Справа № 314/580/22
Провадження № 2/314/96/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 року м.Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області в складі головуючий суддя Кононенко І.О., секретар судового засідання Билименко Т.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника відповідача Ворошило А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/580/22 за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Запоріжгаз» (, адреса м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд.7) про визнання неправомірним та скасування акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2022 року до суду надійшла вищезазначена позовна заява, у якій позивач просив суд:

- визнати Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на загальну суму 48979 (сорок вісім тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 62 коп. за адресою: АДРЕСА_1 неправомірним;

- скасувати акт Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості на загальну суму 48979 (сорок вісім тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) гривень 62 коп. за адресою: АДРЕСА_1

- вирішити питання розподілу судових витрат.

Позивач обгрунтовував вимоги тим, що у 2007 році за адресою АДРЕСА_1 був встановлений газовий лічильник марки Самгаз G4 заводський номер 2748086.

03.03.2012 року газовий лічильник був демонтований для ремонту у зв`язку із виходу з ладу в процесі експлуатації. 06.04.2012 року цей же лічильник був встановлений після ремонту. 30.08.2017 року газовий лічильник марки Самгаз G4 заводський номер 2748086 був демонтований співробітниками ПАТ «Запоріжгаз» на повірку. 26.09.2017 співробітниками ПАТ «Завпоріжгаз» був виконаний монтаж засобу вимірювальної техніки однак при цьому не був складений акт про пломбування або інший документ, що підтверджує факт пломбування і передачу на збереження споживачеві лічильника газу та установлених пломб і індикаторів.

23.11.2021 року контролером АТ «Запоріжгаз» було складено акт про порушення № ZP004414 встановивши несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, а саме порушена заводська пломба зліва на відліковому механізмі.

В подальшому було проведено експертизу лічильника, у якій зазначено про те, що: на лічильнику відсутня повір очна/заводська пломба з лівого боку лічильного механізму ЗВТ.

За результатами розгляду актів та з урахуванням висновку експертизи, ОСОБА_1 було нараховано суму у розмірі 48979 грн. 62 коп. за спожитий необлікований газ.

З огляду на те, що позивач вважає, що з його сторони, відсутні будь-які протиправні дії спрямовані на споживання газу поза обліком, вважав за необхідне звернутися до суду з даним позовом.

Заперечуючи проти заявлених позовних вимог відповідачем надано відзив доводи викладені в якому зводяться до безпідставності заявлених вимог, позивачем надано відповідь на відзив. У судовому засіданні позивач звернув увагу на те, що був проведений ремонт лічильника а не його чергова повірка враховуючи період який пройшов після встановлення 5 років, а також звернув увагу що технічна документація на кожен лічильник різний, відповідач не зміг надати таку документацію саме на лічильник позивача, а та яка є в матеріалах справи не містить ідентифікаційні дані договору, тільки зазначено рік 2017 , пломба ж яка була відсутня, то за неї не несе відповідальності позивач оскільки не зазначено в жодному акті про її наявність її ідентифікаційні дані номер, склад тощо, дослідження яке провів експерт залучений позивачем у суді підтвердив, що слідів втручання на лічильник не було, а пломба може пошкодитися за різноманітних факторів навколишнього середовища. Відповідачем ж звернуто увагу на те, що технічна документація що 2017, що 2018 року однакова для всіх , позивач помиляється щодо спірної пломби , оскільки остання є пломбою виробника , і вона є складовою лічильника, тому позивач ніс за неї відповідальність, з дослідженням наданого позивачем не погодилися оскільки не вважала його судовим експертом , в той же час посилалася на експертизу проведену відповідачем як доказ правомірності дій відповідача щодо складення спірних актів, щодо судових витрат вважала їх завищеними.

Дослідивши матеріали суд встановив наступне.

Сторони не заперечували , що між споживачем ОСОБА_3 та ВАТ «Запоріжгаз» у подальшому АТ «Запоріжгаз» укладений договір про надання послуг з газопостачання за адресою АДРЕСА_1 .

У 2007 році за адресою АДРЕСА_1 був встановлений газовий лічильник марки Самгаз G4 заводський номер 2748086, що підтверджується актом прийняття до експлуатації робіт по встановленню побутового лічильника газу.

03.03.2012 року газовий лічильник був демонтований при цьому суд вважає для ремонту оскільки в акті зазначено у зв`язку із виходу з ладу в процесі експлуатації, що підтверджується відповідним актом від 03.03.2012, згідно з актом пломба не порушена. Витоки газу не виявлені. Після цього 06.04.2012 року був встановлений газовий лічильник Самгаз G4 , що підтверджується актом встановлення побутового лічильника газу , актом №13506 від 30.08.2017 про демонтаж засобу вимірювальної техніки засіб вимірювальної техніки розпломбовано місце встановлення вхідна гайка номер пломби 7652792 за підписом споживача Молодик та представників ПАТ "Запоріжгаз", 26.09.2017 року згідно акту 11861 від цієї ж дати здійснено монтаж засобу вимірювальної техніки Самгаз G4 заводський номер 2748086 опломбовано місце встановлення вхідна гайка номер пломби с39793778, місце встановлення рахунковий механізм номер пломби в10992819 .

23.11.2021 року за адресою АДРЕСА_1 контролером АТ «Запоріжгаз» складено акт про порушення ZP004414, відповідно до якого встановлено порушення заводської пломби зліва на відліковому механізмі.

Відповідно до копії акту №21392 від 02.12.2021 складеного представниками АТ «Запоріжгаз», лічильник демонтовано та направлено на експертизу відповідно до протоколу №004414 від 02.12.2021 року про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу.

Згідно з копією акту експертизи побутового лічильника газу №1288 від 13.12.2021 підписаного споживачем ОСОБА_1 , встановлено: відсутня повірочна пломба заводу-виробника ЗВТ з лівого боку лічильного механізму, внаслідок чого наявний доступ до фіксуючого гвинта який утримує лічильний механізм на корпусі лічильника, що в свою чергу надає доступ до в роботу лічильного механізму. Лічильник не придатний до подальшої експлуатації, підлягає заміні.

Згідно з копією акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості на підставі акта про порушення від 23.11.2021 №ZP004414 , за період з 24.05.2021 по 23.11.2021 нараховано суму необлікованого об`єму природного газу, що становить 48979,62 грн.

Не погоджуючись з висновком експертизи позивач 21 грудня 2021 передав газовий лічильник для проведення незалежного трасологічного дослідження до Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Згідно висновку експертного дослідження №ЕД-19/108-21/14943-ТР від 24.12.2021 року, проведеного головним судовим експертом Запорізького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України встановлено пошкодження заводської пломби-заглушки та вільний доступ до гвинта кріплення, на лічильнику газу Самгаз G4 заводський номер 2748086 дозволяє лише частково знизити фіксацію відлікового пристрою на корпусі лічильника, здійснити механічний вплив на деталі відлікового пристрою лічильнику газу Самгаз G4 заводський номер 2748086, без пошкодження інших пломб, встановлених на відліковий пристрій або пошкодження корпусу та кришки пристрою, не можливо. Сліди механічного, хімічного або термічного впливу на деталі відлікового пристрою лічильника газу Самгаз G4 заводський номер 2748086 відсутні.

Правовідносини, які склалися між сторонами у справі регулюються статтею 714 ЦК України,Законом України "Про ринок природного газу", Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року N 2246(далі - Правила), Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року N 619(далі - Положення).

Згідно ст. 1 ЗУ "Про забезпечення комерційного обліку природного газу", споживачами природного газу є фізичні особи (населення), фізичні особи - підприємці та юридичні особи, які відповідно до договору користуються послугами з газопостачання та використовують природний газ для приготування їжі, опалення, підігріву води, а також як паливо або сировину.

За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання (ч. 1 ст. 714 ЦК України).

Пунктом 34 Правил передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за, в тому числі, пошкодження лічильника газу, пломб, індикаторів дії впливу постійного магнітного поля на ньому, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника.

