Справа № 362/1962/22
Провадження № 2/362/460/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі: секретаря судового засідання - Шмагун М.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без фіксування технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

в с т а н о в и в:

У червні 2022 р. представник ОСОБА_1 - адвокат Насонова Л.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є власником кв. АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.03.2008 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.03.2008 р. № 18172041 (зміна прізвища позивача з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого 30.01.2009 р. серія НОМЕР_1 ).

11.02.2022 р. внаслідок виходу з ладу соляного фільтру (тріщини на колбі) на трубопроводі підводу холодного водопостачання до котла індивідуального опалення в квартирі № 111 сталося затоплення квартири Позивача. Квартира № 111 знаходиться поверхом вище над квартирою № 107 та належить ОСОБА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.06.2022 р. № 301852680.

На замовлення Позивача Товариством з обмеженою відповідальністю «Експерт Ін» було проведено оцінку матеріальних збитків, нанесених Позивачу внаслідок залиття її квартири. Відповідно до Звіту про незалежну оцінку станом на 22.02.2022 р. розмір матеріальних збитків (вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт), нанесених ОСОБА_1 внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , складає 117 385,00 грн. Також Позивач понесла додаткові витрати у вигляді оплати послуг ТОВ «Експерт Ін» в розмірі 7500,00 грн.

Внаслідок затоплення квартира Позивача стала непридатною для проживання в ній, оскільки втратила естетичний вигляд та має стійкий запах вологості. У зв`язку з цим Позивачці довелося переїхати до іншого житла до моменту проведення відновлювального ремонту. Затоплення квартири призвело до відчуття емоційного стресу, хвилювань та втрати нормального сну. Позивач змушена була витрачати свій час, в тому числі робочий, для відновлення свого порушеного права, насамперед, на звернення до обслуговуючого підприємства, експертної організації, юридичних компаній. Затоплення квартири змусило Позивачку змінити звичний ритм свого життя. Позивач зазнала моральної шкоди, розмір якої остання оцінює в 10 000,00 грн.

Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 124885,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн., судовий збір у розмірі 3729,85 грн.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлені належно.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи судом повідомлений належно. Судомвідповідач про розгляд справи був повідомлений відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, а тому з цієї дати особа вважається повідомленою про час і місце розгляду справи. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, відповідно до норм матеріального права, дотримуючись норм процесуального права, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно не підлягає до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 20.03.2008 р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.03.2008 р. № 18172041 (а.с. 7-8).

Зміна прізвища позивача з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого 30.01.2009 р. серія НОМЕР_1 (а.с. 9).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від від 01.06.2022 р. № 301852680 ОСОБА_2 є власником кв. АДРЕСА_5 (а.с. 10-11).

11.02.2022 р. сталося залиття водою кв. АДРЕСА_1 , власником якої є позивач (а.с. 12-13, 14).

Як вбачається з акту про залиття квартири від 11.02.2022 р., акту обстеження житлових умов від 11.02.2022 р., квартиру АДРЕСА_1 було залито внаслідок аварії на системі центрального опалення (гарячого водопостачання, холодного водопостачання, рушникосушарці). В квартирі залито приміщення кухні (залито стелю кухні по периметру розміром - 17 кв.м, залито стіну, яка знаходиться за кухонними меблями - розміром 2.5 х 4 м, кухонні меблі -(стінка) знизу підтоплена водою), балкон (залито стіни арки, стеля балкону залита по периметру розміром 4 х 1,5 м), коридор (залита стеля, гіпсокартон намок та набух, ліворуч на суміжній стінці з ванною кімнатою вмонтовано електричні прилади - розетки та вимикачі - з яких вода витікає. Встановлено, що в квартирі № 111 , поверхом вище, власником якої є ОСОБА_2 , встановлено індивідуальне опалення, на трубопроводі підводу холодного водопостачання вийшов з ладу соляний фільтр (тріщина в колбі), що спричинило залиття квартири № 107 (а.с. 12-13,14).

Відповідно до Висновку про вартість майнового збитку, що є невід?ємною частиною Звіту про незалежну оцінку матеріальних збитків, нанесених власнику майна, внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , складеного 22.02.2022 р. ТОВ «Експерт Ін» на замовлення ОСОБА_1 , вартість майнового збитку становить 117385 грн. на дату оцінки - 22.02.2022 р. (а.с. 16-40).

Згідно ст. 322 ЦК України тягар утримання майна лежить на власнику майна.

За змістом ст. 10 ЖК Української РСР громадяни зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, в якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення, додержувати правил користування жилими приміщеннями.

Відповідно до ст. 151 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Відповідно до другого абзацу пункту 9 розділу II Правил користування системами централізованого водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 р. № 190, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 07.10.2008 р. за № 936/15627, передбачає, що споживач забезпечує, зокрема, експлуатацію, ремонт та усунення аварійних ситуацій на об`єктах/мережах водопостачання та водовідведення, які йому належать (перебувають у користуванні), власними силами або із залученням інших суб`єктів господарювання.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 р., власник майна (орендар) квартири зобов`язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку і гуртожитку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, гуртожитку, порушують умови проживання громадян.

Згідно з положеннями ч.3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати, завдану шкоду в повному розмірі.

За положеннями ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 27.05.2021 р. в справі

№ 761/12945/19.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Так, факт залиття квартири, власником якої є позивач, підтверджується Актами від 11.02.2022 р., складеними комісією управителя будинку (а.с.12-13, 14).

