н/п 2/174/39/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25 травня 2023 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю: секретаря - Килинчук Л.Л.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , вказуючи, що він є сином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину житлового будинку «А-1» загальною площею 68,7 кв.м, житловою площею 41,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею «Б-1», прибудовою «В-1», сараєм «Г-1», вбиральнею «Т», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (відкрита спадкова справа № 68/2007). Після смерті матері заяву про прийняття спадщини, окрім нього, подала його сестра ОСОБА_5 , яка відмовилась від своєї частки на його користь та його батько ОСОБА_4 , так як спільно проживав з матір`ю на день її смерті. Відповідач ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини не подавав та разом з матір`ю на момент відкриття спадщини не проживав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4 , після його смерті відкрилась спадщина на частину житлового будинку АДРЕСА_1 (відкрита спадкова справа № 98/2007). Спадковий будинок належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, виданого виконкомом Вільногірської міської ради народних депутатів 27.05.1983 і зареєстрованого в Верхньодніпровському БТІ. Після смерті батька він, відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_6 до закінчення шестимісячного строку звернулись до Вільногірської державної нотаріальної контори з відповідними заявами про прийняття спадщини, але з`ясувалося, що при житті батько 15.02.2002 склав заповіт, який був нотаріально посвідчений, про те, що у випадку його смерті належний йому житловий будинок він заповідає відповідачу ОСОБА_2 .

У квітні 2007 року він, не погодившись з заповітом, звернувся до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просив визнати заповіт не дійсним та провести розподіл спадкового майна. Рішенням суду від 09.10.2012, залишеним в силі постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16.05.2013, у задоволенні вказаного позову відмовлено.

11.12.2014 відповідач ОСОБА_2 звернувся з позовом до Вільногірського міського суду Дніпропетровської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, рішенням від 17.08.2015 в задоволенні позову йому було відмовлено, однак Апеляційним судом Дніпропетровської області дане рішення було скасоване та рішенням від 29.11.2016 визнано за відповідачем ОСОБА_2 право спільної часткової власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на 2/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Після набрання цим рішенням законної сили, він звернувся до Вільногірської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_3 , однак згідно з постановою державного нотаріуса Канюги О.В. від 28.02.2017, йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки «право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 , а частка його дружини ОСОБА_3 не визначена і право власності не було зареєстровано за померлою, остання не набула право власності на зазначене нерухоме майно.

Для подальшого утримання та збереження майна йому необхідно оформити право власності на спадкове майно, а іншим способом, крім звернення до суду, це неможливо. Вважає, що він має право успадкувати 1/3 частину спірного будинку, з огляду на те що обставини, що підтверджують цей факт встановлені судовими рішеннями у цивільних справах, які набрали законної сили.

Просить визнати за ним право спільної часткової власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 1/3 частину житлового будинку «А-1» загальною площею 68,7 кв.м, житловою площею 41,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею «Б-1», прибудовою «В-1», сараєм «Г-1», вбиральнею «Т», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнути з відповідача на його користь судові витрати.

Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 05.01.2023 у справі відкрито загальне позовне провадження, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на вищевказані обставини. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являвся, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.44,52,58) у відповідності до вимог п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України та шляхом опублікування оголошення про виклик на веб-сайті (а.с.51,57,134), про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, тому суд, відповідно до ч.8 ст.178, ст.ст. 280-281 ЦПК України, вирішує справу у заочному порядку за наявними матеріалами.

Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши копію спадкової справи № 68/2007 до майна ОСОБА_3 (а.с.60-80) та спадкову справу № 98/2007 до майна ОСОБА_4 (а.с.81-129), суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, відповідно до копії свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , виданого райвідділом ЗАГС м.Гадяч Полтавської області, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 та його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.6).

Згідно копії свідоцтва про смерть, мати сторін - ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області складено актовий запис № 289 від 01.11.2006 (а.с.8).

Згідно копії свідоцтва про смерть, батько сторін - ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що відділом реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області складено актовий запис № 98 від 03.04.2007 (а.с.7).

