Дата документу 06.12.2023
Справа № 501/1699/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючої судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чорноморську Одеської області цивільну справу

позовом ОСОБА_1

до

відповідачів:

1 ОСОБА_2

2 ОСОБА_3

третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сергієнко Наталія Борисівна

предмет та підстави позову: про визнання майна особистою приватною власністю, визнання недійсними договорів, витребування майна, визнання майна сумісною власністю та поділ майна подружжя

учасники справи:

представник позивача адвокат Селюков П.В.,

представники відповідачів адвокати Падалко О.Ю., Богдашкіна Д.О.,

постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

Постановою Верховного суду від 13.09.2023 касаційну ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 06 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 29 вересня 2021 року в частині задоволених вимог за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, поділу та виділення в натурі житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами і земельної ділянки, а також в частині розподілу судових витрат - скасовано.

Справу №501/1699/17 в зазначеній частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Справа надійшла до канцелярії суду 04.10.2023.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу від 06.10.2023 справа розподілена для подальшого розгляду судді Петрюченко М.І.

Ухвалою судді Іллічівського міського суду Одеської області Петрюченко М.І. від 11.10.2023 прийнято до свого провадження дану цивільну справу.

До початку судового засідання 07.11.2023 через канцелярію суду надійшла заява від позивача, в якій вона просить залишити без розгляду її позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, поділу та виділення в натурі житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами і земельної ділянки (а.с.246-247 т.7).

В судовому засіданні представник позивача просив суд задовольнити дану заяву.

Представники відповідачів заперечили проти задоволення даної заяви, мотивуючи тим, що цивільна справа призначена новим складом суду до розгляду зі стадії судового засідання, тому на цій стадії заява про залишення позову без розгляду є безпідставною.

Заслухавши сторони по справі, за результатами вивчення матеріалів справи та заяви позивача про залишення її позову без розгляду, суд керується наступним.

Так, частиною 3 статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства визначено: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України, якою дано визначення принципу диспозитивності цивільного процесу, встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З наведеного вбачається, що звернення до суду за захистом прав є беззаперечним правом, а не обов`язком особи, реалізація якого безпосередньо пов`язана з її волею, а суд не має можливості розглядати справу за відсутності такого волевиявлення, реалізованого шляхом подання до суду відповідної заяви.

Частиною 3 статті 13 ЦПК України учаснику справи надано право вільно розпоряджатися своїми правами щодо предмету спору.

Підстави залишення позову без розгляду визначені частиною 1 статті 257 ЦПК України.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України визначено, що суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Частиною другою статті 49 ЦПК України передбачено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Отже, виходячи з аналізу положень статей 12, 13, 43, 49, 257 ЦПК України, можна дійти висновку, що позивач має право подати заяву про залишення позову без розгляду лише до початку розгляду справи по суті, а не на будь-якій стадії судового процесу на відміну від відмови від позову.

Тобто, виходячи з процесуальних обмежень, чітко передбачених у пункті 5 частини першої статті 257 ЦПК України, позов може бути залишено без розгляду за клопотанням позивача виключно до початку розгляду справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи по суті на новому розгляді ще не розпочато.

Із заяви позивача від 07.11.2023 вбачається, що позивач скористалася своїм процесуальним правом та висловила свою волю, що відповідає положенням п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Враховуючи викладене, те, що відповідно до положень ст.ст.3, 13 ЦПК України право звернення до суду та його реалізація є беззаперечним правом позивача, яким він користується на власний розсуд, положення п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України, заява позивача підлягає задоволенню та позов має бути залишено без розгляду.

Керуючись ст.ст.217, 257, 259-260, 353 ЦПК України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, поділу та виділення в натурі житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами і земельної ділянки - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, заява якої залишена без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення позовної заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Іллічівського міського

Суду Одеської області М.І.Петрюченко