Справа №303/8696/21
2/303/1335/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого-судді Куцкір Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Славич М.В.

розглянувши в загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Овчиннікова Ірина Василівна про зміну часток у праві власності, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Овчиннікова І.В. про зміну часток у праві власності.

Позов мотивований тим, що позивач ОСОБА_1 , як спадкоємиця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідач ОСОБА_3 , на підставі рішення Мукачівського міського народного суду від 06.02.1978 року, є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Мукачівського міського народного суду від 06.02.1978 року, частка у вищевказаному домоволодінні загальною площею 69,25 кв.м., ОСОБА_5 становила 41/100, а ОСОБА_3 59/100.

У 1992 році чоловіком позивача ОСОБА_4 до вказаного домоволодіння проведено прибудову «літ. А'» загальною площею 42,5 кв.м. та підвал 37,6 кв.м.. Після проведення добудови площа будинку істотно змінилася за рахунок дій померлого ОСОБА_4 , до чого відповідач не мала жодного відношення. Однак, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом вказано предметом спадщини 41/100 частину житлового будинку площею 157,5 кв.м., у зв`язку з чим позивачем отримано у спадок фактично значно меншу частку ніж та на яку мав право спадкодавець. Враховуючи проведення спадкодавцем добудови, частки у спірному домоволодінні повинні були становити 71/100 право власності за ОСОБА_1 та 29/100 право власності за ОСОБА_3 .

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.05.2022 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено, а 10.04.2023 року Постановою Закарпатського апеляційного суду дане рішення суду першої інстанції залишено без змін.

16.08.2023 року Постановою Верховного Суду рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.05.2022 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 10.04.2023 року у частині позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності скасовано та передано справу у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції. Що стосується іншої позовної вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про скасування свідоцтва про право на спадщину змінено.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, однак представник позивача подав заяву про розгляд справи без участі позивача та просить суд позовні вимоги задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Овчиннікова І.В. в судове засідання не з`явилася, про часта місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті без фіксування судового процесу.

Вивчиши позовну заяву з доданими до неї матеріалами та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що також встановлено статтею 12 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.12.2016 року, спадкоємницею майна ОСОБА_4 , 1943 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі з урахуванням частки, від якої відмовилася дочка померлого ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , яка відмовилася від спадщини на її користь. Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з права на житловий будинок, а саме 41/100 частина, що розташова за адресою: АДРЕСА_1 (Т.1, а.с. 5, 6).

Рішенням Української Радянської Соціалістичної Республіки від 11.03.1986 року встановлено, що прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 належить одній і ті же особі ОСОБА_4 (Т.1, а.с. 8).

Відповідно до Інформаційної довідки №1157 від 10.09.2021 року житловий будинок АДРЕСА_1 садибного типу з господарськими будівлями та спорудами зареєстрований на праві спільної часткової власності, станом на 07.09.2007 року за : ОСОБА_3 59/100 часток, згідно свідоцтва про право власності виданного Мукачівською ДНК 13.04.1977 року по реєстру за №5066, свідоцтва про право на спадщину за законом видано Мукачівською ДНК 13.04.1977 року по реєстру за №5067 та за ОСОБА_7 41/100 часток, згідно рішення народного суду м.Мукачево від 06.02.1978 року, справа №2-94/78. Загальна площа будинку станом на 1978 рік становила 77,50 кв.м., крім того підвал 7,60 кв.м., житлова 40,70 кв.м. В 1992 році до будинку була проведена прибудова літ. А', загальною площею 42,50 кв.м., крім того підвал 37,60 кв.м., житловою площею 22,90 кв.м., згідно рішення МВК №88 від 11.05.1988 року та проектної документації. Забудовник ОСОБА_8 за реєстрацією права власності після проведення реконструкції не звертався (Т.1, а.с. 9, 10).

Рішенням Української Радянської Соціалістичної Республіки від 19.01.1979 року було встановлено порядок користування будинковолодінням, що розташоване в АДРЕСА_1 (а.с. Т.1, а.с. 12).

Із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №282682637 від 03.11.2021 року вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 на праві приватної спільної часткової власності зареєстрований за ОСОБА_1 41/100 часток та за ОСОБА_3 59/100 часток (а.с. Т.1, а.с.14, 15).

Із Витягу з рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради народних депутатів Закарпатської області №88 від 11.05.1988 року «Про прибудова» вбачається, що ОСОБА_8 дозволено було провести прибудову до частини будинку, яка згідно рішення народного суду, належить йому на правах особистої власності (Т.1, а.с. 77).

У своїй Постанові Верховний Суд від 16.08.2023 року, розглядаючи каасаційну скаргу у даній справі константував, що рішенням Мукачівського районного народного суду від 19.01.1979 року було встановлено порядок користування спірним бадинком між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 і відповідне збільшення загальної площі будинку відбулося за рахунок проведеної добудови чоловіка позивача ОСОБА_4 саме до частини, яка виділена йому у власність згідно рішення суду від 19.01.1979 року, що не потребувало згоди власника іншої частини домоволодіння. Крім цього, Верховний суд зазначив, що суди не дали оцінки доказам, а саме рішенню народного суду від 11.03.1986 року про встановлення належності прізвища, імені та по батькові; рішенню Мукачівського районного народного суду від 19.01.1979 року про встановлення порядку користування спірним будинком та витягу з рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради народних депутатів Закарпатської області від 11.05.1988 року №88 про надання дозволу ОСОБА_8 на проведення прибудови до частини спірного будинку (Т.1, а.с. 182-188).

Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України до цивільних правовідносин, що виникли після набрання ним чинності, застосовуються положення ЦК України. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли і продовжують існувати після набрання ним чинності. З огляду на те, що прибудову до спірного будинку проведено в 1992 році, тобто до набрання чинності ЦК України 2004 року, то застосовувати до даних правовідносин слід норми ЦК УРСР 1963 року.

Згідно із ст.119 ЦК УРСР від 18.07.1963 року (в редакції, чинній на момент здійснення прибудови) коли учасник спільної часткової власності на жилий будинок збільшить в ньому за свій рахунок корисну площу будинку шляхом прибудови, надбудови або перебудови, проведеної за згодою решти учасників і в установленому порядку, частки учасників у спільній власності на будинок і порядок користування приміщеннями в ньому підлягають відповідній зміні.

Відповідно до ст.ст.316, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно із ч.3 ст.357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Частиною 4 ст.357 ЦК України передбачено, що співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обов`язковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.

Із доданих до позовної заяви доказів, а саме із рішення народного суду від 11.03.1986 року про встановлення належності прізвища, імені та по батькові; із рішення Мукачівського районного народного суду від 19.01.1979 року про встановлення порядку користування спірним будинком; із витягу з рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради народних депутатів Закарпатської області від 11.05.1988 року №88 про надання дозволу ОСОБА_8 на проведення прибудови до частини спірного будинку вбачається, що відповідне збільшення загальної площі будинку відбулося за рахунок проведеної добудови чоловіка позивача ОСОБА_4 саме до частини, яка виділена йому у власність згідно рішення суду від 19.01.1979 року, що у свою чергу не потребувало згоди власника іншої частини домоволодіння, а отже і розмір частки у праві спільної часткової власності підлягає зміні, тобто збільшенню.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, позовна вимога представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності є обгрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 76, 78, 79, 81, 89, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну вимогу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 71/100 частку, а за ОСОБА_3 право власності на 29/100 частку житлового будинку (домоволодіння), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 157,5 кв.м.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень на наступні реквізити: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Овчиннікова Ірина Василівна, місце знаходження: м.Мукачево, вул.Валенберга Рауля, 5/4, Закарпатська область.

Повний текст рішення виготовлено 22.11.2023 року.

Головуючий Ю.Ю. Куцкір