Справа № 606/2125/23 року
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2023 року м.Теребовля

Теребовлянський районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Теребовлянської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Теребовлянської міської ради Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, у якому просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 ,(колишня АДРЕСА_2 , за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на мотиви, викладені в позовні заяві.

В судове засідання позивач не з`явився, однак в заяві вказав про те, що справу просить слухати у його відсутності, позов підтримує повністю та просить задовольнити.

Представник Теребовлянської міської ради у судове засідання не з`явився, однак в матеріалах справи є заява, згідно якої представник відповідача просить справу слухати в його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов належить до задоволення, оскільки судом встановлено наступне.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради № 09-04/05-159 від 26.10.2023 року станом на 15.04.1991 року в житловому будинку в АДРЕСА_1 , (колишня АДРЕСА_2 проживали та були зареєстровані: голова двору - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше.

Так, відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про власність", майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до підпункту "а" та "б" пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 " Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності ", положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року).

До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином, із вищевказаного вбачається, що власниками по 1/2 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 , (колишня АДРЕСА_2 були- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 20 грудня 1991 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис № 32.

Відповідно до довідки виданої Теребовлянською міською радою № 09-04/05/97 від 18 серпня 2023 року на день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 в житловому будинку в АДРЕСА_3 проживала та була зареєстрована його дружина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 ./

Відповідно до ст. 525 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 526 ЦК Української РСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Таким чином, ОСОБА_2 успадкувала 1/2 частку житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , (колишня АДРЕСА_2 після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.01.2018 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис № 24.

За життя 11.03.1998 року ОСОБА_2 склала заповіт зареєстрований в реєстрі під № 182, в якому заповіла жилий будинок з надвірні будівлі і все своє майно ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори для видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_1 , (колишня АДРЕСА_2 . Однак йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на належний померлій ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що АДРЕСА_1 ,(колишня АДРЕСА_2 .

Відповідно до статті 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 право власності житловий будинку з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_3 , за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст. 4, 13, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 524, 525, 526, 527, 529 ЦК Української РСР, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року, 392, 1261, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що у АДРЕСА_3 , за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Роз`яснити учасникам справи, що інформацію щодо справи що розглядалася вони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - http://tr.te.court.gov.ua.

Головуючий Малярчук В.В.