ЄУН № 201/6178/23
Провадження 2з/201/78/2023
УХВАЛА

Іменем України

31 травня 2023 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Покопцева Д.О., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом заборони перекриття газопостачання працівниками АТ «Дніпрогаз» під час COVID-19 та воєнного стану в Україні, а також поновлення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування відсутності сплати судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову посилається на ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів".

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику з наступних підстав.

Судом встановлено, що заява не відповідає змісту та формі заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 151 ЦПК України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Абзацем 3 пункту 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 N 10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" встановлено, що оскільки передбачені Законом № 3674-VI пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону N 3674-VI) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред`явлення певних позовів.

Таким чином, положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" щодо звільнення від сплати судового збору не розповсюджуються на заяви про забезпечення позову, тим більш подані до початку судового процесу.

Відповідно до частини 9 статті 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Отже, врахувавши встановлені вище обставини, суддя дійшов висновку про повернення заяви про забезпечення позову заявнику.

Одночасно суддя роз`яснює, що повернення заяви не позбавляє заявника права на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України.

Керуючись ст. 151,153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду впродовж 15 днів.

Суддя: Д.О. Покопцева