Справа № 288/886/23
Провадження № 2/288/214/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року смт. Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Зайченко Є. О.,

з участю секретаря судових засідань Корнієнко Т.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2 ,

представник відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Попільнянська селищна рада Житомирської області, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

ВСТАНОВИВ

В провадженні Попільнянського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Попільнянська селищна рада Житомирської області, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

В підготовчому судовому засіданні представник Відповідача ОСОБА_5 заявив відвід судді Зайченко Є.О., обґрунтовуючи тим, що суддя Зайченко Є.О. ухвалила рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 13.09.2022 у справі №288/697/20, в якому надала оцінку обставинам, що є предметом розгляду справи №288/886/23. Відповідач ОСОБА_4 оскаржує рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 13.09.2022 у справі №288/697/20 в касаційному порядку. Касаційна скарга серед іншого мотивована тим, що суддя Зайченко Є.О. вирішила справу не об`єктивно, не розглянула та не оцінила частину аргументів ОСОБА_4 , а саме аргументи про те, що право власності ОСОБА_4 на його земельну ділянку виникло на 2 роки раніше, ніж будь-які права ОСОБА_1 на його земельну ділянку, той факт, що ОСОБА_1 захищає самострої, збудовані без погодження з сусідом на межі земельної ділянки з порушенням всіх норм і здорового глузду і те, що основний доказ, покладений в основу рішення (висновок експерта) є недопустимим доказом. Всі ці дії судді породили обґрунтований сумнів в її неупередженості та об`єктивності. Оскільки у новій справі №288/886/23 вони також посилаємося на аргумент, що ділянка ОСОБА_1 сформована через 2 роки після ділянки ОСОБА_4 , і суддя Зайченко Є.О. проігнорувала цей аргумент у першій справі №288/697/20, вони не вірять, що в новій справі №288/886/23 суддя Зайченко Є.О. почує та оцінить цей та кожен інший аргумент, буде об`єктивною та неупереджено, і винесе належно мотивоване рішення, тому вони не довіряють судді Зайченко Є.О. вирішувати цю справу.

Враховуючи наведене, а також підозру у прийнятті рішення по першій справі №288/697/20 на основі недопустимого доказу, до винесення Верховним Судом Постанови у цій справі у сторони Відповідача відсутні достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву у неупередженості, об`єктивності судді Зайченко Є.О., і вони не довіряють судді Зайченко Є.О. розглядати нову справу №288/886/23.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні підтримав заявлений відвід в повному обсязі.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні щодо заявленого відводу заперечувала, зазначила, що довіряє складу суду.

Позивач підтримав позицію свого представника.

Представник третьої особи Попільнянської селищної ради Житомирської області в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду лист в якому просив справу розглядати без участі представника селищної ради.

Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи належним чином повідомлені. Надіслали на адресу суду пояснення в яких просили розгляд проводити без участі їх представника.

Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частиною 1 статті 36 ЦПК України, визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо, серед іншого є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Представник Відповідача, як на підставу для відводу головуючого судді посилається на ту обставину, що у нього виникли сумніви в неупередженості та об`єктивності складу суду, тому що суддя ухвалила рішення від 13.09.2022 у справі №288/697/20, якому надала оцінку обставинам, що є предметом розгляду справи №288/886/23 та в основу якого поклала недопустимий доказ (висновок експерта).

Згідно частини другої статті 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлений відвід учасниками справи.

Відповідно до частини першої, другої статті 40 ЦПК України, питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною першою статті 41 ЦПК України визначено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Відповідно до статті 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Згідно положень Кодексу суддівської етики, суддя повинен взяти самовідвід від участі в будь-якому процесі, коли для нього неможливе винесення неупередженого рішення у справі або коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків, яка виявляється у змісті судових рішень та під час судового процесу і суддя має дбати про те, щоб його поведінка сприяла збереженню і поглибленню переконання суспільства у неупередженості судді при здійсненні ним своїх професійних обов`язків.

Пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів (схвалені резолюцією 2006/23 від 27 липня 2006 року) визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості.

Відповідно до статті 8 Загальної Декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом.

Частиною першою статті шостої Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Європейський суд у своїх рішеннях у справах «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), «Білуха проти України» (рішення від 09 листопада 2006 року), «Рудніченко проти України» (рішення від 11 липня 2013 року) вказав на те, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Згідно пункту 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи «Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів» - незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів.

Так, при винесенні судових рішень у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від любих зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що можуть впливати на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватись довірою не тільки з боку сторін в конкретному розгляді, але й з боку суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

На переконання суду, розгляд даної справи в тому ж складі суду може сприйматися сторонами як порушення закріпленого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР, права на справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

З метою запобігання можливих безпідставних звинувачень у необ`єктивному розгляді справи та з метою недопущення в подальшому можливих сумнівів щодо неупередженості судді, зняття напруженості у стосунках сторін, запобігання у подальшому негативного ставлення учасників справи до судді, з морально-етичних міркувань, вважаю доцільним і необхідним в інтересах правосуддя та сторін по справі заявлений представником Відповідача відвід задовольнити.

В той же час, сумнів представника Відповідача в об`єктивності судді по даній справі може мати наслідком подання ним безпідставних скарг та висловлення необґрунтованих обвинувачень, що може негативно вплинути на подальший розгляд справи.

Крім того, суд бере до уваги те, що право особи на справедливий суд закріплено в нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення заяви про відвід чи самовідвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд, оскільки не задоволення заяви може сприйматися стороною як порушення її прав.

Інші обставини, які б викликали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, відсутні.

Керуючись статтями 36, 40, 41, 258-260 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Відповідача - ОСОБА_5 про відвід головуючого судді Зайченко Євгенії Олегівни в цивільній справі № 288/886/23 задовольнити.

Дану цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Попільнянська селищна рада Житомирської області, Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - передати до канцелярії суду для визначення головуючого судді у справі в порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала в частині вирішення питання про відвід не підлягає окремому оскарженню.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко