ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1607/23Головуючий по 1 інстанції
Справа № 712/6807/22 Категорія: 351000000 Марцішевська О.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Новікова О.М., Фетісової Т.Л.

учасники справи:

позивач Департамент соціальної політики Черкаської міської ради;

відповідач ОСОБА_1 ;

третя особа ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 ;

розглянувши у порядку письмового позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про стягнення надміру виплаченої суми пільги,

в с т а н о в и в:

01 вересня 2022 року Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (надалі за текстом Департамент) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої суми пільги.

В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до заяви відповідача від 25.03.2004 на підстави постанови Кабінету Міністрів України «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» № 117 від 29.01.2003 відомості про ОСОБА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , внесені до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, як особа з інвалідністю II групи внаслідок війни.

Пунктом 19 постанови Кабінету Міністрів України № 373 від 17.04.2019 «Про Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» визначено, що пільговик зобов`язаний повідомляти структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які вплинули на надання пільг.

В зв`язку з несвоєчасним повідомленням ОСОБА_1 про зміну місця проживання виникла переплата державних коштів за період з 01.10.2019 по 31.05.2021 у сумі 36228,41 грн. На виконання листа Департаменту соціального захисту населення Черкаської ОДА щодо перевірки інформації про залишки коштів на облікових записах пільговиків в АТ «Ощадбанк», Департаментом сформовано реєстри осіб з надміру нарахованими пільгами, які необхідно повернути з рахунку Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» на рахунок Мінсоцполітики відкритий в Казначействі. Відповідач був включений до такого реєстру із зазначенням переплачених коштів в сумі 11231,80 грн.

14.06.2021 ОСОБА_1 частково повернув надміру нараховані кошти на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 11850,60 грн.

Таким чином, відповідач має повернути до державного бюджету переплачені кошти у сумі 13146,01 грн.

З метою врегулювання спору в досудовому порядку, листами № 4517/28- 05/01-10 від 03.06.2021 та № 9546/28-05/01-10 від 07.12.2021 Департамент звертався до ОСОБА_1 з проханням повернути надміру виплачені кошти до бюджету, проте на сьогодні сума надміру виплачених бюджетних коштів відповідачем у повному обсязі так і не сплачена.

Зважаючи на те, що державна допомога здійснюється з метою забезпечення рівня прожиткового мінімуму громадян, кошти виділяються з державного бюджету, надмірна виплата цих коштів безпосередньо зачіпає інтереси держави та призводить до зменшення державного бюджету.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на рахунок Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надмірно виплачені кошти в розмірі 13146 грн. 01 коп. та судові витрати у розмірі 2481 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надмірно виплачені кошти в сумі 12997,43 грн.

Компенсовано Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради за рахунок коштів державного бюджету України судові витрати у виді судового збору в розмірі 2431 грн. в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд першої інстанції, з`ясувавши характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), можливості захисту порушеного права позивача в обраний ним спосіб шляхом відновлення становища, що існувало до порушення права, тим правовим способом, що не лише ефективно захистить цивільний інтерес позивача, а й буде адекватним та пропорційно збалансованим з негативними наслідками для відповідача, дійшов до висновку, що позивач надав належні та допустимі докази, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а відтак позов підлягає задоволенню в частині стягнення надмірно отриманих коштів у вигляді пільги на оплату житлово-комунальних послуг в сумі 12997,73 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради надмірно виплачені кошти в сумі 12997,43 грн. та постановити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 12 липня 2018 року напередодні укладення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 відповідач особисто скерував заяви до комунальних установ про факт припинення підстав для надання пільг відповідачу на комунальні послуги у вказаній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Комунальні підприємства-надавачі комунальних послуг м. Черкаси, враховуючи факт продажу квартири та зняття відповідача та його сім`ї з реєстрації, припинили з 18 липня 2018 року нарахування та виплату пільг за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому в 2021 році позивачу стало відомо, що без його згоди та волевиявлення позивач прийняв рішення про надання пільг за зазначеною вище адресою.

