П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 листопада 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Діденка А.С.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року та на додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гелексі Фінанс» про захист прав споживачів, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просила визнати недійсним договір №04-12-19-02-Ю надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, укладений між ТОВ «Гелексі Фінанс» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

У травні 2023 року ТОВ «Гелексі Фінанс» звернулося до суду із заявою про відшкодування витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Печерського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року у задоволенні заяви ТОВ «Гелексі Фінанс» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення судом норм процесуального права та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що нею 09 травня 2023 року до суду першої інстанції подано клопотання про відкладення розгляду справи, в якому остання пояснила причини неможливості з`явитись 10 травня 2023 року в судове засідання та зобов`язувалась надати докази поважності причини неявки на наступному судовому засіданні. Таким чином, позивач вказує, що нею повідомлено про причини неявки заздалегідь та зазначені нею причини в клопотанні про відкладення розгляду справи є поважними. Оскільки неявка позивача в судове засідання пов`язана з проблемами з здоров`ям, про що вона попередила суд, остання вважає дії суду першої інстанції такими, що обмежують її права, передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Гелексі Фінанс» вказує про те, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовну заяву слід залишити без розгляду, оскільки позивач ОСОБА_1 не добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, не надала підтвердження стану здоров`я, заяв про розгляд справи за її відсутності від неї не надходило, та весь час не з`являлась у судові засідання. Процесуальний закон щодо наслідків неявки позивача у судові засідання є зрозумілим і передбачуваним для нього, щодо його застосування існує усталена судова практика - залишення позову без розгляду. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи № 711/7486/19, провадження № 61-10183св21 28 березня 2023 року досліджував питання щодо залишення позову без розгляду з підстав повторної неявки позивача у судове засідання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує про те, що до закінчення судових дебатів у справі представник відповідача не зробила відповідну заяву, що нею будуть надані докази понесених витрат. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що додаткове рішення суду першої інстанції підлягає обов`язковому скасуванню, оскільки судом порушено норми процесуального права, а саме розглянуто справу у відсутність ОСОБА_1 , яка не була належними чином повідомлена про розгляд справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «Гелексі Фінанс» вказує про те, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, з`ясуванню підлягають обставини, які саме необґрунтовані дії позивача були здійснені під час розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема, чи діяв позивач недобросовісно, чи зловживав своїми правами. У діях ОСОБА_1 вбачається умисний характер, адже підготовчі судові засідання, які були призначені на 24 січня 2022 pоку, 06 квітня 2022 pоку, 18 листопада 2022 року та судове засідання по суті справи 23 лютого 2023 року були відкладені судом на підставі неодноразових клопотань позивача з метою затягування розгляду справи та у зв`язку із незацікавленістю у розгляді справи. Матеріали справи не містять доказів, що позивачем вживалися заходи, що спрямовані на розгляд справи у суді. Наведені фактичні обставини свідчать про необґрунтовані дії ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді. Позивач могла написати заяву про розгляд справи без її участі, але вона цим правом не скористалась. При цьому, ТОВ «Гелексі Фінанс» понесло витрати та подало докази, що підтверджують розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи станом на 03 травня 2023 року. Витрати на професійну правничу допомогу за ведення справи в суді у справі № 757/53006/21-ц склали 15 080 грн. Однак, відповідач вважає, що суд першої інстанції не належним чином дослідив зазначене вище, не врахував вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про справедливий судовий розгляд і справедливі судові процедури та дійшов передчасного висновку про відсутність підстав для покладення судових витрат на позивача, оскільки процесуальний закон передбачає можливість компенсації судових витрат у разі закриття провадження у справі.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що позивач недобросовісно користується наданими законом процесуальними правами, не надала підтвердження стану здоров`я, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому, у зв`язку з повторною неявкою позивача в судове засідання, позовну заяву слід залишити без розгляду.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що судове засідання у справі було призначено, зокрема, на 23 лютого 2023 року. Відповідно до довідки наявної в матеріалах справи 23 лютого 2023 року судове засідання не відбулося у зв`язку з неявкою учасників справи. Наступний розгляд справи призначено на 10 травня 2023 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що відсутні підстави для залишення позовної заяви без розгляду, так як має місце відсутність повторної неявки у судове засідання належним чином повідомленого позивача.

Як вбачається з матеріалів справи про розгляд справи, призначений на 23 лютого 2023 року, ОСОБА_1 не була належним чином повідомлена. 18 листопада 2022 року ОСОБА_1 було направлено судову повістку про розгляд справи, призначений 23 лютого 2023 року (а.с.149), натомість, доказів вручення зазначеної повістки матеріали справи не містять.

На судове засідання, призначене 10 травня 2023 року, позивачу було направлено судову повістку, при цьому, доказів вручення позивачу зазначеної повістки матеріали справи знову ж таки не містять.

09 травня 2023 року, тобто, за один день до судового засідання, призначеного на 10 травня 2023 року позивач подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із станом здоров`я.

Відтак, з урахуванням наведеного, позивач не була повідомлена належним чином на судове засідання, призначене на 23 лютого 2023 року, а також на судове засідання, призначене на 10 травня 2023 року, оскільки подання особою клопотання про відкладення розгляду справи за один день до судового засідання, не свідчить про її належне повідомлення про розгляд справи не менше як за п`ять днів до судового засідання, як передбачено ч. 5 ст. 128 ЦПК України.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначене та помилково вважав, що мала місце повторна неявка позивача у судове засідання.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач користувалася належними та гарантованими правами на звернення до суду, подана ним заява відповідала ст. 175, 177, 179 ЦПК України, тому такі дії не є необґрунтованими та понесені в зв`язку з ними витрати відповідача на правову допомогу не є такими, що здійснені внаслідок необґрунтованих дій позивача. Підготовка клопотань представника відповідача також була здійснена на виконання належних йому процесуальних прав, а тому такі витрати також не є такими, що вчинені в зв`язку з необґрунтованими діями позивача.

Апеляційний суд не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 ЦПК України розгляд справи по суті судом першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3, 4 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, за наслідками розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ТОВ «Гелексі Фінанс» про захист прав споживачів судом першої інстанції прийнято ухвалу про залишення позову без розгляду. Рішення суду у справі не постановлювалось.

Тобто, як зазначено судом в додатковому рішенні, залишення позову без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції не звернув уваги, що чинний ЦПК України взагалі не передбачає можливості ухвалення додаткового рішення у разі відсутності основного рішення по суті спору.

Оскільки за насідками розгляду справи по суті, судом не ухвалювалося рішення, то, відповідно, підстав до ухвалення додаткового рішення у суду не було.

На зазначене суд першої інстанції уваги не звернув та всупереч зазначеним вимог закону ухвалив у справі додаткове рішення, чим допустився порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

На підставі викладеного та керуючись статтями 255, 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року та на додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 10 травня 2023 року та додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 22 травня 2023 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 04 грудня 2023 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.