Справа № 569/2509/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретаря судового засідання Добровчан К.Ю.,

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

представника органу опіки та піклуванян виконавчого комітету Рівненської міської ради - Мазанович Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклуванян виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з онукою, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 (надалі-відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з онукою, в якому просила зобов?язати відповідача не чинити їй перешкоди у вихованні малолітньої онуки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також у її побаченнях та спілкуванні з дитиною.

Визначити їй наступні способи участі у вихованні та піклуванні з онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері дитини, а саме: кожного вівторка з 16 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв.; кожного четверга з 16 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв.; кожної суботи з 16 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв.; релігійні свята: Великдень - кожен третій день свята; Різдво - кожен третій день свята; Трійця - кожен третій день свята; канікулярний період: літні канікули - 5 днів липня та 5 днів серпня кожного року; осінні канікули - 2 дні кожного року; зимові канікули - 5 днів кожного року; весняні канікули - 2 дні кожного року.

Встановити їй необмежене спілкування з онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв?язку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 2017 року її син ОСОБА_6 та ОСОБА_3 почали проживати однією сім?єю. За час проживання вони їздили на спільні заробітки у Польщу та Литву.

З лютого по серпень 2018 року син та відповідачка почали проживати разом з нею та її чоловіком ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому 05 червня 2018 року було зареєстровано шлюб між її сином, ОСОБА_6 та відповідачкою, ОСОБА_3 .

Разом із тим у серпні місяці син та невістка переїхали жити у квартиру АДРЕСА_2 , яка була придбана за спільні кошти подружжя і для придбання якої, нею також було оформлено споживчий кредит у розмірі 130 000 грн.

Надалі невістка ОСОБА_3 народила доньку

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Нажаль, з весни 2019 року у зв?язку із онкологічним захворюванням ОСОБА_3 тривалий час перебувала на лікуванні. Крім того, їй проводились хірургічні втручання: 1 раз - у м. Рівне та 2 рази у м. Києві.

Весь цей час поки колишня невістка перебувала на лікуванні та реабілітації вона допомагала сину доглядати та виховувати внучку ОСОБА_5 , також постійно привозила продукти для дитини та надавала кошти для забезпечення онуки всім необхідним.

Навесні 2021 року син та невістка через продаж квартири знову переїхали жити за адресою: АДРЕСА_1 до неї та її чоловіка.

Натомість у серпні 2021 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 було придбано спільну квартиру за адресою: АДРЕСА_3 .

З того часу ОСОБА_3 без жодних на те причин та правових підстав перешкоджає їй у здійсненні прав щодо виховання онуки, абсолютно обмежує доступ до дитини.

Притому шлюбні відносини ОСОБА_6 та ОСОБА_3 також були припинені за ініціативи відповідачки, разом вони

не проживають.

Таким чином, вважає, що відповідачка порушує її права як баби. Вона, в свою чергу, постійно цікавиться життям онуки, її здоров?ям, бажає бачитись та спілкуватись зі своєю онукою.

Вона неодноразово намагалась вирішити з ОСОБА_3 питання побачень із дитиною мирним шляхом, але безуспішно. Тому у зв?язку з тим, що остання забороняє їй брати участь у вихованні онуки та спілкуванні з нею, попередньо вона неодноразово зверталась до Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради з метою усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, відповідачка і надалі продовжує забороняти їй бачитись із онукою. Посилаючись на викладене, а також з огляду на законне право позивача на спілкування та виховання онуки, остання, вимушена звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 21 лютого 2023 року у справі було відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження. Витребувано від Органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради письмовий висновок про доцільність визначення ОСОБА_1 як бабусі способів участі у вихованні та спіклуванні з онукою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В квітні 2023 року до суду від відповідачки надійшов відзив на позов, відповідно до якого, остання просила в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що твердження позивача про те, що вона створює перешкоди у спілкуванні із онукою та обмежує її в побаченнях із нею, не відповідає дійсності та не підтверджено жодними доказами.

Однак, вважає, що визначення вказаного часу та без участі матері, то така вимога суперечить інтересам дитини, нормальному її розвитку та вихованню, з огляду на таке.

На цей час вона з дитиною проживають за адресою: АДРЕСА_3 . Між відповідачкою та батьком дитини, який є сином позивачки - ОСОБА_6 склалися неприязні стосунки. ОСОБА_6 проживає разом з матір?ю за адресою: АДРЕСА_1 . Останній ніде не працює, зловживає спиртним, постійно вчиняє дебоші та насильство по відношенню до відповідачки і така негативна поведінка ОСОБА_6 , який є батьком дитини негативно виливає на духовний і фізичний розвиток дитини, а тому вважає, що встановлення часу для побачень позивачки з дитиною, без участі матері є недопустимим.

Проживаючи у батьків колишнього чоловіка (згідно вказаної інформації в позові літо 2021 року) вона разом з дитиною були свідками зловживання дідом алкогольних напоїв, постійних сварок та бійок з приводу грошей і алкоголю, вживання нецензурних висловів, безглуздих запитань до дитини, навчання некоректних слів та фраз, а саме: "треба казати баба дурна". За місцем проживання позивача недотримуються норм гігієни, режиму сну дитини та недотримуються правильного харчування дитини.

Крім того, дитина, ОСОБА_5 з ІНФОРМАЦІЯ_2 відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок) № 42 від 21.04.2023 р. Дитина займається у садочку у середній групі № 7 «Грайлики» 3 7.30 - 18.00. У дитячому дошкільному закладі розроблена програма занять з дитиною на кожний день з понеділка по п`ятницю.

Зазначене вище вказує на те, що визначення якогось конкретного часу для побачень та спілкування позивачки з дитиною, негативно вплине на її виховний процес.

Ухвалою суду від 22 травня 2023 року підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав викладених в позовній заяві, крім того зазначили, що існують перешкоди зі сторони відповідачки в побаченні онуки з позивачкою, оскільки сторони проживають окремо.

Відповідачка та її представник в судовому засіданні проти задоволення заявлених вимог заперечили, крім того зазначили, що жодних перешкод у спілкуванні бабусі з онукою не має, однак дитина має право на особисте життя.

Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні просила вирішити справу на користь дитини, з врахуванням висновку органу опіки і піклування № 08-1132 від 18.05.2023 .

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та письмові докази по справі, прийшов до такого висновку.

Судом встановлено, що позивачки син ОСОБА_6 , з 05 червня 2018 перебував шлюбі з відповідачкою, ОСОБА_3 , зареєстрованого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 05 червня 2018 року, актовий запис № 786, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

В період шлюбу у них народилася дочка, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 18 вересня 2018 року.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою про склад зареєстрованиї осіб у житловому приміщенні м. Рівне № 43763 від 21.10.2022 року.

З листа - відповіді на звернення позивачки до Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Рівненської міської ради № 01-18/68 від 30.03.2022 р., вбачається, що ОСОБА_8 повідомлено, що з матір"ю дитини ОСОБА_3 в телефонній розмові проведено профілактичну бесіду щодо норм Сімейного кодексу України відповідно яких бабуся, дідусь мають право на спілкування зі своїми внуками: брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні родичами своїх прав щодо виховання внуків. ОСОБА_3 було повідомлено, що у разі недосягнення добровільної згоди на таке спілкування, баба та дід ОСОБА_5 мають право звернутися з відповідним позовом до суду відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу України.

Згідно з висновком Виконавчого комітету Рівненської міської ради № 08-1132 від 18.05.2023 орган опіки та піклування, вважає, за доцільне усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з онукою, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши можливість побачень з онукою кожного вівторка з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; у І-ІІІ суботу та ІІ-ІV неділю з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; на другий день державних свят на Великдень, Різдво, Трійцю; на період літніх канікул - 5 днів липня та 5 днів серпня кожного року; на період осінніх, зимових, весняних канікул по 2 дні кожного року.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у пункті 8 статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні ЄСПЛ від 16 липня 2015 року № 10383/09, § 100 «Мамчур проти України», ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (параграф 76).

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення ЄСПЛ у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108).

ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

Згідно зі статтею 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; (б) закріпленні права баби діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України, спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання, тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Тривалість часу, проведеного дитиною з бабусею чи дідусем може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року).

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що баба, дід мають право на особисте спілкування з онуками, а мати не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Судом встановлено, що відповідачка не заперечує проти зустрічей позивачки з дитиною, однак не погоджується з графіком, вказаним позивачкою в позові, оскільки вважає, що останній вплине на виховний процес дитини.

Позиція відповідачки зводиться до того, що вона не чинить перешкод у спілкуванні бабусі з дитиною, однак суд не бере її до уваги, оскільки відсутність таких перешкод не призвели б до звернення позивачки до органів опіки та піклування, а також до суду за захистом свого права на спілкування з онукою.

При цьому, будь-яких вагомих аргументів, які б свідчили про те, що таке спілкування було можливе та з її боку вчинялися якісь дії для того, щоб позивач мала змогу поспілкуватися з онукою, відповідачка не надала.