Скаржник зауважує, що судом першої інстанції не підтверджено користування саме ОСОБА_1 пільгами на оплату комунальних послуг в період з 01.10.2019 по 31.05.2021 на суму 12997,43 грн.

Вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене судом з недотриманням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, а тому є незаконним і не обґрунтованим.

Департамент соціальної політики Черкаської міської радиподав відзив на апеляційну скаргу та посилаючись на те, що ОСОБА_1 не повідомив Департамент про зміну місця реєстрації, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане судове рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 25.03.2004 ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси із заявою про включення його до Єдиного реєстру осіб, які мають пільги згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії й соціального захисту», «Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку» за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 4 т. 1). В заяві заявником було зазначено, що він усвідомлює, що подання неточних чи неповних відомостей тягне за собою відповідальністю за чинним законодавством України та зобов`язується протягом тижня повідомити уповноважений орган про зміни, що відбулися в складі сім`ї.

ОСОБА_1 має 2 групу інвалідності безтерміново, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 , виданим 18 лютого 2016 року (а.с. 5 т 1.)

Відповідно до паспорту ОСОБА_1 , останній був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 07.03.1997 по 12.07.2018.

На підставі договору купівлі-продажу від 03.07.2018 відповідач відчужив квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09.02.2023 (а.с. 71-72 т. 1).

З 24.07.2018 місце проживання відповідача було зареєстроване за адресою АДРЕСА_3 до 30.03.2021.

З 30.03.2021 відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 6 т. 1).

Відповідно до щомісячних повідомлень про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг пільговику ОСОБА_1 , який перебуває на обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.10.2019 по 31.05.2021, на рахунок для виплат пільг надійшли та було переказано на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг грошові кошти, а саме: 10.2019 1698,41 грн., 11.2019 2785,18 грн., 12.2019 2695,12 грн., 01.2020 2702,33 грн., 02.2020 2689,41 грн., 03.2020 2688,49 грн., 04.2020- 1742,31 грн., 05.2020 795,14 грн., 06.2020 794,04 грн., 07.2020 795,78 грн., 08.2020 805,22 грн., 09.2020 848,61 грн., 10.2020 1820,36 грн., 11.2020 2746,13 грн., 12.2020 2807,39 грн., 01.2021 1560,86 грн., 02.2021 1537,22 грн., 03.2021 2244,52 грн., 04.2021 1594,13 грн., 05.2021 - 981,73 грн., всього 36228,41 грн. (а.с. 75-81 т. 1).

Згідно відомостей АТ «Ощадбанк» про рух коштів за даними персоніфікованого обліку пільговика ОСОБА_1 з відображенням коштів, які в період з 01.10.2019 по 31.05.2021 надійшли на рахунок для виплат пільг та були переказані на рахунок управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг, нараховано коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» (рахунок для виплати пільг) у наступних розмірах: 10.2019 1698,41 грн., 11.2019 2785,18 грн., 12.2019 2695,12 грн., 01.2020 2702,33 грн., 02.2020 2689,41 грн., 03.2020 2688,49 грн., 04.2020- 1742,31 грн., 05.2020 795,14 грн., 06.2020 794,04 грн., 07.2020 795,78 грн., 08.2020 805,22 грн., 09.2020 848,61 грн., 10.2020 1820,36 грн., 11.2020 2746,13 грн., 12.2020 2807,39 грн., 01.2021 1560,86 грн., 02.2021 1537,22 грн., 03.2021 2244,52 грн., 04.2021 1594,13 грн., 05.2021 - 981,73 грн., всього 36228,41 грн. (а.с. 122-131 т. 1).

Позивачем листом від 03.06.2021 № 4517/28-05/01-10 повідомлено ОСОБА_1 про надміру виплачені кошти на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 36228,41 грн. за період з 01.10.2019 по 31.05.2021 року у зв`язку зі зміною його місця реєстрації 12.07.2018 (а.с. 7 т. 1).

Згідно з реєстром осіб з надміру нарахованими пільгами, які необхідно повернути з рахунку Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» на рахунок Мінсоцполітики відкритий в Казначействі, залишок коштів на обліковому записі пільговика РНОКПП НОМЕР_2 , що належить відповідачу, складає 11231,80 грн. Вказаний залишок коштів був повернутий до бюджету (а.с.12 т. 1).

Відповідно до квитанції № 20 від 14.06.2021 ОСОБА_1 повернуто кошти в сумі 11850 грн. 60 коп. згідно з квитанцією № 20 від 14 червня 2021 року (а.с. 8 т. 1).

07.12.2021 за № 9546/28-05/01-10 Департаментом соціальної політики повідомлено ОСОБА_1 про надміру виплачені кошти на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 13146,01 грн. за період з 01.10.2019 по 31.05.2021 у зв`язку зі зміною місця реєстрації 12.07.2018 (а.с. 9 т. 1).

Згідно заяви позивача від 13.06.2023, внаслідок донарахування пільги позивачу в розмірі 148,58 грн., розрахунок на суму надміру сплачених коштів складає 12997,43 грн. (36228,41 11 231,80 11850,60 148,58).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» в редакції, чинній станом на 12.07.2018 (зняття з реєстрації відповідача), у разі зміни місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, яку обслуговує уповноважений орган, пільговик або його законний представник повинен повідомити його про це письмово. У разі зміни місця проживання поза межами адміністративно-територіальної одиниці пільговик знімається з обліку в уповноваженому органі за попереднім місцем проживання та стає на облік за новим місцем проживання.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачені законодавством пільги та субсидії на оплату житлово-комунальних послуг виплачуються споживачу в грошовій формі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 № 848 (надалі за текстом Положення) встановлено, що це Положення визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій, зокрема: щомісячної житлової субсидії на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг.

Пунктом 5 Положення передбачено, що житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. № 1156 «Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії».

Відповідно до п. 100 Положення житлова субсидія на оплату внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, а також житлово-комунальних послуг, витрат на оплату комунальних послуг та управління багатоквартирним будинком, в якому створено об`єднання, надається громадянам у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ Ощадбанк на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ Ощадбанк договору.

Згідно п. п. 102, 103 Положення АТ «Ощадбанк» веде у відповідних автоматизованих системах обліку банку персоніфікований облік одержувачів житлової субсидії та коштів, які надходять на рахунок для виплати житлових субсидій, в розрізі кожного одержувача житлової субсидії. АТ «Ощадбанк» здійснює переказ коштів на рахунки управителів багатоквартирного будинку, об`єднань і виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ «Ощадбанк» (його установами) та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг. У таких договорах визначається порядок інформаційного обміну між управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг та АТ «Ощадбанк». Типову форму договору визначає АТ «Ощадбанк» за погодженням з Мінсоцполітики.

Відповідно до першого та другого абзаців пп. 2 п. 113 Положення перерахування коштів з рахунка для виплати житлових субсидій на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг здійснюється АТ «Ощадбанк» в такій послідовності: 2) АТ «Ощадбанк» на підставі отриманих реєстрів нарахованих сум платежів здійснює щомісяця до 18 числа (включно) перерахування коштів загальними сумами з рахунка для виплати житлової субсидії на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг з наданням реєстрів нарахованих сум платежів, із зазначенням інформації про перерахування коштів.

Перерахування коштів за послуги (витрати) здійснюється у такій послідовності: постачання теплової енергії, постачання та розподіл природного газу або постачання та розподіл електричної енергії за наявності відповідного виду індивідуального опалення, постачання гарячої води, централізоване водопостачання, централізоване водовідведення, постачання та розподіл електричної енергії, постачання та розподіл природного газу, поводження з побутовими відходами, послуги з управління багатоквартирним будинком, внески за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами.

Постановою Кабінету Міністрів України № 373 від 17.04.2019 «Деякі питання надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі» (в редакції, що діяла на день виникнення спірних правовідносин) затверджено Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі (надалі - Порядок).

