Справа № 278/1196/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Хоменко Сергій Олександрович, до ОСОБА_2 про усунення особи від спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника, звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , в якому просила усунути ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку Російської Федерації, від права спадкування на майно їх батька ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовна заява мотивована тим, що доньками ОСОБА_3 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4

ОСОБА_2 є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак з даним фактом ОСОБА_1 не погоджується, оскільки остання проживає в Російській Федерації, а ОСОБА_1 залишилась проживати в Україні та після смерті матері всіма силами намагалась допомагати ОСОБА_3 фізично та фінансово.

ОСОБА_3 не мав ніякого відношення до господарства та догляду за будинком та подвір`ям; все робили ОСОБА_1 зі своїм чоловіком ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_3 на виконання даної роботи не мав ні бажання, ні згодом здоров`я, так як втратив зір та мав онкологічне захворювання, яке враховуючи залежність ОСОБА_3 від алкоголю, мало досить сильний негативний вплив на свідомість останнього.

У свою чергу, як ОСОБА_2 , так і ОСОБА_4 поїхавши до Росії, жодних спроб хоч якимось чином допомогти батькам не вчиняли; вони підтримували з батьком зв`язок лише в телефонному режимі. Після смерті матері, коли батько залишився один, сестри позивачки, також вирішили знехтувати своїм обов`язком, як доньок, на предмет догляду за батьком; уся їх турбота, зокрема ОСОБА_2 , зводилась до того, щоб по телефону «накрутити» батька ОСОБА_3 на конфлікт проти ОСОБА_1 .

З огляду на вище викладене позивач вважає, що відповідач має бути усунута від права на спадкування.

Відповідач про розгляд справи сповіщалась в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 53, 57, 63, 74), оскільки дипломатично-консульські відносини з Російською Федерацією припинені, Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року на сьогодні у відносинах з Російською Федерацією та Республікою Білорусь не застосовуються.

З розміщеного на сайті АТ «Укрпошти» повідомлення вбачається, що підприємство поштового зв`язку припинило доставку до/з Росії та Білорусії поштових відправлень з перших днів війни.

З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

Правом на подання відзиву на позовні заяву відповідач не скористалась.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що ОСОБА_2 в Україні фактично не проживала; за життя батьком був складений заповіт на ім`я позивача, який було посвідчено секретарем Вертокиївської сільської ради, однак відповідачем вказаний заповіт було забрано (зберігався за місцем проживання батька); у квітні 2020 року ОСОБА_2 забрала батька до Російської Федерації, де останній і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач вказала, що за будинком відповідач не доглядає, разом з тим, позивач від останньої отримувала пропозицію щодо викупу частини будинку за 16000,00 доларів США; наразі будинок рахується за позивачем та померлим батьком.

Зазначила, що оскільки відповідач не опікувалась за життя ані батьком, ані його будинком та земельною ділянкою, бо робила це виключно позивач, наявні всі підстави для усунення від спадкування ОСОБА_2 .

Свідки, що були допитані у судовому засіданні зі сторони позивача, а саме: ОСОБА_6 (двоюрідний брат позивача та відповідача), ОСОБА_7 (подруга позивача), ОСОБА_8 (подруга позивача) (а.с. 67-70), надали покази, з яких можна дійти висновку, що ОСОБА_1 здійснювала догляд за батьком, оскільки він мав не задовільний стан здоров`я, за будинком, де вони проживали разом до моменту переїзду та доглядала за земельною ділянкою, робила ремонт у будинку, підтримуючи його в належному стані; приблизно за рік до смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 забрала останнього до себе в Російську Федерацію. Після смерті батька позивач продовжувала здійсювати догляд за вказаною нерухомістю.

Вислухавши думки учасників процесу, покази свідків, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Городище Кірішського району Ленінградської області Російської Федерації помер ОСОБА_3 , що вбачається зі свідоцтва про смерть (а.с. 82).

Сторони у справі є доньками померлого ОСОБА_3 (а.с. 79-81, 83-84, 97-98).

Відповідач ОСОБА_2 є громадянкою Російської Федерації (а.с. 78).

За життя померлий ОСОБА_3 01.04.2021 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прімою Ніною Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 507 (а.с. 91), яким все своє рухоме та нерухоме майно заповів дочці ОСОБА_2 .

Відповідно до копії спадкової справи № 83/2021, заведеної приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С. Л., 04.08.2021 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (а.с. 77-100) із заявами про прийняття спадщини звернулись: громадянка Російської Федерації ОСОБА_2 та громадянка України ОСОБА_1 ; громадянка Російської Федерації ОСОБА_4 подала заяву про відмову від прийняття спадщини.

Зазначене також вбачається з листа приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Демецької С. Л. (а.с. 10); інших осіб, які б звернулись із заявами, немає.

З довідки виконавчого комітету Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 476 від 08.09.2021 року (а.с. 8) вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; разом з ним, за вище вказаною адресою на день смерті інших зареєстрованих не було.

Відповідно до статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Так, для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.

Крім того, при розгляді такої справи суду належить з`ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Таким чином, відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування.

Аналогічні висновки щодо тлумачення і застосування частини п`ятої статті 1224 ЦК України викладені у постановах Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 453/968/17 (провадження № 61-17623св19), 01 червня 2020 року у справі № 431/5445/19 (провадження № 61-6789св20), від 14 лютого 2022 року у справі № 296/12034/18 (провадження № 61-15140св20).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням передусім характеру поведінки відповідача.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 потребував тривалого догляду та допомоги саме відповідача, а остання свідомо ухилялася від надання такої допомоги спадкодавцю у зв`язку із його безпорадним станом: тобто, не доведено сукупність обставин, які відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України можуть бути підставою для усунення від спадкування.

Крім того, суд бере до уваги той факт, що відповідачка забрала до себе за життя ОСОБА_3 , оскільки це підтверджено показами свідків; крім того, згідно з копії свідоцтва про його смерть (а.с. 13), місцем смерті останнього вказано: Російська Федерація, Ленінградська область, Кірішський район, с. Городище. В свою чергу суд не буре до уваги як підставу для усунення відповідача від спадкування, заявленою стороною позивача, щодо нездійснення ОСОБА_2 належного догляду за нерухомим майном померлого як таку, що не визначена діючим законодавством для усунення від спадкування.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено сукупність обставин, які відповідно до частини п`ятої статті 1224 ЦК України можуть бути підставою для усунення від спадкування.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1224 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Хоменко Сергій Олександрович, до ОСОБА_2 про усунення особи від спадкування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 06 грудня 2023 року.

Суддя О. М. Дубовік