печерський районний суд міста києва
05 червня 2023 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді: Соколова О.М.
секретар судового засідання: Матвійчук В.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -
У жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі-Позивач, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», Кредитодавець) звернулось до Печерського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі-Відповідач, ОСОБА_1 , Позичальник, або Боржник) про стягнення грошових коштів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 серпня 2022 року між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1077-3842.
Відповідно до умов Кредитного договору Позивач взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в розмірі 3 900 грн. Строк кредитування на який надається кредит Позивальнику 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту Позивальнику. Дата повернення кредиту 15.06.2023 року. Позивач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором виконав належним чином. 26.05.2021 року Відповідач сплатив Позивачу в рахунок погашення кредиту лише 950 грн. 03.10. 2022 року на адресу Відповідача було направлено вимогу щодо повернення кредиту та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом. Вищезазначена вимога була повернута у зв`язку з закінченням строку зберігання/неотримання її Відповідачем. Станом на дату звернення з цією позовною заявою заборгованість за Кредитним договором не погашена.
Зважаючи на все вищенаведене в сукупності, станом на дату пред`явлення вимоги існує заборгованість Відповідача перед Позивачем на підставі Кредитного договору у розмірі 8 059,00 грн.
З огляду на викладене, Позивач просить суд стягнути з Відповідача суму заборгованості в розмірі 8 059,00 грн. та судові витрати пов`язані з розглядом цієї позовної заяви включаючи витрати на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.12.2022 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін відкрито провадження та призначено судове засідання та роз`яснено відповідачу право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву.
Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, проте на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримав, просив задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про місце день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, в порядку встановленому ст.128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомила, на адресу суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.
У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 19 серпня 2022 року між ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" і фізичною особою ОСОБА_1 було укладено Договір про відкриття кредитної лінії № 1077-3842 (далі - Кредитний договір). Зазначений Кредитний договір: як вбачається з його змісту, разом із Правилами надання споживчих кредитів, затверджених 14.07.2022 року (далі - Правила) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений; у відповідності до норм частини першої статті 13 ЗУ «Про споживче кредитування був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію».
Згідно п. 2.2. Кредитного договору Кредитодавець відкрив Кредитну лінію для Позичальника шляхом надання Позичальнику грошових коштів (далі Кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит не пізніше останнього дня Строку кредитування та сплатити нараховані Кредитодавцем проценти за користування Кредитом у порядку, передбаченому цим Договором.
Відповідно до умов Кредитного договору позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в розмірі 3 900 гривень (пункт 4.1. Кредитного договору).
Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику.
Дата повернення кредиту 15.06.2023 року (п.4.8. Кредитного договору).
Так, Позивач здійснив перерахування коштів відповідачу 19.08.2022 року у розмірі 3 900 гривень відповідно до умов Кредитного договору, що підтверджується Витягом з реєстрів банку щодо видачі кредиту № 1077- 3842 від 19.08 2022 року.
Згідно з п. 4.6. Кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 3.00% за кожен день користування Кредитом.
Позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.5.5 цього Договору, користується програмами лояльності Кредитодавця та сплачує проценти за користування Кредитом за наступною ставкою: Пільгова процентна ставка становить 2,50%.
Знижена процентна ставка становить 2.50% за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору.
Відповідно до п. 5.5. Кредитного договору Право користування Кредитом за Пільговою процентною ставкою протягом першого Базового періоду надається Позичальнику, якщо про це вказано в п. 4.6 Договору за умови, що Позичальник у повному обсязі сплачує проценти за користування Кредитом не пізніше останнього дня першого Базового періоду. У разі несплати Позичальником у повному обсязі відсотків за користування Кредитом не пізніше останнього дня першого Базового періоду за Пільговою процентною ставкою, нарахування процентів за користування Кредитом за перший Базовий період здійснюється за Стандартною процентною ставкою.
Згідно п. 1.1. Кредитного договору Базовий період сплати відсотків проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у Позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування Кредитом.
Кількість днів у Базовому періоді вказана у розділі 4 цього Договору і визначена Сторонами на підставі пропозиції Кредитодавця, сформованої із урахуванням побажань Позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання Кредиту через веб-сайт Кредитодавця.
Згідно з п. 4.4. Кредитного договору базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого Базового періоду починається з дати надання/видачі Кредиту закінчується в дату останнього календарного дня першого Базового періоду.
Відповідно до п. 4.5. Кредитного договору сплату процентів за користування Кредитом Позивачальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного Базового періоду.
Так, відповідно до матеріалів справи, Відповідач був зобов`язаний сплатити Позивачу у строк до 01.09.2022 року включно, відсотки у розмірі 1 638 грн.
Відповідно до витягу з реєстру банку щодо погашення кредиту № 1077-3842 від 19.08.2022 року, 26.05.2021 року Відповідач сплатив Позивачу в рахунок погашення кредиту 950, 00 грн.
Згідно з п. 8.5. Кредитного договору у разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування Кредитом на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення Кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом до настання дати закінчення Строку кредитування, визначеного п. 4.8. даного Договору.
З урахуванням прострочення Відповідачем сплати процентів на строк понад один календарний місяць, у Позивача виникло право вимагати від Відповідача (у відповідності до п. 8.5. Кредитного договору) повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом до настання дати закінчення Строку кредитування, визначеного п.4.8 даного Договору.
03.10.2022 року на адресу Відповідача було направлено вимогу щодо повернення кредиту та сплати процентів за весь строк фактичного користування кредитом.
Відповідно до матеріалів справи, вищезазначена вимога була повернена у зв`язку з закінченням строку зберігання/неотримання її Відповідачем.
Згідно зі змісту ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно із ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно частини 1 статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Як вбачається з матеріалів справи, Позивач виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши відповідачу грошові кошти в кредит у розмірі 3 900,00 грн.
Відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, а також сплати відсотків належним чином не виконав, з огляду на це за ним утворилася заборгованість, яка згідно розрахунку Позивача складає суму в розмірі 8 059,00 грн., з яких: 3 900,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 4 159,00 грн. - заборгованість за процентами.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів).
Належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України, на підтвердження погашення заборгованості, відповідачем не надано.
За таких підстав, коли встановлено, що з вини Відповідача зобов`язання перед Позивачем не виконано, Відповідач в односторонньому порядку відмовився виконувати взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту та відсотків, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи компенсувати судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна та інші проти України» (пп.34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п.95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.
Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Відтак, оскільки витрати на правову допомогу стороною позивача є підтвердженими, а тому суд вважає, що вони підлягають стягненню з Відповідача, у заявленому розмірі.
В зв`язку з задоволенням позову Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів в повному обсязі, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2481,00 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на Відповідача.
Керуючись ст. ст. 11, 16, 525,526, 530, 626, 628, 629,1048,1054, ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 280, 282 ЦПК України, суд,-
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість у розмірі 8 059 (вісім тисяч п`ятдесят дев`ять) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір в розмірі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 05.06.2023 року.
Суддя О.М. Соколов