Про порушення, допущені споживачем під час користування газом, відповідальні представники газорозподільного (газопостачального) підприємства складають акт-претензію у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. На підставі акта-претензії визначається розмір завданих споживачем збитків, які відшкодовуються ним відповідно до законодавства (пункт 35 Правил).

У разі коли підтверджено факт пошкодження лічильника газу з вини споживача, він відшкодовує вартість перевірки, ремонту та/або встановлення нового лічильника. Факт пошкодження (втручання в роботу) лічильника газу, що призвело до заниження його показань, засвідчується спеціалізованою організацією (підприємством), яка має право проводити експертизу (пункт 26 Правил).

Споживач послуг не несе відповідальності за пошкодження лічильника газу, у разі, якщо доведе відсутність його вини у цьому, оскільки ці правові принципи не суперечать вказаним вище нормам матеріального права.

Положення "Про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті" затверджене наказом Міністерства палива та енергетики N 619 від 27 грудня 2005 року розроблено з метою впорядкування відносин між газопостачальними організаціями, газотранспортними організаціями і фізичними особами під час проведення експертизи лічильників газу, які використовуються для обліку природного газу в побуті, та відповідно до Правил надання населенню послуг з газопостачання.

Так, відповідно до пунктів 3.1.3, 3.2.2 Положення, у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак таких порушень, як: невідповідності показів лічильника об`ємам газу, використаних газовими приладами та пристроями споживача; ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі несправності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірочного тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; пристроїв, які застосовані для навмисного зниження показів лічильника газу, - складається акт про виявлені порушення.

Аналіз зазначеної норми свідчить про те, що склад порушення може мати місце за наявності складових елементів, а саме: наявність дій про втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема, лічильника газу); наявність обставин того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу, та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу; наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями з втручання в роботу або конструкцію ЗВТ та обставинами того, що комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства) витрата (споживання) природного газу. За відсутності хоча б однієї із названих умов - цивільно-правова відповідальність у вигляді відшкодування майнової шкоди не настає (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 р. у справі № 3- 18гс15, Постанові Верховного суду від 10.07.2018 року у справі № 909/869/16) та від 24.10.2018 р. у справі № 914/2384/17, в яких суд наголосив, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Кодексом ГРС визначено взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначено правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 1 глави 9 розділу X Кодексу ГРС суміжні суб`єкти ринку природного газу, зокрема оператор газорозподільної системи та споживач, під час введення в експлуатацію або протягом експлуатації комерційного вузла обліку природного газу та його складових, у тому числі в разі позаштатної ситуації чи виникнення спірних питань щодо результатів вимірювань об`єму природного газу, мають право здійснювати з дотриманням вимог цього Кодексу перевірку комерційного вузла обліку природного газу та його складових щодо: 1) відповідності умовам експлуатації та узгодженій проектній документації чи умовам договору; 2) працездатності та/або придатності ЗВТ до застосування на підставі результатів перевірки їх метрологічних характеристик, зокрема загальної похибки вимірювання; 3) відсутності ознак пошкодження ЗВТ та/або пошкодження пломб; 4) відсутності несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ та/або несанкціонованого газопроводу; 5) перевірки стану підвідного газопроводу, зокрема способу прокладання та відсутності можливості відбору газу поза вузлом обліку, в тому числі шляхом обстеження газопроводів приладовим методом на предмет відсутності підключень до підземних та надземних підвідних, розподільчих та транзитних газових мереж поза комерційним вузлом обліку природного газу, візуального обстеження способів монтажу і обв`язки газового та газорегулюючого обладнання; 6) відсутності несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу). Оператор газорозподільної системи повинен здійснювати контрольний огляд вузла обліку у строки, визначені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 глави 6 розділу X Кодексу ГРС за збереження і цілісність комерційних та дублюючих ВОГ та пломб (відбитків їх тавр) відповідає власник (користувач), на території або у приміщенні якого вони встановлені, що має бути зафіксовано у відповідному акті про пломбування.

Порядок періодичної повірки ЗВТ на об`єктах побутових споживачів (населенню) регламентується главою 8 розділу X Кодексу ГРС.