Відповідно до копії витягу із Спадкового реєстру, виданого 13.04.2007 Вільногірською державною нотаріальною конторою, до вказаного реєстру внесено запис про реєстрацію спадкової справи № 42203943 щодо спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Відповідно до копії витягу із Спадкового реєстру, виданого 03.05.2007 Вільногірською державною нотаріальною конторою, до спадкового реєстру внесено запис про реєстрацію спадкової справи № 42332757 щодо спадкодавця ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Відповідно до копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.02.2017, державним нотаріусом Вільногірської державної нотаріальної контори Канюгою О.В. позивачу ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері ОСОБА_3 , оскільки спадковий будинок належав ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право особистої власності, а частка його дружини ОСОБА_3 не визначена і право власності не було зареєстровано за померлою ОСОБА_3 , остання не набула право власності на зазначене нерухоме майно (а.с.11).

Факт належності на праві особистої власності померлому ОСОБА_4 будинку АДРЕСА_1 , підтверджується копією свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого на підставі рішення виконкому Вільногірської міської Ради народних депутатів № 63 від 03.04.1975 (а.с.12) та копією технічного паспорту на житловий будинок (домоволодіння) (а.с.13-17).

Відповідно до копії рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.07.2014, яке набрало законної сили 29.09.2014, у задоволенні позову ОСОБА_2 до державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Канюги Ольги Василівни, третя особа ОСОБА_1 про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, спонукання вчинити нотаріальну дію - відмовлено в повному обсязі та в задоволенні позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Канюги Ольги Василівни про визнання житлового будинку об`єктом часткової приватної власності спадкодавців, визнання спадкоємцем першої черги по закону на частку спірного домоволодіння та зобов`язання видати свідоцтво про право на спадщину - відмовлено в повному обсязі, однак даним рішенням встановлено, що спірний будинок належав на праві спільної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_1 прийняв спадщину, при цьому ОСОБА_6 заявою від 14.04.2007 відмовилась від належної їй долі на спадщину після смерті матері ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , тому на долю ОСОБА_1 буде приходитися 1/3 частка домоволодіння. На час відкриття спадщини після померлого ОСОБА_4 , останньому належало 2/3 частини будинку, які з урахуванням заповіту мають перейти ОСОБА_2 (а.с.23-26).

Оскільки вказані обставини встановлені рішенням суду, яке набрало законної сили, то відповідно до приписів ч.4 ст.82 ЦПК України доказуванню у даній справі ці обставини не підлягають.

Окрім того, рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.11.2016, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 17.08.2015 по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задоволено частково, визнано за ОСОБА_2 право спільної часткової власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 на 2/3 частини житлового буднику АДРЕСА_1 (а.с.27-29).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 19.12.2022, відповідачу ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності 2/3 житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.137).

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно положень ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.ч.1,4 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

За нормами ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Однак, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі існування перешкод для оформлення спадкових справ у нотаріальному порядку, спадкоємці можуть звернутись до суду з позовом про визнання права на спадкове майно, що є винятковим способом захисту порушеного, оспореного або не визнаного права.

У відповідності до ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Таким чином, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 і після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , щодо майна померлої була відкрита спадкова справа № 68/2007, позивач є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 по закону, подав заяву про прийняття спадщини, тобто прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3 , а ОСОБА_6 заявою від 14.04.2007 відмовилася від належної їй частини спадщини після смерті ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 , тому останній має право на 1/3 частину спірного домоволодіння АДРЕСА_1 , ці обставини встановлені рішенням Вільногріського міського суду Дніпропетровської області від 03.07.2014 і в силу приписів ч.4 ст.82 ЦПК України доказуванню у даній справі не підлягають, у видачі свідоцтва на право на спадщину позивачу ОСОБА_1 нотаріусом відмовлено, відповідач ОСОБА_2 є власником 2/3 частин вказаного домоволодіння, тому право позивача ОСОБА_1 на належну йому частину майна підлягає захисту в судовому порядку, а відтак позов слід задовольнити, визнавши за позивачем ОСОБА_1 право спільної часткової власності на 1/3 частину зазначеного домоволодіння в порядку спадкування за законом.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі ст.ст.321, 392, 1216-1218, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст.12, 81, 82, 133, 141, 178, 247, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 ) право спільної часткової власності в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 1/3 частину житлового будинку «А-1», загальною площею 68,7 кв.м, житловою площею 41,0 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: літньою кухнею «Б-1», прибудовою «В-1», сараєм «Г-1», вбиральнею «Т», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992,40 грн. судових витрат у виді сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.06.2023.

Суддя: підпис А.А.Борцова