Як встановлено комісією управителя будинку причиною залиття квартири, власником якої є позивач, стало потрапляння води з квартири № 111 , розташованої поверхом вище, що відбулося внаслідок виходу з ладу соляного фільтру (тріщини на колбі) на трубопроводі підводу холодного водопостачання до котла індивідуального опалення в квартирі № 111 , у зв?язку з чим зазнало пошкодження майно в квартирі позивача, що заподіяно з вини власника квартири № 111 , про що вказано в зазначеному Актах від 11.02.2022 р.

Відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз, зокрема, на предмет визначення причин залиття квартири позивача не заявляв та не надав інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття.

Розмір збитків, завданий внаслідок залиття квартири позивача, визначений Висновком про вартість майнового збитку, що є невід?ємною частиною Звіту про незалежну оцінку матеріальних збитків, нанесених власнику майна, внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 , складеного 22.02.2022 р. ТОВ «Експерт Ін» на замовлення ОСОБА_1 , який становить 117385,00 грн. на дату оцінки - 22.02.2022 р. та відповідачем не оспорювався, клопотання про проведення відповідної судової експертизи щодо розміру спричиненої позивачу майнової шкоди не заявлялись (а.с. 16-40).

Виходячи, зі встановлених, на підставі поданих сторонами належних та допустимих доказів, досліджених і оцінених кожен окремо та в їх сукупності, обставин справи, норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, встановивши, що позивач довів розмір завданої шкоди, протиправність дій відповідачів, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, суд дійшов висновку, що завдана позивачу шкода в розмірі 117385,00 грн. підлягає відшкодуванню відповідачем.

У той час як відповідач не спростував належними та допустимими доказами своєї вини у залитті квартири позивача, клопотання про проведення відповідних судових експертиз щодо визначення причин залиття квартири позивача не заявляв та не надав інших належних та допустимих доказів щодо причин залиття та розміру спричиненої позивачу майнової шкоди, хоча це є його процесуальним обов`язком, оскільки у спірних правовідносинах діє презумпція вини заподіювача шкоди.

Таким чином, суд вважає, що в судовому засіданні було встановлено завдання матеріальної шкоди ОСОБА_1 , внаслідок затоплення її квартири з вини ОСОБА_2 , а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума завданих матеріальних збитків в розмірі 117385,00 грн.

Окрім вимог про стягнення матеріальної шкоди, позивачем також заявлено вимогу про відшкодування їй моральної шкоди.

Відповідно до п.п. 2,4 ч.2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, а також у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За правилами ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Неправомірність дій та вина відповідача у завданні шкоди позивачеві полягає у невиконанні зобов`язань власника по утриманню свого власного майна.

Позивач у позові зазначала про завдані їй моральні страждання внаслідок пошкодження майна; квартира стала непридатною для проживання в ній, оскільки втратила естетичний вигляд та має стійкий запах вологості, у зв`язку з цим позивачці довелося переїхати до іншого житла до моменту проведення відновлювального ремонту. Затоплення квартири призвело до відчуття емоційного стресу, хвилювань та втрати нормального сну. Позивачка змушена була витрачати свій час, в тому числі робочий, для відновлення свого порушеного права, насамперед, на звернення до обслуговуючого підприємства, експертної організації, юридичних компаній. Затоплення квартири змусило Позивачку змінити звичний ритм свого життя. Завдану моральну шкоду ОСОБА_1 оцінила в розмірі 10000 грн. За таких обставин, суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 2000 грн. моральної шкоди, такий розмір буде достатнім та справедливим. В решті позову слід відмовити.

Під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, понесених у зв`язку із судовим розглядом (ст. 264 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов?язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 2. ст. 133 ЦПК України до витрат, пов?язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розподіл судових витрат між сторонами здійснюється відповідно до ст. 141 ЦПК України, згідно з якою судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного.

Представник позивача у позові просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати,понесені позивачем на проведення даної експертизи в розмірі 7500 грн.

Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 3729,85 грн., понесені позивачем по оплаті судового збору.

Судом встановлено, що понесені позивачем витрати в зазначених ним розмірах підтверджуються наданими позивачем доказами: квитанцією від 30.05.2022 р., актом здачі-приймання наданих послуг до Договору на проведення оцінки майна № VR220218-002, рахунками-фактури на оплату від 18.02.2022 p., квитанцією на оплату від 18.02.2022 р. № 129700321 та квитанцією на оплату від 13.04.2022 р. № 137703305(а.с.6, 41,42,43,44,45).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені позивачем судові витрати, пов?язані з розглядом справи - 3729,85. по оплаті судового збору, 7500 грн. за оцінку майна.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позоввні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: з відповідача на користь відповідача необхідно стягнути 117385,00 грн., в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути 2000,00 грн. в рахунок завданої моральної шкоди, та судові витрати пов`язані із сплатою судового збору та витратами, пов`язаними із залученням суб`єкта оціночної діяльності.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 22, 386, 1166 ЦК України, статтями 2, 4, 5, 10-12, 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 117385 (сто сімнадцять тисяч триста вісімдесят п`ять) грн. 00 коп. - в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди, 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп. - за проведення експертизи, а всього у розмірі - 124885 (сто двадцять чотири тисячі вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

В задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 .

Суддя Л.М. Кравченко