Згідно з пунктом 7 глави 8 розділу X Кодексу ГРС до демонтажу лічильника газу на періодичну повірку або до/під час його періодичної повірки на місці встановлення оператор газорозподільної системи має право проводити контрольний огляд вузла обліку та/або його перевірку в порядку, визначеному главою 9 цього розділу, а також ініціювати проведення експертизи або експертної чи позачергової повірки лічильника газу в порядку, визначеному главою 10 або 11 цього розділу. У такому разі споживач зобов`язаний забезпечити представникам Оператора газорозподільної системи (разом з їх засобами і матеріалами) відповідний доступ до лічильника газу.

Пунктом 7 розділу 9 розділу X Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного вузла обліку природного газу чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник оператора газорозподільної системи на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ.

Пунктом 3.1.3 Положення № 619 встановлено, що лічильники газу під час експлуатації підлягають експертизі у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації: невідповідності показів лічильника об`ємам газу, використаних газовими приладами та пристроями споживача; ознак порушень конструкції лічильника газу, у тому числі справності лічильного механізму, або порушень у роботі лічильника; ознак зняття мастичних пломб або порушення повірчого тавра; зриву або пошкодження пломб газопостачальної (газотранспортної) організації на лічильнику газу або на патрубках лічильника; пристроїв, які застосовані для навмисного заниження показів лічильника газу.

За змістом пункту 3.2.2 Положення № 619 у разі виявлення представником газопостачальної (газотранспортної) організації ознак порушень, зазначених у підпункті 3.1.3 цього Положення, складається акт про виявлені порушення. Акт про виявлені порушення складається у двох примірниках та підписується представником газопостачальної (газотранспортної) організації та споживачем, що є підставою для проведення експертизи лічильника газу та відшкодування збитків.

Демонтаж лічильника газу проводиться у присутності споживача представником газопостачальної (газотранспортної) організації, якому в установленому порядку надано право виконувати монтажні роботи (абзац перший пункту 3.2.4 Положення № 619).

Пунктом 2.1 Положення № 619 визначено, що експертиза лічильника газу - комплекс дій, які проводяться з метою установлення придатності лічильника газу до застосування у разі сумніву в цьому споживача або постачальника газу.

Згідно з пунктом 3.3.1 Положення № 619 експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

Споживач має право бути присутнім під час проведення експертизи лічильника газу. При неможливості бути присутнім під час проведення експертизи споживач має право дати письмову згоду на проведення експертизи без його присутності або у присутності уповноваженої ним іншої особи. У разі відсутності споживача або вповноваженої ним особи при проведенні експертизи (у визначених в акті про демонтаж лічильника газу місці, даті та часі) така експертиза проводиться без присутності споживача або вповноваженої ним особи (пункт 3.3.2 Положення № 619).

Згідно з підпунктами 3.3.3.1-3.3.3.2 Положення № 619 експертиза лічильника здійснюється у такій послідовності. Комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Результати огляду заносять до акту експертизи лічильника газу. Форму акта експертизи лічильника газу наведено в додатку 3. Акт експертизи складається у трьох примірниках - по одному примірнику для споживача, газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології. Після зовнішнього огляду комісією перевіряються: відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу; цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених в акті про зняття лічильника газу; цілісність заводського та повірчого тавра на лічильнику газу; цілісність відлікового механізму та корпусу лічильника газу; цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника газу; наявність сторонніх предметів у середині лічильника газу; відповідність маркування лічильника газу нормативно-технічній документації.

Відповідно до підпункту 3.3.3 Положення № 619 після виконання робіт, зазначених у підпунктах 3.3.3.1 та 3.3.3.2 цього Положення, проводиться його позачергова повірка згідно з ДСТУ 2708-99 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення».

Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування, визначені главою 2 розділу ХІ Кодексу ГРС. Зокрема, підпунктом 3 пункту 1 цієї глави встановлено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного вузла обліку природного газу, зокрема лічильника газу).

Пунктами 1, 11 глави 5 розділу ХІ Кодексу ГРС передбачено, що у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора газорозподільної системи складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 16 до цього Кодексу. За результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.

Згідно з абзацом першим пункту 8 глави 3 розділу ХІ Кодексу ГРС, у разі виявлення оператором газорозподільної системи пошкодження лічильника газу, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу лічильником газу не обліковується або обліковується некоректно (не в повному обсязі), та за умови відсутності несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу визначення об`єму спожитого природного газу здійснюється виходячи з 70 відсотків граничних об`ємів споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу - втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Положення наведеного пункту прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Такі правові висновки викладено в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного господарського суду від 31 липня 2019 року у справі № 904/4030/18, від 05 листопада 2019 року у справі № 922/137/19, від 28 грудня 2019 року у справі № 911/721/19, від 12 березня 2020 року у справі № 920/1217/16, від 26 червня 2020 року у справі № 911/720/19, від 08 вересня 2020 року у справі № 922/4351/19, від 03 листопада 2020 року у справі № 908/554/19, в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 11 жовтня 2021 року у справі № 646/6354/19.

З вищенаведеного вбачається, що обов`язковою умовою для донарахування споживачу обсягів необлікованих об`ємів газу є не лише доведення факту несанкціонованого втручання в роботу комерційного вузла обліку газу, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Крім того в акті про порушення від 23.11.2021 року, що став підставою для проведення експертизи ЗВТ та, в подальшому, для здійснення донарахування відповідачу вартості необлікованого обсягу природного газу, відсутні будь-які відомості щодо відсутньої заводської пломби.

Згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони») неправильна юридична кваліфікація учасниками справи спірних правовідносин не звільняє суд від обов`язку застосувати для вирішення спору належні приписи юридичних норм. У разі помилкового посилання позивача не на ту норму закону суд, встановивши підстави позову, застосовує норму закону, яка регулює правовідносини сторін, незалежно від згоди на це позивача чи відповідача. При цьому, вказані процесуальні дії суду не можуть вважатися виходом за межі позовних вимог.

Отже, виходячи з того, що актом експертизи ЗВТ не встановлено наявність причинно-наслідкового зв`язку між відсутністю пломби заводу виробника і можливістю споживання газу поза межами обліку або спотворення даних обліку газу, у разі наявності таких пошкоджень, вимога позивача в частині визнання протиправним дій відповідача , підлягає задоволенню з урахуванням того, що матеріали справи не містять жодного належного доказу з приводу того, що заводська пломба ЗВТ з лівого боку лічильного механізму взагалі існувала після ремонту. Тобто, вказане свідчить про те, що твердження позивача про відсутність пломби заводу виробника на газовому лічильнику має місце бути, крім того підтверджується актом про монтаж лічильника, у якому містяться дані лише про пломбу встановлену газорозподільною організацією , дані про заводську пломбу ЗВТ з лівого боку лічильного механізму відсутні.

Практика Верховного суду від 23.10.2019 року у справі №712/8026/16-ц щодо відповідальність споживача в незалежності від його вини, та постанов Верховного суду від 11.12.2019 у справі 321/1287/18 та від 17.03.2021 року 314/259/18 щодо наявності відповідальності за збереження (пошкодження) пломб саме на власнику на території або приміщенні де встановленні пломби на яку посилається відповідач в даному випадку не може бути прийнята до уваги оскільки прийнята за інших обставин справи.

Щодо дослідження експерта яке проводилося зі сторони позивача то суд зазначає, що з урахуванням позиції Верховного Суду від 03 квітня 2019 року, справа № 754/6442/16-ц у разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позову, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому засіданні та відповідній оцінці, тому за відсутності клопотань про проведення експертизи , зазначене дослідження не суперечить висновкам експертизи газорозподільної організації, в той же час у сукупності даних того, що акт проведення експертизи також не містить жодної ідентифікуючої інформації про пломбу, відсутність якої оцінювалась експертами той факт, що відсутні відомості з приводу того, що чи можливо зняття пломби заводу виробника з лічильника без ушкодження пломби встановленої АТ «Запоріжгаз», не підтвердження того, що мали місце доступ до лічильного механізму дає можливість викривляти дані обліку і тим паче, що позивачем вчинялись такі дії, достовірно не підтвердження належним доказом, того що твердження відповідача щодо наявності пломби заводу виробника під час встановлення лічильника суд враховуючи вимоги п.1-2 глави 5 розділу 10 Кодексу ГРС щодо того шо місця пломбування та реквізити пломб виробника, а також місця пломбування пломбами органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, вказуються в технічній документації (паспорті) на кожний ЗВТ або в протоколі повірки, якщо така мала місце перед чи під час експлуатації ЗВТ, тобто, з огляду на відсутність у досліджуваному судом вищезазначених актах відомостей щодо наявності, під час установки/повірки лічильника, відсутньої пломби заводу виробника, відсутності ДБН на лічильник який встановлений за довоговором з споживачем ( при цьому суд звертає увагу на те , що відповідачем надано на огляд ДБН на лічильник з іншим споживачем з конкретним найменуванням лічильнику та конретним договором з датою та прізвищем іншого споживача яким не є позивач, який судом повернуто , що свідчить лише про те що ДБН є індивідуальним на кожен лічильник споживача) спростовує твердження відповідача про зворотне та відповідно, свідчить про відсутність правопорушення споживача і загалом такі суперечності породжують об`єктивні сумніви відносно висновків відповідача про доведеність протиправних дій з боку позивача .

Враховуючи вищевикладене щодо оцінки дослідження як доказу у судових витратах в частині суми витрат на екперта необхідно відмовити.

Разом з тим вимагаючи скасувати акт розрахунок позивач не врахував, що претензія щодо заборгованості , правильність нарахування розміру плати за певні види житлово- комунальних послуг (заборгованості за такими), що є різновидом претензії, - чинним законодавством як спосіб захисту не передбачений, споживач вправі у випадку пред`явлення до них вимог про стягнення таких нарахувань заперечувати стосовно них з наданням відповідних доказів. Відповідна правова позиція закріплена в Постанові Верховного Суду (КЦС) від 08.04.2020 року у справі № 462/5889/16-ц.

На підтвердження доводів щодо наявності підстав для стягнення витрат на правову допомогу та на підтвердження їх розміру ОСОБА_1 надав копію Договору про надання правничої допомоги та представництво інтересів від 17.12.2021 року, Акт виконаних робіт від 22.05.2023 року, складений адвокатом Тягуновим О.А. та Молодик В.О. про те, що адвокат надав замовнику послуги на загальну суму 23 000,00 грн. Адвокат підтвердив оплату Клієнтом всієї суми наданих послуг, а Клієнт підтвердив факт оплати зазначеної грошової суми та відсутність будь-яких претензій щодо наданих послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 грудня 2018 року у справі № 826/856/18.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Зазначений висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 357/380/20.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.Подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18.Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.Ці висновки узгоджуються й з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 та від 26 травня 2020 року у справі № 908/299/18.Оцінюючи розмір витрат на правничу допомогу, суд відповідно до вимог цивільного процесуального закону виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Враховуючи складність справи, виконані адвокатом роботи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, значення справи для особи, виходячи із принципу співмірності, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви в сумі 10000 грн.

З урахуванням наведених вище мотивів, пред`явлений позов підлягає задоволенню частково, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, то пропорційно до задоволеної частини вимог така сума підлягає стягненню з відповідача на користь держави у сумі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

керуючись ст.ст. ст. 76-80, 259, 263-265 , 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Запоріжгаз» про визнання неправомірним та скасування акту розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Запоріжгаз» (, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд.7) щодо визначення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу і його вартості на підстві акту про порушення від 23.11.2021 р. № ZP004414 до споживача ОСОБА_1 (мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок як споживача НОМЕР_2 ) .

Стягнути суму судового збору з Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Запоріжгаз» (, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд.7) на користь держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператора газорозподільної системи «Запоріжгаз» (, м. Запоріжжя, вул. Заводська, буд.7) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса : АДРЕСА_1 ) витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Іван Олександрович Кононенко

06.06.2023