Справа № 559/1095/23
Провадження № 2/559/344/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді Жуковської О.Ю., з участю секретаря судового засідання Братащук М.Я., розглянувши у відкритому підготовчому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права на спадкове майно у порядку спадкування за законом,

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача.

В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся по маминій лінії ОСОБА_3 , яка за життя 23 квітня 1996 року склала заповіт і на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй до дня смерті, і на що вона матиме право за законом, заповіла матері позивача ОСОБА_4 . Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась. спадщину після смерті ОСОБА_3 , згідно вимог ст. 549 ЦК УРСР (редакція 1963 року), її мати прийняла своєчасно шляхом фактичного вступу в управління та володіння майном померлої, оскільки постійно проживала разом зі спадкодавцем. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилась спадщина, яку позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла своєчасно. Проте через відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку, не може реалізувати своїх спадкових прав, тому змушена звернутись до суду.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Сторони просять розглянути справу в їх відсутність: позивач вимоги підтримує і просить задовольнити, проти чого не заперечує відповідач, тобто позов визнає (а.с. 1, 35).

Згідно ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України суд ухвалює рішення про задоволення позову у випадку визнання позову відповідачем і якщо таке визнання прийняте судом.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 за життя 23 квітня 1996 року склала заповіт, яким на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не було, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй до дня смерті, і на що вона матиме право за законом, заповіла ОСОБА_4 . Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Сатиївської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №35. Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.5), мати ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.4) та бабуся по маминій лінії позивачки ОСОБА_1 (а.с.6,7,8).

Згідно довідки №102 від 24.02.2023, виданої Варковицькою сільською радою, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та її останнім місцем проживання було АДРЕСА_1 . Спадщину після її смерті прийняла по заповіту ОСОБА_4 шляхом фактичного володіння та управління майном померлої (а.с.6).

До маси спадкового майна увійшла земельна ділянка площею 2,8000 умовних кадастрових гектарів, згідно невитребуваного сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0101543 реєстраційний №5543 від 23.09.1996, що розташована на території Варковицької (колишня Сатиївська) сільської ради Дубенського району Рівненської області, що підтверджується довідкою управління Держгеокадастру у Рівненської області №2338 від 10.02.2023 (а.с. 10).

Державним нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку (а.с.11).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, нотаріусом Другої Дубенської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу №532 після смерті ОСОБА_4 та видано свідоцтво про право на спадщину №1816 від 14.11.2001 (а.с.33, 20-34).

IV. Норми права, які застосував суд.

Згідно ст. 525 ЦК України в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. За ст. 526 ЦК України в редакції 1963 року місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина вважається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

У п.п.4.15 п.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 визначено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

V. Мотивована оцінка і висновки суду.

Під час розгляду справи відповідач визнав позов. Дослідивши надані докази, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову в повному обсязі. За ОСОБА_1 необхідно визнати право на земельну ділянку в розмірі 2,800 умовних кадастрових гектарів, згідно невитребуваного сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0101543 реєстраційний №5543 від 23.09.1996, що розташована на території Варковицької (колишня Сатиївська) сільської ради Дубенського району Рівненської області, оскільки вона є спадкоємцем першої черги як дочка спадкодавця. Доказів прийняття спадщини іншим спадкоємцем немає, а оригінал правовстановлюючого документи відсутній. Тому спадкові права можливо реалізувати лише за рішенням суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити: визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) розміром 2,8000 умовних кадастрових гектарів, згідно невитребуваного сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0101543 реєстраційний №5543 від 23.09.1996, що розташована на території Варковицької (колишня Сатиївська) сільської ради Дубенського району Рівненської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання до Рівненського апеляційного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 05.06.2023.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя О.Ю. Жуковська