Справа № 1-826/11
Провадження № 4-с/161/82/23
У Х В А Л А

27 листопада 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Дмитрук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересована особа - товариство з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», на бездіяльність відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В обґрунтування скарги посилається на те, що 22 листопада 2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист у справі № 1-826, у якій задоволено цивільний позов у кримінальному провадженні та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «Надра» 2 372 578,82 грн. завданих злочином матеріальних збитків і на виконання якого другим відділом ДВС Луцького МУЮ відкрито виконавче провадження № 36640321.

Вказує, що в ході примусового виконання виконавчого листа у справі № 1-826 державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби Луцького МУЮ 06.03.2014 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

11.03.2014р. державним реєстратором реєстраційної служби Луцького МУЮ прийнято рішення № 11532447 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, на підставі чого накладене обтяження у вигляді арешту на його нерухоме майно.

В подальшому, державним виконавцем у виконавчому провадженні №36640321 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Зазначає, що вказаний виконавчий лист у справі № 1-826 був повторно пред`явлений стягувачем до органів виконавчої служби і він перебував на примусовому виконанні у Другому відділі ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), виконавче провадження № 52524221.

Разом з тим, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.11.2022р. (справа № 1-826/11, провадження № 6/161/219/22) замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні № 52524221 з примусового виконання виконавчого листа № 1-826/2011 від 09 липня 2012 року, виданого Луцьким міськрайонний судом Волинської області про солідарне стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 237578,82 грн. - з ПАТ «КБ «Надра» як вибулої сторони, на його правонаступника - ТзОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ».

В подальшому борг перед стягувачем було погашено, що підтверджується довідкою ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» та постановою про завершення виконавчого провадження № 52524221 від 23.05.2023р. (виконавче провадження закінчено у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом).

Проте, арешт з його майна не знятий, на його заяву про скасування арешту отримав відповідь про відсутність підстав для його зняття та рекомендовано звернутись до суду із відповідною скаргою.

Вважає, що оскільки він, як власник майна, не є боржником у будь-якому виконавчому провадженні, заборгованість за вироком суду повністю погашена, то належне йому майно безпідставно перебуває під обтяженням, чим порушуються його майнові права щодо розпорядження власністю.

У зв`язку з чим, просить визнати бездіяльність відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції стосовно незняття арешту з його майна протиправною та зобов`язати скасувати арешт з нерухомого майна.

В судове засідання скаржник не з`явився, а його представник в письмовій заяві на адресу суду просив скаргу розглядати за їх відсутності, скаргу підтримав з підстав, викладених у ній та просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений судом належним чином.

Представник відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання також не з`явилася, одна подала суду заяву про слухання справи у її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом з`ясовано, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна слідує, що на підставі постанови державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції №36640321 від 06.03.2014 року накладено арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 (а.с. 4).

Вказане виконавче провадження було відкрито на примусове виконання виконавчого листа у справі № 1-826 виданого 22.11.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що виконавче провадження № 52524221, яке також було відкрито на примусове виконання виконавчого листа у справі № 1-826, виданого 22.11.2012 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області про солідарне стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «Надра» 2 372 578,82 грн. завданих злочином матеріальних збитків, завершене у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі (а.с. 7).

Дане також підтверджується заявою ТОВ «Брайт Інвестмент» № 0518/14 від 18.05.2023 р., з якої слідує, що заборгованість за вироком суду повністю сплачена (а.с. 8).

З ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.10.2023 року у справі № 1-826/11 також вбачається, що постановою головного державного виконавця Другого відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Левчук І.О. від 23.05.2023 року закінчено виконавче провадження згідно виконавчого листа №1-826/2011, виданого 22.11.2012 р. Луцьким міськрайонний судом про стягнення в користь ПАТ КБ «Надра» завданих злочином матеріальних збитків. Вирок в частині стягнення на користь ПАТ КБ «Надра» матеріальних збитків виконано (а.с. ).

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ч. 1 ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Із постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року слідує, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із наступного.

Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Згідно ч. 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3)отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності -суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6)отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Схожі за змістом положенням містились у ст. 25 цього ж Закону у редакції, чинній на час накладення арешту на майно боржника.

Застосування державними виконавцями наданого їм широкого кола повноважень та законодавчо визначених механізмів, спрямованих на виконання судових рішень, входить до їх обов`язків, визначених ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», щодо вжиття передбачених цим Законом заходів для неупередженого, ефективного, своєчасного і повного вчинення виконавчих дій.

Аналіз норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту дає підстави дійти висновку, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню.

Водночас у разі повного виконання виконавчого документа, підстави для збереження чинності арешту майна боржника відсутні.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Зазначеними приписами саме на суд покладено виконання позитивних зобов`язань держави щодо вирішення спорів між учасниками юридичного конфлікту, які виникають між ними у відносинах власності при реалізації належних їм правомочностей.

Викладене у скарзі ОСОБА_1 узгоджуються із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 01 листопада 2021 року у справі № 21/170-08, від 03 листопада 2021 року у справі № 161/14034/20 (провадження № 61-1980св21), від 22 грудня 2021 року у справі № 645/6694/15-ц (провадження № 61-18160св19), від 13 липня 2022 року у справі справа № 2/0301/806/11 (провадження № 61-3814св22).

Таким чином, судом з`ясовано, що рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 1-826/11, в частині задоволення цивільного позову про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «Надра» 2 372 578,82 грн. завданих злочином матеріальних збитків виконане у повному обсязі, заборгованість перед стягувачем погашена.

Оскільки, вищезазначена заборгованість, яка стягувалась за виконавчим листом у виконавчому провадженні була погашена у повному обсязі, то відсутні правові підстави у застосуванні арешту на майно боржника, у зв`язку з чим скарга підлягає до задоволення.

Згідно ч. 2 ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні докази в їх сукупності, зважаючи, що суду не представлено доказів наявності у заявника інших боргових зобов`язань та враховуючи відсутність іншого способу зняття арешту з майна не інакше як за рішенням суду, то суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 447, 450, 451 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати бездіяльність відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арешту з майна боржника ОСОБА_1 , накладеного у виконавчому провадженні №36640321 протиправною.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , а саме, обтяження:

- номер запису про обтяження: 4936772, дата та час державної реєстрації: 11.03.2014 року 17:22:20, вид обтяження: арешт нерухомого майна; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 36640321, виданий 06.03.2014 року, видавник: Другий відділ ДВС Луцького МУЮ головний державний виконавець Боярський Є.В.; обтяжувач: Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються: ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 27 листопада 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Кихтюк Р.М.