Відповідачка у відзиві зазначила, що між нею та батьком дитини, який є сином позивачки - ОСОБА_6 склалися неприязні стосунки. ОСОБА_6 проживає разом з матір?ю (позивачкою) за адресою: АДРЕСА_1 . Останній ніде не працює, зловживає спиртним, постійно вчиняє дебоші та насильство по відношенню до неї. Так, як вбачається з обвинувального акту від 13.05.2020 у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 , за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 ККУ, внесеного до ЄРДР за № 0001849 від 06.04.2020, той в період часу з 16.08.2019 по 04.04.2020 маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй дружині ОСОБА_3 вчиняв відносно неї психологічне домашнє насильство, що підтверджується притягненням останнього 08.11.2019, 05.12.2019, 16.01.2019, 05.02.2020, 14.02.2020, 28.02.2020 Рівненським міським судом до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передаченого ч. 2 ст. 173-2 КупАП.

Також як вбачається з інформації наданої Рівненським районним управлінням поліції ГУ НП в Рівненській області від 24.04.2023 року, в період часу з 24.04.2022 по 24.04.2023 відповідачкою було здійснено 11 звернень на лінію «102», пов?язаних із вчиненням домашнього насильства ОСОБА_6 . За результатами розгляду вказаних звернень було складено 7 протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП «Вчинення домашнього насильства» 01.10.2022, 31.12.2022, 01.03.2022, 01.03.2023, 27.03.2023, 03.04.2023, 22.03.2023, які в подальшому були скеровані до Рівненського міського суду. За наслідками розгляду цих протоколів ОСОБА_6 був притягнутий 7 разів до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, як вбачається із вище зазначеної відповіді наданої Рівненським районним управлінням поліції ГУ НП в Рівненській області від 24.04.2023 року, відносно гр. ОСОБА_6 3 рази було застосовано спеціальний захід протидії домашньому насильству у вигляді термінового заборонного припису стосовно кривдника терміном на 10 діб 01.10.2022, 26.12.2022, 22.03.2023.

Така негативна поведінка ОСОБА_6 , який є батьком дитини негативно впливає на духовний і фізичний розвиток дитини, а тому встановлення часу для побачень позивачки з дитиною, без участі матері є недопустимим.

З огляду на викладене, суд вважає, що вищезазначені обставини лише свідчать про неприязні стосунки між батьками дитини.

При цьому жодних відомостей про негативний вплив бабусі на дитину зазначені вище докази не містять.

Також, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що спілкування бабусі з онукою негативно вплине на її виховний процес, оскільки розвиток дитини буде відбуватися у середовищі де і дідусь зловживає спиртними напоями, про що відповідачка зазначила лише у відзиві, що не може вважатися беззаперечним доказом існування вказаної обставини.

Між тим, в матеріалах справи наявні письмові докази про те, що ОСОБА_1 (бабуся онуки) позитивно характеризуються за місцем роботи ТзОВ «Хлібодар», яка працює на посаді тістороба ТзОВ «Хлібодар» з 03 липня 2006 року, спокійна, врівноважена, в колективі характеризується повагою та авторитетом.

Як вбачається з наданих позивачкою фотокарток, на якій вона з онукою, видно, що бабуся любить дитину, і дитина з нею радісна та спокійна.

Так, ч. 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, під час судового розгляду не встановлено, що бабуся впливатиме на онуку негативно, щоб не мати права підтримувати звичайні стосунки з онукою, які припинились після припинення шлюбних відносин відповідачки з сином позивачки.

Відповідно до частини п`ятої статті 19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» роз`яснено, що при розгляді вимог про визначення порядку участі у вихованні дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо від них, порядку спілкування діда й баби з онуками, якщо батьки не підкоряються рішенню органів опіки і піклування з цих питань, спорів між батьками про місце проживання дітей, вимог про відібрання батьками дітей в інших осіб, про позбавлення або поновлення батьківських прав та інших спорів, пов`язаних із вихованням дітей, обов`язковими є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

Отже, виходячи з аналізу вказаних норм законодавства України, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби із онукою обов`язковим є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні.

В ході розгляду справи було встановлено, що відповідно до висновку служби у справах дітей № 08-1132 від 18.05.2023 бабусі дитини визначено способи її участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, зі змісту якого вбачається, що враховуючи відвідування дитиною дошкільного закладу бабусі встановлено доцільні дні побачень з онукою.

