Справа № 643/6527/23
Провадження № 2/643/2682/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2023

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Тимош О. М.,

за участі секретаря судового засідання Волошко М. С.,

представника позивача Столітнього М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2023 року позивач ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість в сумі 49 264,00 грн, інфляційні втрати - 1632,75 грн, 3% річних - 388,71 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» є фінансовою установою, про що було отримано свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ФК №870 від 28.02.2017, видане Національним банком України. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має ліцензію на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, яка була видана розпорядженням Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг №756 від 28.03.2017.

21.07.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір №4499088 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №53-ОД від 16.01.2020 та розміщених їх сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Відповідач самостійно через веб-сайт ТОВ «Авентус Україна» мала змогу ознайомитися з текстом кредитного договору, правилами, паспортом споживчого кредиту, інформацією передбаченою ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовим звітом. Відповідач пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна», обрала бажану суму кредиту, строк кредитування. ТОВ «Авентус Україна» зробив пропозицію відповідачці в особистому кабінеті укласти договір, який містив усі істотні умови, з якими відповідачка ознайомилася до моменту його укладання. Кредитний договір був укладений в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «А891769», після чого ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 15 050,00 грн на свою платіжну карту № НОМЕР_1 .

Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту (загальний розмір) складає 15 050,00 грн; строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту 20.08.2021, яка вказана в графіку платежів, що є Додатком №1 до цього Договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в розділі 4 договору.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 15 050,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку Відповідача № НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка складає 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору.

20.08.2021 відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, а також не уклав угоду щодо пролонгації строку дії кредитного договору, в зв`язку з чим, а також, керуючись пунктами 4.3 кредитного договору, кредитний договір було автопролонговано, строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів.

22.09.2021 відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 50,00 грн.

07.10.2021 відповідач здійснив частково оплату процентів на рахунок кредитора в розмірі 50, 00 грн.

Надалі відповідач оплати за кредитним договором не здійснювала.

П.п. 3 п. 5.1 кредитного договору передбачено, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 03.05.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (клієнт) та ТОВ «ФК« ФІНТРАСТ Україна» (фактор) було укладено договір факторингу №03-05/2022, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.

Відповідно до п. 1.1 договору факторингу позивач (фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» (клієнта) (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.

Згідно з п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта (ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА») до фактора вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього Договору.

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача про відступлення права грошової вимоги за Кредитним договором шляхом направлення на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначену при укладенні Кредитного договору відповідного повідомлення.

Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по Кредитному договору перед позивачем не сплачена та складає 49 264,00 грн, з яких: 15 050,00 грн - тіло кредиту; 34 214,00 грн - нараховані проценти.

На підставі ч. 2 ст. 625 відповідачці ОСОБА_1 за прострочення виконання зобов`язанням за кредитним договором позивачем нараховано 1632,75 грн інфляційний втрат, 388,71 грн - 3% річних.

06.11.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому позов визнали частково та просила відмовити в частині стягнення відсотків в сумі 34 214,00 грн. Представник відповідача зазначила про те, що докази переходу права вимоги за кредитним договором від ТОВ «Авентус Україна» до правонаступників відсутні, а тому наявність у позивача права вимоги до відповідача не підтверджена; не доведено, що під час укладання кредитного договору його сторони погодили всі його істотні умови; розмір заборгованості, як і факт видачі відповідачу коштів - не доведені.

Позивач не довів, що під час підписання кредитного договору позичальник ознайомлений саме з тими умовами, на які є посилання в кредитному договорі.

Правила розміщені у вільному доступі на веб-сайті ТОВ «Авентус Україна» www.creditplus.ua/ru/documents не свідчать про обізнаність позичальника про всі істотні умови договору, та є такими, що суперечать правовій позиції Верховного Суду у справі №342/180/17.

Посилання в кредитному договорі, що інші істотні умови містяться в іншому джерелі, підпис відповідача на якому відсутній, свідчать не лише про необізнаність відповідача з такими умовами, але й про можливість позивача встановлювати інші, порівняно з викладеними в розділі №1 договору, умови як щодо порядку виконання основного зобов`язання, так і щодо відповідальності позичальника за неналежне виконання своїх зобов`язань.

Крім того, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що порядок нарахування кожної заявленої до стягнення суми - не зазначений. Зокрема, у розрахунку не зазначено, яка відсоткова ставка застосована для визначення розміру відсотків за користування коштами, що також може свідчити про використання кредитором для такого розрахунку розміру процентної ставки, не погодженої сторонами.

Також згідно з кредитним договором кредит надається позичальнику шляхом перерахування грошових коштів у сумі кредиту на рахунок клієнта. ТОВ «Авентус Україна» надало відповідачу кредит в сумі 15 050,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника.

Видача грошових коштів шляхом зарахування коштів на банківський рахунок є господарською операцією в розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Згідно зі ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Матеріали справи не містять первинних документів в розумінні ст. 9 Закону Укарїни «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» на підтвердження здійснення ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст» повної оплати за договором факторингу № 03-05/2022 у сумі 49 264,00 грн - матеріали справи не містять.

Сам по собі розрахунок заборгованості, наявний в матеріалах справи, без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем не є підтвердженням наявності заборгованості, оскільки такий документ не підтверджує вчинення господарської операції.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 у справі № 355/1284/18, де суд зазначив, що розрахунок заборгованості за договором не є належним та допустимим доказом, який підтверджує наявність або відсутність коштів на рахунку особи та факт проведення певних фінансових операцій.

Відсутність в матеріалах справи первинних документів, що підтверджують видачу ТОВ «Авентус Україна» кредитних коштів позичальнику за кредитним договором, свідчать про недоведеність факту виникнення у відповідача зобов`язання з повернення грошових коштів та, як наслідок, - право відповідача на звернення до суду з вимогою про стягнення з відповідача основного боргу, відсотків за правомірне користування кредитними коштами, 3% річних, інфляційних втрат та пені.

Наданий до суду Витяг з реєстру боржників від 03.05.2022 не є первинним документом також.

Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено право на стягнення з відповідача суми боргу за основною вимогою (тілом кредиту), вимоги про стягнення з відповідача відсотків за правомірне користування коштами також не підлягають задоволенню. Відмова у задоволенні вимог про стягнення відсотків як похідних вимог у зв`язку з відмовою у задоволенні основних вимог щодо стягнення основної суми боргу узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постановах від 03.04.2019 № 756/9094/15, від 20.02.2019 №910/19565/17.

Відповідач у частині отримання кредиту усвідомлює, що вона отримала грошові кошти у розмірі 15050,00 грн та повинна їх повернути, в частині стягнення відсотків - заперечує, адже за ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Також позивачем не доведено законність нарахованих відсотків.

20.11.2023 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується з доводами відповідача, вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам законодавства з таких підстав. 21.07.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір № 4499088 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з положеннями статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

На підтвердження укладання договору № 4499088 про надання споживчого кредиту з ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», позивачем було надано електронний доказ в паперовій формі, який було підписано шляхом зазначення одноразового ідентифікатора «A891769», який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що відповідач ознайомився та погодився з умовами договору, а тому сторони досягли усіх істотних умов та уклали в належній формі кредитний договір.

Позивач зазначає, що відсутні жодні сумніви у тому, що 21.07.2021 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було досягнуто згоди щодо всіх суттєвих вимог та укладено електронний договір про надання споживчого кредиту.

Оскільки ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не є банківською установою, то, відповідно, позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може.

Як на підставу своїх вимог щодо стягнення заборгованості Товариством в свою чергу було надано розрахунок заборгованості по кредитному Договору, який оформлений належним чином як документ товариства, що підписаний директором ТОВ «Авентус Україна» та скріплений печаткою товариства.

Переказ коштів, виданих в рамках Кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № НОМЕР_1 , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера, зазначений платіжний провайдер має відповідну ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в Державний реєстр фінансових установ, що підтверджується свідоцтвом.

Крім того, платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента.

