Провадження №2/369/2487/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2023 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Янченко А.В. за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи № 369/12754/22 за позовом ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про зняття арешту з нерухомого майна та зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2022 року позивач звернувся до суду з позовом до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зобов`язання Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести інформацію до Автоматизованої системи виконавчих проваджень про закриття виконавчих проваджень № 21933075 та № 35761867 та зняття арешту з майна ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.11.2022 року позивачем отримано інформацію про наявність в автоматизованій системі виконавчих проваджень даних щодо виконавчих проваджень № 21933075 та № 35761867, щодо стягнення на підставі виконавчого листа № 2-2997 від 22.06.2010 року на користь ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» в особі філії Центральне регіональне управління ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» боргу в сумі 115 483,80 грн. За інформацією державного виконавця вказаний вище виконавчий лист повернуто стягувачу без виконанню.

Позивач зазначає, що жодної інформації про наявність у нього боргу перед ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та відкритих щодо нього виконавчих провадження про стягнення такого боргу перед ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» та відкритих щодо позивача виконавчих проваджень про стягнення такого боргу позивач не отримував, про рішення суду не повідомлений, виконавчі документи не отримував, рівно як і листів із банку про необхідність погашення боргу.

Виконавчий лист № 2-2997 від 22.06.2010 року повернуто без виконання у 2013 році, тобто 9 років тому, що означає, за відсутності поновлення такого строку, неможливість пред`явлення виконавчого листа № 2-2997 від 22.06.2010 року до виконання.

В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація про обтяження арешт нерухомого майна позивача, об`єкт обтяження невизначене майно, все майно.

Позивач вважає, що арешт накладений на майно порушує його право власності.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.12.2022 року відкрито загальне позовне провадження в справі, призначено підготовче судове засідання.

22.02.2023 року до суду від відповідача надійшли пояснення, згідно яких виконавчі провадження повернуто стягувачу (відповідно 35761867 27.12.2013 та 21933075 30.12.2021) у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 47 (відсутність у боржника майна) Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція).

Станом на момент прийняття рішення про повернення виконавчого документа стягувачу державний виконавець діяв в межах закону та в спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження».

У Відділу відсутні жодні відомості про виконання боржником боргових зобов`язань перед стягувачем та сплати виконавчого збору до державного бюджету.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.04.2023 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у цивільній справі № 369/12754/22 Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит».

Як вбачається з наявної в матеріалах справи відповіді Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції № 36798 від 11.11.2022 року, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження відносно позивача у Відділі перебували наступні виконавчі провадження:

- № 21933075 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2997 від 22.06.2010, що видав Подільський районний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу в сумі 115483,80 грн.

30.12.2011 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна) чинної на день винесення постанови.

- № 35761867 з примусового виконання виконавчого листа № 2-2997 від 22.06.2010, що видав Подільський районний суд м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Центральне регіональне управління» ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу в сумі 115483,80 грн.

27.12.2013 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із наступним.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

В порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем або приватним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що позивач не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший порядок судового захисту, а саме оскарження боржником рішення, дій чи бездіяльності державного виконавця або приватного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 19 січня 2022 року у справі № 577/4541/20.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку закрити провадження у справі № 369/12754/22 за позовом ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про зняття арешту з нерухомого майна та зобов`язати вчинити дії на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Керуючись ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі № 369/12754/22 за позовом ОСОБА_1 до Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» про зняття арешту з нерухомого майна та зобов`язати вчинити дії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому ст. 261 ЦПК України.

Повна ухвала складена: 06.06.2023 року.

Суддя А.В. Янченко