Справа № 761/4292/22
Провадження № 2/761/7832/2022
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року на адресу суду надійшла позовна заява АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості за кредитним договором № 1471789 від 11.02.2013 року, в якій представник позивача АТ «Державний ощадний банк України» просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість в сумі 14526,71 грн., а також судові витрати.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до умов кредитного договору № 1471789 від 11.02.2013 року відповідачу було надано АТ «Державний ощадний банк України» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8600,00 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 05.02.2021 року, за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 14526,71 грн. Таким чином, у зв`язку з виникненням у відповідача вказаної заборгованості за договором, яку вона в добровільному порядку не сплачує, позивач звернувся до суду з даним позовом.

25.07.2022 року ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Д.О. відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Копія ухвали від 04.03.2021 року та позовна заява з додатками була направлена судом на зареєстровану адресу відповідача та повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї.

За вказаних обставин, а також враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомлення сторін не заявив, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 був укладений договір про відкриття і обслуговування рахунку № НОМЕР_1 від 11.02.2013 року.

02.07.2015 сторонами був укладений додатковий договір №1, відповідно до якого банком встановлювався кредит у сумі 8600,00 грн. зі сплатою відсотків за користуванням кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на відповідний період дії платіжної картки з можливістю пролонгації.

Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 05.02.2021 року, за вказаним кредитним договором відповідач перед позивачем має заборгованість у загальному розмірі 14526,71 грн., що складається з: основна заборгованість - 8599,09 грн., проценти за користування кредитом - 3985,73 грн., пеня за прострочення сплати кредиту - 1168,99 грн., комісія за розрахунково-касове обслуговування - 6,00 грн., сума інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 194,23 грн., 3% річних на суму простроченого кредиту - 322,29 грн., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 250,38 грн.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що у наданій до матеріалів справи копії договору про відкриття та обслуговування рахунку, і випуск платіжної картки № НОМЕР_1 від 11.02.2013 та додатках до нього відсутній підпис відповідача.

Суду не надано доказів, що відповідачу була надана кредитна картка (відсутня розписка про її отримання) на підставі договору № 1471789 від 11.02.2013.

Також варто зауважити, що відсутні будь-які докази отримання коштів відповідачем та їх використання.

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

При цьому, відповідно до ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, оскільки матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 дійсно отримувала банківську карту, на яку в подальшому були перераховані кошти, при цьому, не надані докази того, що відповідач користувалася кредитними коштами, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог позивача.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Слід відмовити у стягненні судового збору.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 546, 549, 550, 610, 611, 624, 625, 629, 1046, 1048-1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 7, 12, 13, 76-81, 128, 133, 141, 174, 178, 259, 263-265, 268, 273, 274, 279, 352-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення суми кредитної заборгованості.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: