Провадження № 2/202/2701/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді - Бєльченко Л.А., за участю секретаря судового засідання Солодухіної Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», треті особи: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись з цим позовом до суду, позивач зазначив, що 22.07.2018 року між ним та ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» було укладено кредитний договір №7713259, за умовами котрого позичальнику було надано кредит.

Правонаступником усіх прав та обов`язків Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 03042017 від 03.04.2017 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал».

З сайту «Автоматизована система виконавчого провадження» йому, позивачу, стало відомо про внесення приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. до реєстру боржників інформації щодо нього, ОСОБА_1 , у зв`язку з виконанням виконавчого провадження №64833860.

Так, 15.03.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Олійником О.І. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №64833860.

04.07.2023 року була винесена постанова про передачу вищевказаного виконавчого провадження на виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В., у зв`язку з зупиненням діяльності приватного виконавця виконавчого округу Донецької області Олійника О.І.

Встановлено, що 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 7364 про стягнення на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт капітал» з боржника ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №7713259 від 22.07.2018 року в розмірі 19 565,00 грн.

В подальшому на підставі вказаного виконавчого напису було відкрите виконавче провадження №64833860, постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.06.2021 року, винесеною приватним виконавцем Викоанвчого округу Донецької області Олійником О.І. в рамках ВП №64833860 звернуто стягнення на доходи боржника.

Позивач зауважує, що згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Переліку №1172 від 29.06.199 року (в редакції, що діяла до 22.02.2017 року) зазначено, що для стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин приватному нотаріусу надаються наступні документи: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

В той же час, 22.01.2017 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі №826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору.

Київський апеляційний адміністративний суд при розгляді вказаної справи дійшов висновку про необхідність визнання не чинною Постанови Кабінету міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині моменту її прийняття.

Велика Палата Верховного суду а постанові від 21.09.2021 року №910/10374/17 зазначила, що оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та не чинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку та на підставі виконавчого напису нотаріуса.

На думку позивача, з документів, що були надані приватним нотаріусом, можна встановити, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, котрий не було нотаріально посвідчено, тобто документально доведено, що виконавчий напис вчинено на документі, що не передбачений переліком №1172. Вказане свідчить про незаконність виконавчого напису.

З урахуванням наведеного, позивач просив визнати виконавчий напис за реєстровим номером 7364, вчинений 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача на його користь судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1610,40 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 6 956,50 грн.

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 20.07.2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено; в інтересах ОСОБА_1 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №7364, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем 20.01.2021 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» суми боргу у розмірі 19 565,00 грн. до ухвалення рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та набрання ним законної сили.

Ухвалою судді від 21.07.2023 року позовну заяву прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» у судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в котрому зазначив, що вважає заявлені позивачем витрати на правничу в сумі 6 956,50 грн. є неспівмірними зі складністю справи №202/14155/23, а отже такими, що не підлягають задоволенню судом, з огляду на те, що зазначена справа не є складною, є малозначною; предметом спору у справі є немайновий спір про визнання виконавчого напису нотаріуса про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором №7713259 від 22.07.2018 року таким, що не підлягає виконанню; в межах виконавчого провадження №64833860 грошові кошти на погашення заборгованості за Договором №7713259 від 22.07.2018 року з ОСОБА_1 не стягувались; розгляд справи №202/14155/23 здійснюється з врахуванням тільки правової позиції позивача у справі, оскільки відповідач заперечень проти позову суду не надав, відзив не надсилав; стягнення з іншої сторони у справі витрат на професійну правничу допомогу має на меті компенсування неминучих витрат, які пов`язані з реалізацією права на захист власних інтересів у суді, а не збагачення сторони, на користь якої ухвалене рішення у справі.

Третя особа - приватний нотаріус у судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. у судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву на виконання ухвали судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.07.2023 року з матеріалами виконавчого провадження.

Суд, враховуючи позиції позивача та представника відповідача, з`ясувавши всі обставини справи і перевіривши їх доказами, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.01.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичемвчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за реєстровим номером 7364, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами 03042017 від 03.04.2017 року за період з 23.11.2018 року по 06.01.2021 року в загальній сумі 19 565,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»(а.с.21).

Згідно зі статтею 18 ЦК України, а також статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора, нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Судом встановлено, що оспорюваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України (в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22 лютого 2017 року, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.

Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 21.01.2021 року були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню.

Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п.2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 , то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 14 січня 2022 року, була обумовлена й іншими обставинами, наведеним нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі та чи не сплив строк давності для вчинення виконавчого напису за вимогами. Також судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у наявності правовідносин між сторонами, безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається з відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено без дотримання вимог чинного законодавства України, що регулює вчинення нотаріальних написів.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було встановлено факту безспірності заборгованості та не отримано всіх передбачених законом для цього підтверджуючих документів, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал», треті особи: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 610,40 грн. (а.с.1а, 28).

Що стосується відшкодування позивачеві витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 6 956,50 грн., суд зазначає наступне.

Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).

Представником позивача були надані: договір про надання правової (правничої) допомоги від 12.05.2023 року; додатковий договір від 12.05.2023 року до договору про надання правової допомоги від 12.05.2023 року, в котрому зазначений детальний опис вартості роботи адвоката, а саме, написання позовної заяви про скасування виконавчого напису у розмірі 3 000,00 грн. та гонорар адвоката за ведення справи у суді, котрий становить 20% від суми зазначеної у виконавчому написі (19 565,00 грн.*20%); рахунок від 12.05.2023 року та Акт від 12.05.2023 року про надані послуги на суму 3 000,00 грн.; рахунок від 12.05.2023 року та Акт від 12.05.2023 року про надані послуги на суму 3 913,00 грн. Загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу складає 6 956,00 грн.

З урахуванням клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, з урахування складності справи, критерію розумності розміру судових витрат на правничу допомогу, співмірністю зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та значенням справи для відповідача, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Керуючись ст.ст.4, 5, 10, 12,81,141,,259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 20.01.2021 року Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №7713259 від 22..07.2018 року за період з 23.11.2018 року по 06.01.2021 року в загальній сумі 19 565,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал», зареєстрований в реєстрі за номером 7364, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»(04071, м.Київ, вул. Набережно-Лугова, буд.8, Код ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )судовий збір у розмірі 1 610(тисяча шістсот десять) грн. 40 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал»на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 3 000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.