Справа № 605/133/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"06" червня 2023 р. Підгаєцький районний суд

Тернопільської області

в складі :

головуючого судді Горуц Р.О.

за участю:

секретаря судового засідання Костенюк М.Я.

представника позивача Федюшин О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Підгайці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання за нею в порядку спадкування за законом після смерті її матері - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , прав та обов`язків забудовника житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , з надвірними будівлями.

В судове засідання позивач не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, підтримання нею позовних вимог та прохання про розгляд справи у її відсутності, викладено у адресованій суду заяві, яка долучена до матеріалів справи, що не суперечить вимогам ч.3 ст.211 ЦПК України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та з підстав викладених у заяві просить їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Крім того, прохання про розгляд справи у його відсутності викладено у адресованій суду письмовій заяві, яка долучена до матеріалів справи. При вирішенні справи покладається на думку суду. Відзиву на позов не подав.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов до переконання, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Враховуючи, що спірні правовідносини виникли щодо спадкування майна після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони регулюються нормами ЦК Української РСР (в редакції 1963 року).

Відповідно до статті 524 ЦК Української РСР (чинного на момент відкриття спадщини) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.

Частиною першою статті 529 ЦК Української РСР визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

За змістом статті 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в сім`ї: батька - ОСОБА_4 та матері - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від лютого 1950 року.

25 квітня 1968 року позивач зареєструвала шлюб із ОСОБА_5 у зв`язку з чим змінила прізвище із дошлюбного ОСОБА_6 на прізвище чоловіка ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 .

Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності.

Таким чином, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини.

Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17), на який позивач покликається у касаційній скарзі.

Подібні висновки Верховний Суд зробив також у постановах від 12 серпня 2019 року у справі № 607/9408/16-ц (провадження № 61-27922св18) та від 28 травня 2020 року у справі № 2-2317/11 (провадження № 61-13194св18).

Спадкодавцю ОСОБА_3 у встановленому законом порядку була виділена земельна ділянка, рішенням виконавчого комітету Підгаєцької міської ради №15 від 11 лютого 1992 року "Про дозвіл на добудови громадянам", дозволено ОСОБА_3 будівництво літньої кухні і гаражу розміром 12,8х6,7 м на зареєстрованій за нею земельній ділянці в АДРЕСА_1 .

Із архівної довідки "Про передачу земельної ділянки у приватну власність" від 12 січня 2023 року №19 видно, що рішенням ХІХ сесії ХХІ скликання Підгаєцької міської ради Підгаєцького району від 21 червня 1994 року передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки у вказаних розмірах для обслуговування житлових будинків/присадибних територій громадянам, у тому числі: ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , приватизувати: під будівлі - 1000 кв.м, під підсобне господарство - 2379 кв.м.

Згідно технічного паспорта, виготовленого комунальним підприємством "Підгаєцьке районне бюро технічної інвентаризації" станом на 07 березня 2023 року, будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , є незавершений будівництвом та ступінь його готовності складає 16%.

Встановлено, що спірний незакінчений будівництвом житловий будинок, з надвірними будівлями, будувався спадкодавцем на земельній ділянці, відведеній для цієї мети.

Технічний паспорт на вказане нерухоме майно від 07 березня 2023 року та довідка від 15 березня 2023 року за №22 виготовлені Підгаєцьким районним бюро технічної інвентаризації, жодним чином не вказують на те, що таке майно є самовільно збудованим.

Батько позивача - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 26 квітня 2023 року виданого Підгаєцьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Мати позивача - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 19 лютого 2001 року.

Інших спадкоємців на вказане спадкове майно немає, про що зазначено позивачем у поданій позовній заяві та підтверджено її представником в судовому засіданні.

У матеріалах справи відсутні дані про те, що задоволення позову ОСОБА_2 може порушити права та інтереси інших осіб.

Позивач ОСОБА_2 прийняла спадкове майно після смерті своєї матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки до шести місяців після смерті спадкодавця фактично вступила в управління та володіння ним, так як проживала спільно із своєю матір`ю до дня смерті останньої та похоронила її, що підтверджується довідками виданими виконкомом Підгаєцької міської ради Підгаєцького району Тернопільської області від 19 лютого 2001 року за вих.№№568 та 569, комісійним актом встановлення факту проживання №280 від 31 березня 2023 року, а також письмовою відмовою нотаріуса від 22 березня 2023 року за №107/01-16.

Позивач зверталась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері ОСОБА_3 , однак в цьому їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначене спадкове майно, що вбачається із вищевказаної письмової відмови завідувача Підгаєцької державної нотаріальної контори.

Отже, з вказаного можна зробити висновок, що позивач має право на спадкування майнових прав спадкодавця, у тому числі прав забудовника.

Вказане також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 04 травня 2022 року (справа №372/4235/19).

За наведених вище обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_2 підставний, а тому підлягає до задоволення.

Судові витрати слід покласти на позивача в межах нею понесених.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст.524-526, 529, 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), Прикінцевими та перехідними положеннями ЦК України (в редакції 2003 року), суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до Підгаєцької міської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права забудовника в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , права і обов`язки забудовника житлового будинку, що в АДРЕСА_1 , з надвірними будівлями.

Судові витрати покласти на позивача в межах нею понесених.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ;

Представник позивача: Федюшин Олег Миколайович , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №492 від 29 лютого 2008 року.

Відповідач: Підгаєцька міська рада Тернопільського району Тернопільської області, місцезнаходження: 48000, м. Підгайці вул. Шевченка, 39, .

Головуючий: Р. О. Горуц