Вищевказаною постановою АТ «Ощадбанк» визначений уповноваженим банком, який забезпечує банківське обслуговування реалізації механізму надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій безготівковій формі, а органам виконавчої влади на місцях та органам місцевого самоврядування доручено забезпечити проведення інформаційно-роз`яснювальної роботи серед населення про порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі. Порядком встановлено, що головним розпорядником коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Міністерство соціальної політики України. Пільги на оплату житлово-комунальних послуг надаються щомісяця у грошовій формі (готівковій або безготівковій).

Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення на підставі даних Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги (даті - Реєстр), та інформації, отриманої відповідно до пункту 5 цього Порядку, розраховують щомісяця до 20 числа суму пільги виходячи з розміру знижки, на яку пільговик мас право згідно із законом, кількості членів сім`ї, які мають таке право відповідно до законодавчих актів, зазначених у пункті 3 цього Порядку, та визначені статтею 51 Бюджетного кодексу України, та з урахуванням встановлених цін/тарифів (внесків) і державних соціальних нормативів у сфері житлово-комунального обслуговування.

Пунктом 7 Порядку визначений механізм виплати пільг на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до якого виплата розрахованої суми пільги здійснюється у грошовій безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк» на підставі укладеного між Мінсоцполітики та АТ «Ощадбанк» договору (далі - рахунок для виплати пільг). За заявою пільговика, поданою структурному підрозділу з питань соціального захисту населення до 15 жовтня (15 травня), у якій зазначаються виплатні реквізити, виплата пільги здійснюється у грошовій готівковій формі з початку опалювального (неопалювального) сезону.

Пільговики, яким надається пільга у грошовій формі, зобов`язані сплачувати щомісяця вартість фактично спожитої послуги з урахуванням суми пільги, перерахованої управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг або виплаченої таким пільговикам готівкою.

Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення надають щомісяця до 22 числа управителям, об`єднанням, виконавцям комунальних послуг списки пільговиків, яким нараховано пільгу у поточному місяці, у яких зазначається форма отримання пільги, та дані про облікові записи пільговиків, що ведуться АТ «Ощадбанк» відповідно до пункту 9 цього Порядку.

Управителі, об`єднання, виконавці комунальних послуг надають до 25 вересня та 25 квітня структурним підрозділам з питань соціального захисту населення інформацію про суму простроченої понад місяць (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати послуг (внесків/платежів), сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, щодо пільговиків, які отримують пільгу в готівковій формі.

У разі отримання від управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг інформації про наявність простроченої понад місяць (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати послуг (внесків/платежів). сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у пільговиків, які отримують пільгу у готівковій формі, виплата пільги з наступного опалювального (неопалювального) сезону здійснюється у грошовій безготівковій формі.

Для реалізації механізму надання пільг у грошовій формі інформаційна взаємодія між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. Мінсоцполітики, АТ «Ощадбанк» та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг здійснюється шляхом обміну електронними документами з використанням кваліфікованого електронного підпису.

Порядок також визначає, в який спосіб здійснюється виплата пільг у грошовій безготівковій формі. АТ «Ощадбанк» веде у відповідник автоматизованих системах обліку банку персоніфікований облік пільговиків та коштів, які надходять на рахунок для виплати пільг, в розрізі кожного пільговика (далі - облікові записи пільговиків).

АТ «Ощадбанк» здійснює переказ коштів на рахунки управителів, об`єднань, виконавців комунальних послуг на підставі договорів, що укладаються між АТ «Ощадбанк» (його установами) та управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг. У таких договорах визначається порядок інформаційного обміну між управителями, об`єднаннями, виконавцями комунальних послуг та АТ «Ощадбанк». Типову форму договору визначає АТ «Ощадбанк» за погодженням з Мінсоцполітики.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Надаючи аналіз зазначеним вище нормам матеріального права та характеру спірних правовідносин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Верховний суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №522/16724/16 (провадження № 61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача».

Повно та всебічно дослідивши обставини справи, докази надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог та докази надані відповідачем на доведення заперечень щодо них, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно та обґрунтовано встановлено факт здійснення позивачем надмірної виплати державних коштів у розмірі 36228,41 грн. на фінансування пільги ОСОБА_1 на оплату житлово-комунальних послуг за адресою АДРЕСА_1 за період з 01.10.2019 по 31.05.2021.

