Справа № 301/3758/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 червня 2023 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Кожух О.А.,

суддів Собослоя Г.Г., Кондора Р.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 січня 2023 року (головуючий суддя Золотар М.М.) у справі №301/3758/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У грудні 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів.

Позов мотивовано тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 23.06.2015.

Від цього шлюбу у них народилося троє дітей: 1) син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2) дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 3) дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зазначала, що діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні.

Вказувала, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, оскільки у сторін протилежні погляди на побут та життя, вони є різними людьми за характером, у зв`язку з чим шлюбні відносини фактично припинилися. Зазначала, що сторони стали чужими людьми, втрачено почуття взаємної любові та поваги один до одного. Стверджувала, що протягом останнього року спільного життя були спроби налагодити сімейне життя, однак вони ні до чого не призвели, через що позивачка змушена була переїхати жити до своїх батьків у м. Іршава, де продовжує проживати разом з дітьми.

Крім цього, зазначала, що відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання дітей. Вказувала, що відповідач офіційної роботи в Україні не має, однак протягом останніх трьох років періодично виїжджає на заробітки до країн Євросоюзу, у зв`язку з чим має непоганий дохід, який витрачає у своїх цілях. Зазначала, що відповідач на утриманні інших дітей не має.

Посилаючись на дані обставини, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 3000 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

03.01.2023 позивачка подала до місцевого суду заяву, якою позовні вимоги зменшила до розміру по 2500 грн на кожну дитину (а.с.22).

Заочним рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 січня 2023 року позов ОСОБА_2 - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі по 2500 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення повноліття, починаючи з 09 грудня 2022 року. Вирішено питання про судові витрати.

Ухвалою Іршавського районного суду від 09 лютого 2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення суду залишено без задоволення.

Не погоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення змінити, визначивши розмір аліментів по 1500 грн на кожну дитину.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що при визначені розміру аліментів місцевим судом не враховано стан здоров`я скаржника, який знаходиться на обліку у лікаря ЗПСМ та невролога з діагнозом: остеохондроз Th10-S1; протрузія міжхребцевого диску на рівні L5-S1; кила міжхребцевого диску в сегменті L4-L5; клиновидна деформація L5-1ст; грижі Шморля. Враховуючи тяжкість перенесеного захворювання, скаржник потребує постійної медикаментозної терапії, лікування, що спричиняє матеріальні витрати; згідно довідки старости Буківського старостинського округу №202-07/26 від 20.01.2023 скаржник ніколи ніде не працював та не працює на даний час, трудової книжки не має.

Таким чином, посилаючись на стан здоров`я, фактичний економічний стан в країні, відсутність у скаржника постійного місця роботи а також доходу, який становить мінливі та тимчасові заробітки, яких ледь вистачає на проживання, лікування та харчування, скаржник визнає ту обставину, що здатний сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн на одну дитину.

У письмових поясненнях, надісланих до апеляційного суду, що за своєю суттю є відзивом на апеляційну скаргу, ОСОБА_2 , посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін. Зокрема, зазначає, що відповідач займається купівлею-продажем вживаних автомобілів, здійснюючи це без реєстрації підприємницької діяльності та сплати податків.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи наведене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд, з урахуванням принципу диспозитивності, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 23.06.2015 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області, про що складено актовий запис №97, що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Під час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується відповідно копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 (а.с.4,5,6).

Діти проживають разом з матір`ю ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 ,та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Іршавської міської ради №01-57/1738 від 30.11.2022 (а.с.7).

Батько проживає окремо від дитини, що стверджується відповіддю старости Буківського старостинського округу Ю. Петровки на запит від 12.12.2022, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрований у АДРЕСА_2 (а.с.20).

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно зі ст.141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 грудня було встановлено у розмірі 2833 гривні.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років 2272 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років 2833 гривні.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України).

Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст.7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, скаржник вказує, що судом першої інстанції не було враховано при визначенні розміру аліментів його стан здоров`я, який у зв`язку з тяжкістю перенесеного захворювання потребує постійного лікування, що призводить до постійних матеріальних витрат з його боку.

На підтвердження свого незадовільного стану здоров`я скаржник подав довідку № 246 від 20.01.2023, видану лікарем ЗПСМ, завідуючим амбулаторії ОСОБА_9 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на обліку у лікаря ЗПСМ та невролога. Діагноз: Остеохондроз Th10-S1. Протрузія міжхребцевого диску на рівні L5-S1. Кила міжхребцевого диску в сегменті L4-L5. Клиновидна деформація L51 ст. ОСОБА_10 . ОСОБА_1 потребує постійної медикаментозної терапії (а.с.34).

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про наявність постійних матеріальних витрат, пов`язаних з потребою постійного лікування у зв`язку з тяжкістю перенесеного захворювання, оскільки ним на підтвердження даних обставин не надано жодного чеку або квитанції про оплату медичних препаратів.

Щодо доводів скаржника про відсутність у нього постійного місця роботи та доходу, якого ледь вистачає на проживання, лікування та харчування, наявність мінливих та тимчасових заробітків, фактичний економічний стан в країні, у зв`язку з чим він здатний сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн на одну дитину, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до №202-07/26 від 20.01.2023, виданої старостою Буківського старостинського округу Ю. Петровкою, вбачається, що ОСОБА_1 ніколи ніде не працював та не працює на даний час, трудової книжки не має (а.с.35).

Однак колегія суддів не бере до уваги дану довідку, оскільки вона не є належним та достовірним доказом відсутності працевлаштування ОСОБА_1 , враховуючи те, що вона була складена зі слів відповідача.

Водночас матеріали справи не містять інформації, що відповідач перебував на обліку у центрі зайнятості та шукав роботу.

Скаржник зазначає, що розмір аліментів, який був визначений судом першої інстанції, він сплачувати не може, проте колегія суддів не має можливості перевірити це, оскільки відповідач узагалі не вказує, який у нього місячний дохід.

Натомість позивач у надісланих до апеляційного суду письмових поясненнях вказує, що із профілю відповідача у соціальній мережі Facebook (https://www.facebook.com.profile.php?id=24224/) вбачається, що він займається купівлею-продажем вживаних автомобілів, оскільки ним постійно виставляється інформація про продаж та купівлю автомобілів. Та додала скріншоти із оголошеннями як по продаж, так і про купівлю автомобілів, а також фотографіями автомобілів, які пропонуються до продажу (а.с.67-81). Вважає, що відповідач має постійний прихований дохід та має можливість сплачувати визначений судом першої інстанції розмір аліментів на утримання дітей.

Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13, ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, доводи скаржника про те, що він не спроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, не підтверджені належними доказами та за наведених вище обставин не заслуговують на увагу.

Колегія суддів погоджується з розміром аліментів на утримання дітей, визначеним судом першої інстанції, та вважає, що рішення місцевого суду є правильним, а розмір аліментів на утримання дітей визначено місцевим судом з урахуванням вимог ст.182 СК України та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, підстав для скасування рішення суду - немає. Відповідно до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п. 1 ч. 1 ст.374, ст. 375, ст. ст.381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 2 червня 2023 року.

Головуюча:

Судді: