Справа № 199/7005/23
(2/199/2595/23)
РІШЕННЯ

Іменем України

28.11.2023

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Спаї В.В.,

секретар судового засідання Подварченко А.Ю.,

за участі позивача ОСОБА_1 та представника позивача адвоката Пустинцева А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, орган опіки та піклування в особі Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з позовом в останньому заявлено вимогу про визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 . Позов обґрунтований тим, що сторони у цій справі є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у 2020 батьки дитини припинили спільне проживання; мати дитини не працює, не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями, не займається вихованням сина. На переконання позивача, сину краще буде із позивачем, адже відповідач своєю аморально. поведінкою негативно впливає на виховання сина.

Позивач та представник позивач позов підтримали повністю.

Відповідач в окремо поданій суду заяві просила суд про розгляд справи у її відсутності, просила суд задовольнити позов.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих у порядку ст.ст. 76 80 ЦПК України, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження.

Позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку осіб.

ОСОБА_3 навчається у 5 класі Комунального закладу освіти «Середня загальноосвітня школа №177» Дніпровської міської ради, що підтверджується відповідною довідкою.

На підставі характеристики з місця навчання судом встановлено, що вихованням дитини займається батько дитини.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради від 18.10.2023 р. №4/5 572 судом встановлено, що, на переконання органу опіки та піклування, є доцільним визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із батьком ОСОБА_1 .

На підставі акту обстеження умов проживання судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Батьком ОСОБА_3 створені належні умови для проживання, виховання та розвитку сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в судовому засіданні 28.11.2023 р. висловив свою думку та просив суд визначити його місце проживання разом із батьком.

Спірні правовідносини виникли із спору між їх батьками щодо місця проживання малолітніх дітей.

Дослідив докази в межах заявлених суду позовних вимог, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У частині першій статті 3 цієї Конвенції закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява №2091/13), ЄСПЛ указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09).

Положення Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, про те, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3), узгоджуються з нормами Конституції України та законів України, тому саме її норми зобов`язані враховувати усі суди України, розглядаючи справи, які стосуються прав дітей (вказана право позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.10.2018 у справі №402/428/16-ц). Велика Палата Верховного Суду вважає, що при визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року.

За судового розгляду встановлено, що дитина мешкає разом із батьком (позивачем), який її виховує, піклується про його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, готує до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи, та в цій справі суд прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, розпорядившись процесуальними правами на власний розсуд, виконав обов`язок доказування, який покладається на позивача, надав докази (ст.ст. 76-80 ЦПК України) на підтвердження обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги позову.

Суд, врахував думку відповідача, яка не заперечувала проти задоволення позову, а також враховуючи вік дитини, виходить з найкращих інтересів дитини, оскільки доведено, що батьком дитини забезпечено розвиток дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України: оскільки позов задоволено, судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, підлягають віднесенню на рахунок відповідача.

Керуючись ч. 1 та ч. 3 ст. 3, ст. 13, ч. 1 та п. 2 ч. 2 ст. 19, ст.ст. 23, 89, ч. 1 ст. 141, п. 3 ч. 1 ст. 257, п. 2 ч. 1 та ч. 3 ст. 258, ст.ст. 264 - 265, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, орган опіки та піклування в особі Адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання дитини задовольнити повністю.

Визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Дата складення повного судового рішення 08.12.2023 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Спаї