Суд вважає, що наявні у справі докази та надані сторонами пояснення свідчать про те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування бабусі із онукою, позивач була вимушена звертатись до служби із заявою щодо перешкод у спілкуванні вихованні з внукою, які чинить мати дитини, ОСОБА_3 , а тому доводи позивача про те, що відповідачем їй чиняться перешкоди у вільному спілкуванні та у вихованні онуки є обґрунтованими та доведеними.

При визначенні способу участі баби у вихованні онуки, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дити, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, щотижневий розпорядок дня дитини у дошкільному закладі, індивідуальні потреби дитини даного віку, її особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини.

Вирішуючи питання про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та її вихованні, суд виходить з того, що одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання.

Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Пріоритетним інтересом є проживання дітей у сім`ї своїх батьків, проте право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Таким чином, позивачка має безумовне на рівні з відповідачкою право на спілкування з онукою, а також законодавчо закріплений обов`язок на виховання дитини.

При ухваленні рішення, суд враховує, що відносини між сторонами емоційно напружені, а тому суд виходить із того, що особисті конфлікти між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, через що має бути визначений спосіб участі позивача у вихованні малолітньої онуки, що не суперечить інтересам дитини. При цьому, суд наголошує, що законодавством передбачено право бабусі на участь у вихованні онуки.

Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні, через неприязні стосунки між батьками, вважає за потрібне зазначити, що сторони перш за все в інтересах самої дитини повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між бабусею та невісткою, що у наслідку матиме позитивний вплив на дитину та її виховання.

Вимоги позивача про визначення способу її участь у вихованні та спілкуванні з онукою, суд вважає обґрунтованими, проте, бажаний нею спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дитини та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини.

Крім того, в ході розгляду справи судом не було встановлено обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивачки з онукою буде перешкоджати нормальному її розвитку, у зв`язку з чим, суд приходить до переконання, що спілкування позивача із онукою буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю як матері, так і бабусі, що забезпечить її виховання в атмосфері моральної та матеріальної забезпеченості.

Встановивши наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабусею, та онукою, надаючи оцінку запропонованими позивачем та службою у справах дітей графіками, суд приходить до висновку про те, що з урахуванням віку онуки, її інтересів, відсутності протиправних дій бабусі стосовно своєї онуки, бажання бачитися, піклуватися про неї та виховувати її, - вірним буде визначити порядок участі бабусі у вихованні та спілкуванні з малолітньою онукою відповідно до рішення комісії з питань захисту прав дитини, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради № 08-1132 від 18.05.2023.

Відмовляючи позивачу у задоволенні інших вимог в частині бажаного графіку спілкування та виховання дитини, суд вважає, що встановлення такого способу участі у спілкуванні з онкуою, з огляду на її вік, характер відносин між сторонами, усталений режим дня у дошкільному закладі та відпочинку дитини, є недоцільним, не буде відповідати інтересам малолітньої дитини та порушить збалансованість участі матері в її вихованні.

Окремо суд вважає за необхідне звернути уваги на те, що матері дитини, та бабусі слід налагодити відносини між собою в частині досягнення належного спільного виховання дитини та знайти спільні мирні шляхи вирішення питання щодо можливості періодичного рівномірного спілкування матері, та бабусі із онукою.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги закріплене у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України право на спілкування бабусі із онукою та участь у її вихованні, бажання позивачки брати участь у вихованні та спілкуванні з онукою, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування щодо запропонованого графіку, суд вважає, що наявні підстави для визначення порядку участі позивача у спілкуванні та вихованні онуки, однак, за визначеним судом графіком із дотриманням інтересів дитини та розкладу занять у дошкільному закладі (ясла-садочок) № 42, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

При цьому, до суду не надано доказів вчинення відповідачем позивачу перешкод в спілкуванні останньої з онукою засобами телефонного, поштового, електронного чи іншого зв`язку. З огляду на зазначене та враховуючи вік дитини, суд приходить до висновку про передчасність вимог позову щодо зобов`язання не чинити позивачу перешкоди у спілкування з онукою засобами телефонного, поштового, електронного чи іншого зв`язку.

На підставі вище наведеного, з урахуванням інтересів дитини, суд вважає, зобов?язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні малолітньої онуки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити явку малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для проведення спільних побачень (контактів) з бабусею дитини ОСОБА_1 у присутності матері дитини ОСОБА_3 та психолога протягом трьох місяців з дня набрання даним судовим рішенням законної сили забезпечити виконання такого графіку побачень бабусі з онукою:кожного вівторка з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; у І-ІІІ суботу та ІІ-ІV неділю з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.

Після спливу трьох місяців з дня набрання даним судовим рішенням законної сили зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити виконання такого графіку побачень бабусі з онукою: кожного вівторка з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; у І-ІІІ суботу та ІІ-ІV неділю з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.; на другий день державних свят на Великдень, Різдво, Трійцю; на період літніх канікул - 5 днів липня та 5 днів серпня кожного року; на період осінніх, зимових, весняних канікул по 2 дні кожного року. Початок побачень бабусі з онукою відбувається за місцем проживання дитини.

При цьому, для відновлення спілкування бабусі з онукою та налагодження психологічного контакту між ними, суд вважає доцільним визначити спосіб участі бабусі у вихованні дитини, визначений судом, однак за участю матері та психолога протягом трьох місяців з дня набрання даним судовим рішенням законної сили.

Після спливу трьох місяців з дня набрання даним судовим рішенням законної сили виконання зазначеного графіку побачень бабусі з онукою, без присутності матері та психолога.

Визначаючи часи спілкування бабусі із онукою без участі матері, суд також враховує відсутність доказів негативного впливу бабусі на неї та вважає, що присутність обох сторін під час зустрічей позивача із дитиною не сприятиме перебуванню дитини у цей час у спокійному та стійкому середовищі, може негативно впливати на її психоемоційний стан, з огляду на стосунки, які склались між сторонами.

Разом з тим, суд відхиляє доводи відповідачки про те, що негативна поведінка ОСОБА_6 , який є батьком дитини негативно впливає на духовний і фізичний розвиток дитини, а тому встановлення часу для побачень позивачки з дитиною, без участі матері є недопустимим, оскільки матеріали справи свідчать, що негативний вплив на духовний і фізичний розвиток дитини обумовлений не присутністю бабусі в її житті, а напруженими конфліктними стосунками між батьками, які зневажають право доньки на спокійне щасливе дитинство та гармонійний розвиток особистості. Особисті конфлікти між батьками не повинні порушувати інтереси дитини.

Суд звертає увагу на те, що визначений судом спосіб участі бабусі у спілкуванні та вихованні дитини не є перешкодою для підтримки зв`язків між бабусею і онукою у інших формах за погодженням матері або ж зміни компетентним органом встановленого порядку за наявності обставин, що мають істотне значення.

Об`єктом правосуддя у справах щодо піклування про дитину є одвічні, гостро емоційні і постійно мінливі стосунки між бабусею та її онукою, отже, остаточність судового рішення у цій категорії справ є завжди тимчасовою і часто нетривалою. Правосуддя не в змозі встановлювати сталі чутливі людські стосунки та приписувати почуття прихильності. У той же час суд у межах своїх повноважень спрямовує учасників сімейного конфлікту до його вирішення.

З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, сторони не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом порядок спілкування бабусі з онукою, що буде відповідати інтересам дитини.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклуванян виконавчого комітету Рівненської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільного спілкування з онукою - задоволити частково.

Зобов?язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні малолітньої онуки, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити явку малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для проведення спільних побачень (контактів) з бабусею дитини ОСОБА_1 у присутності матері дитини ОСОБА_3 та психолога протягом трьох місяців з дня набрання даним судовим рішенням законної сили забезпечити виконання такого графіку побачень бабусі з онукою:

кожного вівторка з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.;

у І-ІІІ суботу та ІІ-ІV неділю з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.;

Після спливу трьох місяців з дня набрання даним судовим рішенням законної сили зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити виконання такого графіку побачень бабусі з онукою:

кожного вівторка з 17 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.;

у І-ІІІ суботу та ІІ-ІV неділю з 16 год. 00 хв. до 19 год. 00 хв.;

на другий день державних свят на Великдень, Різдво, Трійцю;

на період літніх канікул - 5 днів липня та 5 днів серпня кожного року;

на період осінніх, зимових, весняних канікул по 2 дні кожного року.

Початок побачень бабусі з онукою відбувається за місцем проживання дитини.

В іншій частині вимог відмовити.

Роз`яснити сторонам можливість звернення до суду з позовом про зміну порядку спілкування бабусі ОСОБА_1 з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з урахуванням вікових змін та особливостей формування соціальних та сімейних зв`язків дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Рівненського апеляційного суду або через Рівненський міський суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору орган опіки та піклуванян виконавчого комітету Рівненської міської ради, , місцезнаходження: м. Рівне, вул. Поштова, 2.

Повний текст рішення складено 05 червнґя 2023 року.

Суддя Н.Г. Кучина