Кредитні кошти відповідачу перераховувалися за допомогою платіжного провайдера, що має відповідну ліцензію та у спосіб обумовлений умовами кредитного договору на банківську картку № НОМЕР_1 , що повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства.

Сума заборгованості за договором № 4499088 від 21.07.2021 розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА". Як первісний кредитор ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" здійснив розрахунок відповідно до умов договору.

Ухвалою судді від 19.07.2023 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

28.07.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою судді від 31.07.2023 позовну заяву вдруге залишено без руху.

14.08.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою судді від 22.09.2023 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача Столітній М. М. у судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові.

Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи не подавали, причин неявки суду не повідомляли. Від представника позивача надійшов відзив.

Суд, вислухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив такі обставини.

21 липня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 4499088 про надання споживчого кредиту відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна» затверджених наказом № 53-ОД від 16.01.2020 та розміщених їх на сайті https://creditplus.ua/ru/documents (а.с.63-67).

Відповідно до умов договору сума кредиту складає 15 050,00 грн, строк кредиту 30 днів (п.1.3, п.1.4).

Відповідно до п. 1.5 кредитного договору стандартна процентна ставка складає 1,90% в день та застосовується: - у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2 Договору; - у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 Договору.

Відповідно до п.1.6 договору метою кредиту є споживчі (особисті) потреби.

Згідно з п.п.1.7.1, 1.7.2 п.1.7 договору орієнтовна реальна річна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 24079,41 % річних, за зниженою ставкою 7497,59 % річних.

Відповідно до п.п.1.8.1, 1.8.2 п.1.8 договору орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 23 628,50 грн, за зниженою ставкою 21 483,88 грн.

Відповідач станом на дату звернення до суду не виконав своїх зобов`язань перед кредитором, а також не уклав угоди щодо пролонгації строку дії кредитного договору, у зв`язку з чим, а також керуючись п.4.3 кредитного договору, кредитний договір автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів.

Так, п. 4.3.1 кредитного договору передбачено, що сторони домовилися, що у випадку, якщо у споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день, що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше ніж на 90 календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою споживача, відповідно до пп.4.2.2 - 4.2.4 договору.

Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки передбачені договором.

Додаток №1 до Договору про надання споживчого кредиту №4499088 від 21.07.2021 містить таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної ставки за договором про споживчий кредит та погоджений сторонами договору (а.с.68)

Вищевказані умови кредитування визначені і в паспорті споживчого кредиту «Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма)», який 21 липня 2021 року підписано між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.46-48).

Відповідно до п.п.3 п.5.1 кредитного договору товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача.

03.05.2022 між ТОВ «Авентус Україна», як клієнтом, та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», як фактором, укладено договір факторингу № 03-05/2022, згідно з умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, плату за процентною ставкою, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с.27-31).

Відповідно до п. 1.2 договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому передачі Реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.

03.05.2022 акт прийому - передачі "Реєстру боржників за договором факторингу №03-05/2022 від 03.05.2022" був підписаний ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» (а.с.31 зворот).

ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є фінансовими установами, що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с.32,13).

Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «Авентус Україна» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту відповідача зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення (а.с.49).

Листом ТОВ «ФК «ПЕЙ» підтверджено успішний переказ за дорученням ТОВ «АВЕНТУС Україна» 21.07.2021 в сумі 15 050 грн, маска картки НОМЕР_2 (а.с.44), тим самим підтверджено переказ коштів відповідачу.

Згідно з розрахунком ТОВ «АВЕНТУС Україна» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №4499088 від 21.07.2021 складає: 15 050,00 грн - тіло кредиту; 34 314,00 грн - нараховані проценти, з яких 100,00 грн були сплачені боржником (а.с.50-57).

До ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 49 264,00 грн, з яких: 15 050,00 грн - тіло кредиту; 34 214,00 грн - нараховані проценти, що підтверджується витягом з Реєстру боржників (додаток №1 до Договору факторингу №03-05/2022 від 03.05.2022) (а.с.58).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Позивачем надано суду письмову форму укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Авентус Україна» договору № 4499088 від 21.07.2021. У пункті 11 «Реквізити та підписи сторін» зазначено електронний підпис одноразовим ідентифікатором, а саме комбінація цифр і букв, згідно з положеннями Закону України «Про електронну комерцію». Укладений договір містить погоджені сторонами: суму кредиту, строк кредитування та проценти за користування кредитом.

Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано.

Ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, що ТОВ «Авентус Україна» виконало свої обов`язки за електронним договором про надання споживчого кредиту від 21.07.2021 та надало відповідачу кредит в сумі 15 050,00 грн, однак відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим має заборгованість в сумі 48 978,05 грн, з яких: 15 050,00 грн - тіло кредиту; 33 928,05 грн - нараховані проценти за період з 22.07.2021 до 18.11.2021 з урахуванням часткової сплати процентів у сумі 100,00 грн (за розрахуноком суду).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, до позивача перейшли права первісного кредитора ТОВ «Авентус Україна» за кредитним договором №4499088 від 21.07.2021 в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача, на підставі до Договору факторингу № 03-05/2022 від 03.05.2022, в сумі 48 978,05 грн, з яких: 15 050,00 грн - тіло кредиту; 33 928,05 грн - нараховані проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених ст. 82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні ст. 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно з принципом диспозитивності, встановленим ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено факт невиконання належним чином зобов`язань по поверненню кредитних коштів відповідачем.

Щодо вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних, розрахунок яких містить позовна заява, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Позивачем розраховано інфляційні втрати за період з грудня 2021 року по лютий 2022 року в сумі 1632,75 грн та 3% річних за період з 19.11.2021 по 23.02.2022 в сумі 388,71 грн.

При цьому суд зауважує, що право вимоги позивач набув 03.05.2022, що передує періоду за який позивач просить стягнути індекс інфляції та три проценти річних від простроченої суми, а тому ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» право нараховувати та стягувати такі суми не набуло, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 4499088 про надання споживчого кредиту від 21.07.2021, у сумі 48 978,05 грн, з яких: 15 050,00 грн - тіло кредиту; 33 928,05 грн - нараховані проценти. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та підлягає частковому стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача у сумі 2050,58 грн.

Крім того, позивачем заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу у сумі 10 000 грн, стосовно якого суд зазначає таке.

Відповідно до договору про надання правової допомоги №10/07-2023 від 10.07.2023, укладеному між клієнтом ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та адвокатом Столітній М. М., предметом договору є надання юридичної допомоги клієнту в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п.1.1) (а.с.16-17).

Суду надано звіт про надання правової допомоги згідно з Договором №10/07-2023 від 10.07.2023 від 11.06.2023, згідно з яким адвокатом надано клієнту правової допомоги на суму 10 000,00 грн (а.с.45).

Зазначений гонорар на підставі рахунку на оплату по замовленню №457/11/07 від 11.07.2023 (а.с. 59) було сплачено клієнтом адвокату, що підтверджується платіжної інструкція №718 від 11.07.2023 (а.с.60).

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Така заява була зроблена представником позивача зокрема у позовній заяві.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 17.10.2018 №301/1894/17 вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У відповідності до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких зокрема відносяться витрати на професійну правничу допомогу покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про стягнення витрат на правову допомогу в межах доведених позивачем витрат пропорційно задоволеним вимогам, а саме в сумі 9550 грн.

Керуючись ст.2,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273, 354,355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» заборгованість в сумі 48 978,05 грн, з яких: 15 050,00 грн - тіло кредиту; 33 928,05 грн - нараховані проценти.

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 в частині стягнення процентів в сумі 285,95 грн, інфляційних втрат в сумі 1632,75 грн, 3% річних в сумі 388,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» судовий збір у сумі 2050,58 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9550 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА», місцезнаходження: м. Київ, вул. Загородня, буд. 15, офіс 118/2, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повне рішення суду складено 06 грудня 2023 року.

Суддя О. М. Тимош