Розмір відповідної суми підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг пільговику ОСОБА_1 (а.с. 75-81 т. 1) та відомостями АТ «Ощадбанк» про рух коштів за даними персоніфікованого обліку пільговика ОСОБА_1 (а.с. 122-131 т. 1).

Судом першої інстанції вірно зазначено, що оскільки у період з 01.10.2019 по 31.05.2021 власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . являвся ОСОБА_2 , який за законом не мав право на отримання відповідної пільги, а пільговик ОСОБА_1 не проживав у зазначеній квартирі та не був у ній зареєстрований, вказані бюджетні кошти витрачені не з легітимною метою для покриття витрат вразливим споживачам житлово-комунальних послуг за рахунок державної допомоги.

Перерахування пільги на ім`я відповідача в період з 01.10.2019 по 31.05.2021 мало наслідком зменшення нарахувань і оплат за комунальні послуги третьою особою власником квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , який придбав вказану квартиру у відповідача 18.07.2019, що підтверджується відомостями та довідками постачальників комунальних послуг та випискою по банківському рахунку відповідача № НОМЕР_3 (а.с. 43-56, 68 т. 1).

Беручи до уваги те, що після отримання позивачем у 2021 році даних про факт зняття відповідача з реєстрації з 12.07.2018 частина переплачених коштів в сумі 11231,80 грн. була повернута до бюджету за рахунок залишку коштів на обліковому записі відповідача на рахунку Мінсоцполітики в АТ «Ощадбанк», та те, що відповідачем частину переплачених коштів в сумі 11850,60 грн. особисто повернуто позивачу в досудовому порядку, з урахуванням розрахунку позивача в бік зменшення суми виплаченої суми пільги на 148,58 грн., колегія суддів погоджується з визначеним судом першої інтонації остаточним розрахунком суми переплачених коштів пільги, яку відповідач повинен повернути до державного бюджету у розмірі 12997,43 грн.

Колегія суддів вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що позивач довів факт недобросовісності відповідача, яка виявилась у несумлінному ставленні до виконання власного обов`язку, закріпленому у п. 7 постанови Кабінету Міністрів Українивід 29.01.2003 року № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги» (в редакції станом на 12.07.2018) щодо повідомлення орган соціального захисту про зміну місця проживання з 12.07.2018.

Крім того, судом першої інстанції вірно акцентовано увагу на тому, що не зважаючи на те, що в період з 01.10.2019 по 31.05.2021 за рахунок вказаних надміру виплачених відповідачу коштів фактично відбулось зменшення рахунків по оплаті комунальних послуг новим власником квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 , це не свідчить про те, що останній є набувачем вказаних коштів, оскільки нарахування пільги позивачем здійснювалось саме відповідачу, а не третій особі.

Також, відмовляючи в задоволенні клопотання позивача про застування наслідків спливу строків позовної давності, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що позовна заява позивачем подана до суду 01 вересня 2022 року, щодо повернення надміру виплачених коштів за період з 01.10.2019 року по 31.05.2021, що не перевищує трирічний строк до зверненню до суду з вказаним позовом.

Беручи до уваги зазначене вище, недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення в оскаржуваному рішенні, питання вичерпності висновків суду першої інстанції, апеляційний суд виходить із того, що у справі, що переглядається, сторонам надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та зводяться до незгоди з оцінкою зібраних судом першої інстанції у справі доказів та встановлених обставин із одночасним тлумаченням стороною відповідача власного їх викладення, й в цілому до заперечення результату розгляду справи судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в процесі судового розгляду не знайшли свого підтвердження факти порушення прав скаржника, які підлягають судовому захисту, а тому заявлені вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення колегією суддів апеляційного суду.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов?язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення («Серявін та інші проти України», № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

При цьому колегія суддів апеляційного суду враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (пункт 2 рішення ЄСПЛ від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2023 року без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 31 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді