах теплового лічильника чи розрахунковим методом) і становив: двоповерхова будівля - 18%, триповерхова - 16%, чотириповерхова - 14%, п`ятиповерхова - 12%, дев`ятиповерхова - 10%.

Відповідно до частини першої статті 509 УПК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Відповідно до статті 89 ПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судами обох інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , яка від`єднана від системи централізованого опалення та встановлено котел (електроопалення).

КП «Стрийтеплоенерго» до згаданого будинку надаються послуги з централізованого опалення, про що свідчать акти приймання-передачі теплової енергії, долучені до матеріалів справи.

Пунктом 28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (чинних на час виникнення спірних правовідносин), споживачі, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, квартирні засоби обліку теплової енергії, оплачують послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку відповідно до Методики, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Пунктом 14 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року за № 830, в редакції від 08 вересня 2021 року за № 1022, відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку.

Відповідач ОСОБА_1 та інші співвласники квартири АДРЕСА_1 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку, а відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від такої участі.

Встановлено й те, що ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , користуються підвальним приміщенням, де проходять тепломережі, котрі доставляють теплову енергію споживачам будинку АДРЕСА_2 , якими не прийнято рішення про від`єднання від системи централізованого опалення.

Відповідно до розрахунку заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії по абонентському рахунку № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 , розмір такої за період з 01 січня 2022 року по 01 червня 2023 року становить 2 357,16 грн, на час звернення ОСОБА_1 до суду 2 226,59 грн (а.с. 73). Зазначена заборгованість залишається непогашеною.

Таким чином, встановивши, що КП «Стрийтеплоенерго» надавало послуги з постачання теплової енергії відповідачам, проте останніми оплата за послуги не проводилася, що призвело до утворення заборгованості за особовим рахунком згаданої квартири № НОМЕР_1 у розмірі 2 357,16 грн, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог КП «Стрийтеплоенерго» та відмову в задоволенні первісного позову ОСОБА_1 .

Доводи апеляційних скарг є неспроможними, оскільки спростовуються наданими КП «Стрийтеплоенерго» доказами, які є в матеріалах справи та належним чином оцінені судом першої інстанції, а відтак, такі не можуть спростувати правильних висновків суду першої інстанції

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстави для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, відсутні. Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до статті 382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначаються, зокрема, новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки колегія суддів прийшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 141 ЦПК України підстави вирішення питання нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відсутні.

Відповідно до частини п`ятої статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.

Керуючись статтями 259, 268, 367, 368, 374, 375, 382 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційні скарги ОСОБА_1 , яка підписана представником адвокатом Кравцем Андрієм Остаповичем, та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2023 року - залишити без задоволення.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 13 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 08 грудня 2023 року.

Головуючий С.М. Копняк

Судді: С.М. Бойко

А.В. Ніткевич