УХВАЛА

06 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 428/6455/19

провадження № 61-13567ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гулька Бориса Івановича за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Луганського апеляційного суду від 12 березня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Сєвєродонецький міський суд Луганської області рішенням від 16 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково.

Стягнув з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 15 січня 2016 року по 06 березня 2019 року у розмірі 149 051,12 грн, визначений без утримання податків й інших обов`язкових платежів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Луганський апеляційний суд постановою від 12 березня 2020 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» задовольнив частково, змінив рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 16 липня 2019року, виклав його мотивувальну частину у редакції цієї постанови; зменшив стягнутий з Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 149 051,12 грн до 40 000 грн та на користь держави судовий збір з 768,40 грн до 400 грн. Вирішив питання розподілу судових витрат.

Верховний Суд постановою від 22 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Постанову Луганського апеляційного суду від 12 березня 2020 року залишив без змін (провадження № 61-7045св20).

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови Луганського апеляційного суду від 12 березня 2020 року за нововиявленими обставинами.

Дніпровський апеляційний суд ухвалою від 15 серпня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовив. Постанову Луганського апеляційного суду від 12 березня 2020 року залишив в силі.

14 вересня 2023 року до Верховного Суду, через засоби поштового зв`язку, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, у якій просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду заяви.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу призначено судді-доповідачу Гульку Б. І.; судді, які входять до складу колегії: Коломієць Г. В., Луспеник Д. Д.

Верховний Суд ухвалою від 20 вересня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху, запропонував надати документ, що підтверджує сплату судового збору. Визначив строк виконання ухвали суду, а також попередив про наслідки її невиконання.

Верховний Суд ухвалою від 30 жовтня 2023 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Продовжив строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 20 вересня 2023 року. Визначив строк виконання ухвали суду, а також попередив про наслідки її невиконання.

05 грудня 2023 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід судді Верховного Суду Гулька Б. І., яка обґрунтована тим, що існують обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, так як, на його думку, вказаним суддею-доповідачем порушено норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ЦПК України, оскільки безпідставно постановив ухвалу про відмову у звільненні від сплати судового збору та залишив його касаційну скаргу без руху з підстав такої несплати. Зазначав, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду. ОСОБА_1 надав суду довідку про розмір його доходу за минулий рік, який, на його думку, є безумовною підставою для звільнення його від сплати судового збору у повному обсязі.

Верховний Суд ухвалою від 05 грудня 2023 року визнав необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід судді Гулька Б. І.

Вирішення питання про відвід від участі у розгляді справи судді Верховного Суду Гулька Б. І. переданоу порядку, встановленому, частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

Згідно з частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Литвиненко І. В. для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід від участі у розгляді справи судді Верховного СудуГулька Б. І.

Згідно з частиною третьою статті 40 ЦПК України судді, який вирішує питання про відвід інших суддів, не може бути заявлений відвід.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

Наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію необхідно зазначити, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

ЦПК України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, проте визначає, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Оцінивши доводи заяви ОСОБА_1 про відвід від участі у розгляді справи судді Верховного Суду Гулька Б. І., вважаю, що підстави для її задоволення відсутні, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин, які б могли викликати обґрунтований сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Гулька Б. І. при розгляді у касаційному порядку справи № 428/6455/19.

ОСОБА_1 не погоджується з ухвалами про залишення його касаційної скарги без руху, тобто аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід судді Гулька Б. І. свідчить, що підставою для відводу є його припущення щодо можливої упередженості судді при розгляді цієї справи, але будь-яких аргументів заявник не наводить.

Доводи заяви ОСОБА_1 про відвід від участі у розгляді справи судді Верховного Суду Гулька Б. І. не свідчать про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді.

Сумніви у неупередженості судді повинні ґрунтуватися на фактичних обставинах, а не на припущеннях.

Статтею 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» встановлено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Учасники справи не можуть використовувати інститут відводу судді з метою схиляння суду до ухвалення бажаного для них процесуального рішення.

Оскільки обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на підставу для відводу судді, не дають підстав для обґрунтованого сумніву у неупередженості та об`єктивності судді при розгляді цієї справи, заява ОСОБА_1 про відвід від участі у розгляді справи судді Верховного СудуГулька Б. І. є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід від участі у розгляді справи судді Верховного Суду Гулька Бориса Івановича за заявою ОСОБА_1 про перегляд постанови Луганського апеляційного суду від 12 березня 2020 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 15 серпня 2023 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко