Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1550/21
Провадження № 2-о/382/2/23
РІШЕННЯ

Іменем України

23 травня 2023 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кисіль О.А.

при секретарі Твердохліб Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготині Київської області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Сбєрбанк Росії» про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Яготинського районного суду Київської області з заявою заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Сбєрбанк Росії» про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб, в якій вказав, що він 09 серпня 1974 р.н., отримав в Україні посвідку на постійне проживання. Місце його постійного проживання в Україні - АДРЕСА_1 .

22 січня 1993 року в місті мінську (республіка білорусь) в рамках країн СНД, з метою забезпечення належного захисту прав і законних інтересів громадян і осіб, які проживають на їх територіях, була підписана Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (далі - Конвенція). Конвенція була ратифікована Україною 10.11.94 р. Учасниками даної Конвенції є як Україна так і російська федерація.

Відповідно до статті 1 Конвенції громадяни кожної з країн-учасниць Конвенції (далі - Сторони), а також особи, які проживають на їх території, користуються на території всіх інших Договірних Сторін щодо своїх особистих і майнових прав таким самим правовим захистом, як і власні громадяни даної Договірної Сторони.

Слід зазначити, що громадяни кожної з Договірних Сторін, а також особи, які проживають на їх території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до судів, прокуратури та інших установ кожної Договірної Сторони, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні та кримінальні справи, можуть бути їх учасниками, подавати клопотання, пред`являти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни кожної Сторони.

При цьому, визначення поняття «іноземний елемент» надано в п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про міжнародне приватне право», а саме іноземний елемент - ознака, що характеризує приватно-правові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: а) хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; б) об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; в) юридичний факт, який створює, змінює або припиняє правовідносини, чи мав місце на території іноземної держави.

Відповідно до статті 9 Конститзщії України, частиною національного законодавства України є чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародним договором України передбачено інші правила, ніж встановлені цим Законом, застосовуються правила цього міжнародного договору (ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про міжнародне приватне право»).

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору (частина друга статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України»).

За змістом частини другої статті 3 ЦПК України правила про підсудність, передбачені в міжнародних договорах, мають пріоритет перед нормами внутрішнього права.

В свою чергу абз. 1 ч. 1 ст. 20 Розділу II Конвенції, встановлено, що якщо в частинах ІІ-У цього розділу не встановлено інше, позови до осіб, які мають місце проживання на території однієї з Договірних Сторін, подаються, незалежно від їх громадянства, в суди цієї Договірної Сторони, а позови до юридичних осіб подаються в суди Договірної сторони, на території якої знаходиться орган управлянні юридичної особи, його представництво або філія.

Згідно ч. 2 ст. 20 Конвенції, суди компетентні також у випадках, коли на її території здійснюється торгівля, промислова або інша господарська діяльність підприємства (філії) відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України «під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.»

В свою чергу, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України «суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.»

А відповідно до ч. 5 ст. 55 Господарського кодексу України «суб`єкти господарювання - господарські організації, які діють на основі права власності, права господарського відання чи оперативного управління, мають статус юридичної особи, що визначається цивільним законодавством та цим Кодексом.»

В свою чергу, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право»; «суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках, якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача.»

Так, згідно пошуку відомостей в Єдиному державному реєетрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань України (далі - ЄДР) засновником АТ «СБЕРБАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 25959784, який знаходиться на території України за адресою: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, б. 46, є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "Сбербанк Росії" (Заінтересована особа).

Роздруківка з сайту https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/person-result з результатами пошуку, додається. Відповідно до ч. 3 ст. 100 ЦПК України: «учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.»

Таким чином, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "Сбербанк Росії" відповідно до приписів Господарського кодексу України є суб`єктом господарювання та здійснює господарську діяльність на території України, що відповідає ч. 2 ст. 20 Конвенції.

Додатково, на підтвердження того, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "Сбербанк Росії", є суб`єктом господарювання та здійснює господарську діяльність на території України безпосередньо через своє дочірнє підприємство (філію) АТ «СБЕРБАНК», яке знаходиться на території України, звертаю увагу суду на витяг з п. 1 Проміжної скороченої фінансової звітності АТ «СБЕРБАНК» (який знаходиться на території України) від 30.09.2021: «1 Вступ... 100% статутного капіталу Банку належить Публічному акціонерномутовариству «Сбербанк Росії» (далі - «Акціонер»).

А також на п. 3 Проміжної скороченої фінансової звітності АТ «СБЕРБАНК» (який знаходиться на території України) від 30.09.2021: «3. Основа складання звітності. Основа складання звітності. Ця проміжна скорочена фінансова звітність за дев`ять місяців, що закінчилися 30 вересня 2021 р., складена у відповідності до МСБО 34 «Проміжна фінансова звітність».

Проміжна скорочена фінансова звітність не містить усієї інформації й даних, що підлягають розкриттю в річній фінансовій звітності, і має розглядатись разом із річною фінансовою звітністю Банку станом на 31 грудня 2020 р., складеною у відповідності до МСФЗ.

Безперервність діяльності. Загострення відносин між Україною та російською федерацією, яке почалося у 2014 році, призвело до створення невизначеності щодо продовження діяльності в Україні російських банків. Зокрема, 15 березня 2017 р. Рада національної безпеки і оборони України ввела пакет санкцій щодо українських банків з російським державним капіталом строком на один рік. З введенням в дію санкцій, зазначеним банкам забороняється здійснювати операції на користь пов`язаних з ними осіб, зокрема, материнських банків, пов`язані з виведенням капіталу за межі України. Зокрема, введено заборону на будь-які операції з материнськими банками за винятком клієнтських операцій, а саме: будь-яке пряме або опосередковане здійснення активних операцій; виплату дивідендів, процентів, повернення міжбанківських кредитів / депозитів, вилучення коштів із коррахунків, субординованого боргу; розподіл прибутку; розподіл капіталу. Санкції було подовжено декілька разів рішеннями Ради національної безпеки і оборони України, останній раз - у березні 2021 року подовжено на три роки, до червня 2024 року.

Події та обставини, описані вище описують невизначеність стосовно здатності Банку продовжувати свою діяльність у поточному операційному середовищі.

Керівництво Банку вживає необхідні заходи включаючи, зокрема, залучення капіталу акціонерів, реалізацію проблемних активів, оптимізацію витрат, поліпшення операційної моделі та зменшення ризиків в цілому. Додатково, материнський банк та керівництво Банку розглядають можливості щодо зміни структури власності Банку. Не зважаючи на це, існує суттєва невизначеність, пов 'язана насамперед із зазначеними вище подіями та обставинами, що може поставити під значний сумнів здатність Банку продовжувати свою діяльність на безперервній основі, і, отже, він не зможе реалізувати свої активи та погасити зобов`язання за звичайного перебігу господарської діяльності.

В березні 2021 року Акціонером Банку прийнято рішення збільшити статутний капітал Банку на суму 2 500 000 тис. грн. шляхом приватного розміщення простих іменних акиій існуючої номінальної вартості 1 гривня за акиію в кількості 2 500 000 000 штук. За результатами аналізу поточного фінансового стану Банку, в травні 2021 року Акціонером Банку було прийнято рішення відмовитись від емісії акцій.

Керівництво вважає, що незважаючи на вищезазначені фактори, що можуть зумовити виникнення суттєвого сумніву щодо здатності Банку продовжувати подальшу безперервну діяльність, поточний фінансовий стан Банку та фінансова підтримка Акціонера надають достатні підстави для підготовки иієї Фінансової звітності на основі принципу безперервної діяльності. Тому балансова вартість активів та зобов`язань Банку, наведена у цій фінансовій звітності, не включає жодних коригувань, що стосуються зроблених Банком припущень щодо майбутнього та основних джерел невизначеності впливу факторів, про які йде мова.»

В свою чергу, відповідно до ч. 1 ст. 89 Господарського кодексу України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства". Відповідно до ч. 1 ст. 32 ЗУ "Про акціонерні товариства": «загальні збори є вищим органом акціонерного товариства».

В свою чергу ч. 1 ст. 33 ЗУ "Про акціонерні товариства" зазначає наступне: «загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до виключної компетенції наглядової ради законом або статутом». А ч. 3 вказаної статті передбачає виключну компетенцію загальних зборів».

Таким чином, виходячи із Проміжної скороченої фінансової звітності АТ «СБЕРБАНК» (який знаходиться на території України) від 30.09.2021, можливо однозначно підтвердити, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Сбербанк Росії»:

1. розраховує на виплату дивідендів на території України, але не може їх отримати завдяки рішенням Ради національної безпеки і оборони України;

2. розглядає можливості щодо зміни структури власності українського банку;

3. в березні 2021 року збільшує статутний капітал українського банку на суму 2 500 000 тис. грн. шляхом приватного розміщення простих іменних акцій існуючої номінальної вартості 1 гривня за акцію в кількості 2 500 000 000 штук;

4. здійснює постійну фінансову підтримку українського банку, що є достатньою основою для підготовки фінансової звітності на основі принципу безперервної діяльності;

5. володіє майном на території України (прибуток, статутний капітал, акції тощо);

6. має виключну компетенцію для здійснення управління АТ «СБЕРБАНК» (який знаходиться на території України) та вирішення будь-яких питань діяльності АТ «СБЕРБАНК» (який знаходиться на території України).

Всі вищезазначені ознаки однозначно вказують на те, шо ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "Сбербанк Росії" є суб`єктом господарювання та здійснює господарську діяльність на території України, шо відповідає ч. 2 ст. 20 Конвенпії та п. 2 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Ознайомитись із Проміжною скороченою фінансовою звітністю АТ «СБЕРБАНК»

від 30.09.2021, можливо за посиланням: https//www.sbrf.com.ua/fin_rep_ifrs/download/43/?f=file_ або https//www.sbrf.com.ua/fin_rep_ifrs/.

Роздруківка титульної сторінки, змісту та з 6 по 9 сторінки проміжної скороченої фінансової звітності АТ «СБЕРБАНК» від 30.09.2021, додається. Відповідно до ч. 3 ст. 100 ЦПК України, «учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.»

Підсумовуючи, можливо зробити наступні висновки; ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Сбербанк Росії» веде господарську діяльність на території України (п.2 ст. 20 Конвенції); ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Сбербанк Росії» володіє майном на території України (статутний капітал, акції, прибуток тощо), на яке можна накласти стягнення (п. 2 ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право". З 2016 року існує спір між заявником та заінтересованою особою на території Російської федерації. Заінтересована особа нехтує вимогами Російського законодавства, нормами міжнародного права чим порушує його права.

Крім того, звертає увагу суду на те, що відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Додатково маю звернути увагу на те, що Україна захищає права свої громадян в зв`язку із збройною агресією держави-агресора російської федерації, збройним конфліктом із державою-агресором російською федерацією, що призвели до порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. Так відповідно до п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора російської федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

В зв`язку з вищенаведеним в нього виникла необхідність встановити факти того, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "Сбербанк Росії" є суб`єктом господарювання та здійснює господарську діяльність на території України, володіє майном на території України (статутний капітал, акції, прибуток тощо) на яке можна накласти стягнення та є вищим органом управління АТ «СБЕРБАНК» (який знаходиться на території України) яке фактично є представництвом або філією Заінтересованої особи.

Встановлення - вказаних фактів надасть заявнику можливість захищати свої порушенні права в судах на території України.

Від встановлення вказаних фактів, залежить виникнення, зміна або припинення його особистих чи майнових прав.

Відповідно до статті 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов Здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про становлення фактів що мають юридичне значення.

Згідно частини 2 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інщого порядку їх встановлення.

Згідно частини 1 статті 316 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем іі проживання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 293, 315, 316, 318 ЦПК України, просив встановити факт, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "Сбербанк Росії" (ідентифікаційний код юридичної особи 00032537, місцезнаходження: росія. москва, 117997, вул. Вавилова, 19) здійснює господарську діяльність на території України. Встановити факт, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "Сбербанк Росії" (ідентифікаційний код юридичної особи 00032537, місцезнаходження: росія, москва, 117997, вул. Вавилова, 19) володіє майном на території України (статутний капітал, акції, прибуток тощо), на яке можна накласти стягнення. Встановити факт, що ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "Сбербанк Росії" (ідентифікаційний код юридичної особи 00032537, місцезнаходження: росія, москва, 117997, вул. Вавилова, 19) є вищим органом управління АТ «СБЕРБАНК» (ідентифікаційний код юридичної особи 25959784, який знаходиться на території України за адресою: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46)

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2021 року головуючим суддею обрано суддю Кисіль О. А.

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 09 грудня 2021 року у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2 відмовлено з підстав того, що у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України або ГПК України віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. А дана заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства та відповідно до ст.293 ЦПК України вказані факти не встановлюються ща зазначені в даній заяві, а дані вимоги стосуються господарської юрисдикції.

Не погодившись із таким судовим рішенням, адвокат Мисляковський Д.С. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Постановою Київського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 09 грудня 2021 року скасовано, справу направити до суду першої інстанції для продавження розгляду.

Протоколом передачі судової спарви раніше визначеному складу суду від 07.06.2022 року справу передано судді Кисіль О. А..

Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 29.06.2022 року заяву залишено без руху, надавши строк для виправлення недоліків тривалістю 10 днів з дня отримання даної ухвали.

Згідно постанови Київського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Яготинського районного суду Київської області від 29 червня 2022 року скасовано, справу направити до суду першої інстанції для продавження розгляду.

Протоколом передачі судової спарви раніше визначеному складу суду від 06.12.2022 року справу передано судді Кисіль О. А..

Ухвалою судді Яготинського районного суду Київської області від 07.12.2022 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового засідання в порядку окремого провадження, визанчено строк для подання відзиву, пояснень та заперечень.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви підтримав на час подачі даної заяви та просив їх задоволити. Додатково зазначив, що встановлення даного факту стосується майнових прав заявника, та наявності спору з 2016 року, оскільки банком на дотримується відповідне законодавство на території росії, тому заявник може захистити свої права на території України. При цьому відповідно до указу Президента від 11.05.2022 року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 11 травня 2022 року «Про примусове вилучення в Україні об?єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» примусово вилучено об`єкти права власності в тому числі і міститься код ЄДРПОУ даного банку, що є заінтересовою особою по даній справі, що є підтвердження даного факту, який просить встановити заявник по даній справі н ачас подачі даної заяви. Крім цього, вважає, що не слід брати до уваги пояснення АТ «МР БАНК» та не заявляв ніяких клопотать, що стосувалися б додавання чи зміни заінтересованої особи.

Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи було розміщено оголошення на сайті, а також повідомлявся за адресою на території України, що міститься в заяві заявника про встановлення даного факту.

Оскільки на адресу заінтересованої особи, що розташована на території України, що вказана була заявником направлялись судові повістки, то було направлено з даної адреси відповідь з котрої вбачається, що 22.03.2023 року на адресу суду від представника АТ "МР Банк" Харитончук О. Г. надійшли пояснення з котрих вбачається, що 03.03.2023 Акціонерним товариством «МР БАНК» (надалі - АТ МР БАНК»/БАНК було отримано Ухвалу від 07.12.2022 про призначення справи в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_4 про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Дата отримання зазначеної узвали підтвердокується датою реєстрації вхідного документу за №2132 від 03.03.2023.

Відповідно до змісту заяви про встановлення факту стало відомо, що заявник ОСОБА_5 визначив в якості зацікавленої особи Публічне акціонерне товариство «Сбербанк», росія, м. москва, 11799, вул. Вавілова, буд. 19, тобто - юридичну особу країни агресора, але чомусь вказав поштову адресу та місце здійснення господарської діяльності зазначеної особи як місцезнаходження АТ «Міжнародний резервний банк», 01601, м. Київ, вул. Володимирська 46. отже одразу вбачається, що Заявник неправильно визначив особу, щодо якої встановлюється факт.

Зі змісту заяви вбачається, що Заявник ОСОБА_6 грунтує свої вимоги на застарілих даних 2021 року та стверджує, що нібито зацікавлена особа - резидент російської федерації ПАТ «Сбербанк» здійснює свою діяльність на території України та має у власності майно у вигляді акцій юридичної особи на території України АТ «СБЕРБАНК», а також: розраховує на виплату дивідендів-«СБЕРБАНК»; збільшує статутний капітал АТ «СБЕРБАНК»; здійснює фінансову підтримку АТ «СБЕРБАНК»; тощо.

Даний факт просить встановити в судовому порядку.

Оскільки заяву було подано досить значний час тому, то на даний час всі зазначені відомості не відповідають дійсності, що виключає задоволення заяви про встановлення фактів, про які просить Заявник, з огляду на наступні реальні обставини:

Заявник зазначає, що на території України здійснює господарську діадьність АТ «СБЕРБАНК» () з місцезназходженням; м. Київ, вул. Володимирська 46 засновником якого є Відповідач 1 ПАТ «Сбербанк Росії» та, як наслідок - Відповідач 1 ПАТ "Сбербанк Росії» здійснює діяльність на території України, в зв`язку із чим Позивачем обрана підсудність спору українському суду. Даний висновок Позивача є помилковим, оскільки АТ «Сбербанк» (код ЄдаПОУ 25959784), з місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул Володимирська буд 46, є самостійною юридичною особою, зареєстрованою у відповідності до законодавства України, що отримала банківську ліцензію Національного Банку України та здійснює діяльність з надання банківських послуг у відповідності до законодавства України.

Дана обставина була повністю з`ясована судом першої та апеляційної інстанції під час розгляду справи №761/18216/19.

09 грудня 2021 року проведено державну реєстрацію змін до найменування Акціонерного товариства «Сбербанк», які були, відображені та погоджені в новій редакції Статуту Акціонерного товариства «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» (надалі Статут) нова редакція Статуту погоджена Національним банком України 22.11.2021 року.

Відповідно до п. 1.3 Статуту Акцісшерне товариство «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» є правонаступником всього майна, прав та обов`язків, зокрема Акціонерного товариства "СБЕРБАНК".

Відповідно до п. 1.4. Статуту скорочене найменування АТ «МР БАНК».

Слід звернути увагу, що відбулось лише зміна найменування юридичної особи а не припинення однієї юридичної особи та створення іншої (інші ідентифікаційні данні такі, як місце знаходження та код СДРПОУ залишились без змін).

Внаслідок військової агресії російської федерації, після введення воєнного стану, постанови Правління Національного банку України №91- відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення №131 від 25.02.2022 «Про початок процедури ліквідації АТ «МР БАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації АТ «МР БАНК» та делегування повноважень ліквідатора Луньо І.В..

Дана інформація є публічною та розмішена на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за посиланням.

Так, згідно положень ст.3 Закону, Фонд є державною установою, шо виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку та здійснення ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до ст.4 Закону, основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведення неплатоспроможних банків з ринку та здійснення ліквідації банків.

Наголошуємо, що відповідно до положень п.1) ч.2 ст.46 Закону з дня початку процедури ліквідації банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, наглядової ради і правління) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту) а керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку, тобто відповідно до приписів вказаного Закону колишні власники, в тому числі й власники з Російської Федерації, з дня початку процедури ліквідації банку обмежені у здійсненні власних корпоративних прав в силу Закону тобто вже не мають відношення до контролю та управління АТ «МР БАНК» та його діяльності ані через загальні збори та/або наглядову раду, ані через призначених такими власниками членів правління.

Згідно з п. 2) ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює повноваження з приймання в управління майно (у тому числі кошти) банку, вживає заходів щодо його збереження, формує ліквідаційну масу виконує функції з управління та продає майно банку.

Таким чином, з 25 лютого 2022 року АТ «МР БАНК» перебуває в процедурі ліквідації, яка здійснюється державною установою - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, а національні інтереси вже є захищеними шляхом отримання повного контролю державою Українад банком як юридичною особою, також правоздатність Банку не є припиненою, оскільки всі повноваження перейшли до уповноваженої особи Фонду гарантування.

03.03.2022 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» №2116-ІХ (надалі - Закон), яким було врегульовано публічно-правові відносини між державою Україна та юридичними особами, що здійснюють свою діяльність відповідно до законодавства України на території України, засновником або бенефіціаром яких прямо або опосередковано є Російська Федерація.

Дана інформація є публічною та розміщена на офіційному веб-сайті Верховної Ради України .

Указом Президента України від 11.05.2022 №326/2022, введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 11.05.2022 «Про примусове вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» (надалі - Рішення), яким в тому числі примусово вилучено в Україні такі об`єкти права власності російської федерації та її резидентів як: корпоративні права у розмірі 100 відсотків майна акціонерного товариства «Міжнародний Резервний банк» (код згідно з ЄДРНОУ - 25959784, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46), що належать публічному акціонерному товариству «Сбербанк Росії» (місцезнаходження: російська федерація, 117997, м. москва, вул. Вавілова, 19, реєстраційний номер - 195); фінансові активи (кошти на накопичувальному та кореспондентських рахунках, облігації внутрішньої державної позики, депозитні сертифікати, що емітовані Національним банком України) акціонерного товариства «Міжнародний Резервний банк», та зобов`язано Кабінет Міністрів України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб за участю Національного банку України забезпечити проведення примусового вилучення зазначених в Рішенні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів у десятиденний строк із дня опублікування Указу Президента про введення в дію Рішення.

Дана інформація є публічною та розміщена на офіційному веб-сайті Президента України.

19.05.2022 року набрав чинності Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 11 травня 2022 року «Про примусове вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів».

Дана інформація є публічною та розміщена на офіційному веб-сайті Верховної Ради України.

Окрім того, 13.09.2022 року Розпорядженням Кабінету Міністрів України №815-р «Деякі питання проведення примусового вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів» встановлено: «1. Передати державному підприємству «Національний фонд інвестицій України» на праві господарського відання такі об`єкти права власності російської федерації та її резидентів, примусово вилучені в Україні відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 11 травня 2022 р. «Про примусове вилучення в Україні об`єктів права власності російської федерації та її резидентів», введеного в дію Указом Президента України від 11 травня 2022 р. № 326: 1) корпоративні права: у розмірі 24 065 460 500 простих іменних акцій, що становлять 100 відсотків статутного капіталу акціонерного товариства «Міжнародний Резервний банк» (код згідно з , місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Володимирська, 46), що належать публічному акціонерному товариству «Сбербанк Росії» (місцезнаходження: російська федерація, 117997, м.москва, вул. Вавілова, 19, реєстраційний номер 195); 3) фінансові активи (облігації внутрішньої державної позики) акціонерного товариства «Міжнародний Резервний банк». 2. Державному підприємству «Національний фонд інвестицій України» у тижневий строк забезпечити в обраній ним депозитарній установі на рахунку в цінних паперах держави облік прав за 24 065 460 500 простими іменними акиіями, що становлять 100 відсотків статутного капіталу акиіонерного товариства «Міжнародний Резервний банк» (код згідно з ), що належать державі та передані йому відповідно до пункту 1 цього розпорядження, з набуттям у цій депозитарній установі статусу керуючого рахунком у цінних паперах держави за такими цінними паперами.

3. Запропонувати Фонду гарантування вкладів фізичних осіб забезпечити:

4) передачу акціонерним товариством «Міжнародний Резервний банк» облігацій внутрішньої державної позики державному підприємству «Національний фонд інвестицій України» і перерахування купонного платежу (відсотків) згідно з умовами випуску облігацій та їх номінальної вартості внаслідок погашення облігацій внутрішньої дермсавної позики на користь зазначеного банку до спеиіального фонду державного бюджету.

5. Державному підприємству «Національний фонд інвестицій України» разом із Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виконати всі необхідні дії для списання з рахунків депонентів (акціонерного товариства «Міжнародний Резервний банк" відкритих в депозитарній установі - товаристві з обмеженою відповідальністю «Інвестиційний капіттал України" на рахунок у цінних паперах емітента (Міністерства фінансів) в Національному банку як депозитарії державних цінних паперів: - облігацій внутрішньої державної позики для їх подальшого погашення та анулювання, що примусово вилучені відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 11 травня 2022 р., введеного в дію Указом Президента України від 11 травня 2022 р. № 326, та перебувають в обігу, а саме облігацій внутрішньої державної позики (міжнародні ідентифікаційні коди НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ), які належать акціонерному товариству «Міжнародний Резервний банк»;

- коштів, виплачених за облігаціями внутрішньої державної позики, зазначеними в абзаці другому цього пункту, строк погашення яких настав (міжнародні ідентифікаційні коди НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 );

-нарахованого та виплаченого купона за облігаціями внутрішньої державної позики, зазначеними в абзаці другому та третьому цього пункту.»

Дана інформація є публічною та розміщена на офіційному веб-сайті Кабінету Міністрів України.

Крім цього, важливим є те що відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (додається) в розділі «Інформація про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи, у тому числі відомості про юридичних осіб, через яких здійснюється опосередкований вплив на юридичну особу» зазначено: 100 відсотків акцій АТ "МР БАНК" належать Державі Україна в особі Державного підприємства "Національний фонд інвестицій України" та відсутні будь-які інші фізичні особи.

Враховуючи те, що колишній АТ «СБЕРБАНК», а нинішній - АТ «МР БАНК» фактично перейщов під управління Держави, а внаслідок початку процедури ліквідації управління Банком перейшло до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів, вважаємо за необхідне повідомити Суд про зазначені обставини, оскільки відповідно до Заяви про встановлення факту Заявником повідомлялась суду зовсім інша інформація, яка не є актуальною реальним подіям та обставинам, що відбулись з часу, коли така Заява була подана.

Враховуючи всі зазначені обставини, вважають, що подальший розгляд заяви не є доречним, а встановлення факту, про який просить Заявник, не є можливим.

Враховуючи вищевикладене просив: прийняти дані пояснення Акціонерного Товариства «МР БАНК» стосовно Заяви про встановлення факту та врахувати їх при розгляді справи №382/1550/21.

07.04.2023 року на адресу суду від заявника надійшов відгук на пояснення відповідача, з котрого вбачається, що у своєму поясненні у справі про встановлення факту що має юридичне значення, від імені відповідача пояснення подає АТ «МР Банк» відповідач у справі Публічне акціонерне товариство «Сбербанк Росії» росія, москва,117997, вул. Вавілова, б. 19 який ведедіяльність в Україні шляхом володіння та розпорядження АТ «МР Банк» як основного та єдиного акціонера , крім цього основним (головним) органом управління акціонерного товариства є загальні збори акціонерів, які проходять в Україні м. Київ (відображено в рішеннях загальних зборів акціонерів), таким чином місце ведення діяльності та орган управління - Україна .

Узв`язку з повним підпорядкуванням АТ «МР Банк» загальним зборам акціонерів від імені Публічне акціонерне товариство «Сбербанк Росії» росія, москва, 117997, вул.Вавілова, б. 19 та повному володінню майном АТ «МР Банку» АТ «Сбербанком Росії» заявник підтверджує і впевнений, що до 25.02.2022р. та на момент подання цього позову Публічне акціонерне товариство «Сбербанк Росії» росія, москва, 117997, вуя. Вавілова, б. 19 вело діяльність в Україні.

Той факт, на який вказує АТ «МР «Банк», що позов розглядається не швидко збігається з його думкою, а відмова суду двічі прийняти до розгляду цей позов так само розкриє підміну понять у справі №761/18216/19, ухвалену суддями першої та апеляційної інстанції, суду м. Києва про що ОСОБА_6 зазначено у запереченнях до Верховного суду України (Верховний суд України не розглянув даний факт і не відобразив у підсумковому документі проявивши бездіяльність, що так само не законно) та скаргу до вищої кваліфікаційної колегії суддів, та суд з прав людини.

Крім цього, суди у справі №761/18216/19 забули про інших відповідачів, які так само ведуть діяльність в Україні досі без санкцій.

Цей позов N9761/18216/19 подано до Публічного акціонерного товариства «Сбербанк Росії» росія, москва, 117997, вул. Вавілова, б. 19. А не до перейменованого АТ «МР Банку».

25.02.2022р. в ОА «МР Банку» відкликано ліцензію в Україні та розпочато процедуру ліквідації цієї організації.

03.03.2022р. Верховна рада України №2116-ІХта 11.05.2022р. №326/2022 указом президента введено в дію рішення РНБО про примусове вилучення в Україні об`єктів права росії та її резидентів, що повністю підтверджує факт ведення діяльності в Україні Публічному акціонерному товариству «Сбербанк Росії» росія, москва, 117997, вул. Вавілова, б. 19.

У разі відмови (неможливості з надуманих причин) у розгляді даного позову, не встановленню перерахованих у позові фактів призведе до того, що будуть поставлені під сумнів рішення Верховної Ради України. РНБО та президента України щодо АТ «МР Банк».

Виходячи з вище сказаного учасниками цієї справи суд зобов`язаний у повному обсязі розглянути цей позов з урахуванням усіх подій, що пройшли з моменту подання цього позову до 25.02.2022 р. та після 25.02.2022р. відобразивши повну та достовірну картину подій та фактів.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника по даній справі, дослідивши докази, суд вважає, що заява не підлягає до задоволення.

Судом 06.12.2022 року до Центрального міжрегіонального управління Міністерства З відповіді Міністерства юстиції України Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 37077/8-22 на лист суду, вбачається, що з огляду на повномасштабну триваючу збройну агресію російської федерації проти України та введенням на території України воєнного стану, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про ведення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, а також подальшим продовженням строку дії воєнного стану на території України, керуючись листом Міністерства юстиції України від 21.03.2022 №25814/12.1.1/32-22 "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" та листом Міністерства юстиції України від 28.07.2022 №62114/12.1.2/32-22, з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендованого міжрегіональним управлінням юстиції не здійснювати будь-яких листувань, що стосуються співробітництва з установами юстиції російської федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних і кримінальних справах, та у галузі міжнародного приватного права, крім випадків передачі судам чи громадянам на території України документів, одержаних за результатами виконання запитів, доручень і клопотань. Окремо зертають увагу, що вказаним вище листом Міністерства юстиції України від 21.03.2022 № 25814/12.1.1/32-22 «Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період военного стану» останнім також повідомлено про те, що Радою суддів України судам рекомендовано, по можливості, відкладати розгляд справ і зосередитись виключно на проведенні невідкладних судових розглядів, у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішені про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ. Крім того листом АТ «Укрпошта» від 05.08.2022 № 101.003.006.-4676-22 було повідомлено Управління про те, що через збройну агресію російської федерації та відсутність сполучення призупинено обмін поштовими відправленнями та грошовими переказами з 24.02.2022 до/з російської федерації. З урахуванням обмеженої можливості забезпечення опрацювання документів у період военного стану. Управління здійснює опрацювання документів виходячи з поточної ситуації. Отже з огляду на викладене, станом на момент надання відновіді, Управління не має можливості забезпечити направлення доручень судів України про надання міжнародної правової допомоги, складених на підставі Конвенції 1993 року або будь-яких інших міжнародних договорів, учасниками яких є Україна та російська федерація, до компетентних органів вищезазначеної держави для організації їх подальшого виконання (а.с.132-133).

Відповідно до копії довідки про місце реєстрації проживання особи, вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та має тимчасову посвідку на постійне місце проживання в Україні до 25.11.2029 року (а.с.192-194).

Відповідно до безкоштовного запиту Акціонерне товариство "Сбербанк" (АТ "СБЕРБАНК", розташоване за адресою:. м. Київ вул. Володимирська буд.46 (а.с195).

Копію витягу з Проміжної скороченої фінансової звітності АТ «СБЕРБАНК» (а.с.196-201) який доданий заявником до заяви про встановлення факту, проте з даного доказу не вчається ознак джерела походження даного витягу, а представником заявника в судовому засіданні повідомлено, що даний витяг здійснено із офіційної сторінки даного банку. Отже, з врахуванням вимог ст.78 ЦПК України, та того факту, що достовірність джерела погодження даного доказу сам доказ не містить, то суд не приймає до уваги даний доказ як допустимий.

Згідно рішення Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" вбачається, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 24 лютого 2022 року № 19 "Про особливості припинення діяльності банків в умовах воєнного стану" Національний банк України має право прийняти рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, що перебуває під контролем держави-агресора. Відповідно до відомостей про структуру власності АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" (далі - АТ "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК") станом на 01 січня 2022 року власником 100% акцій АТ "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" є Публічне акціонерне товариство "Сбєрбанк Росії" (росiйська федерацiя, 117997, місто москва, вулиця Вавілова, 19 Реєстраційний номер - 195]. Акціонером та власником 50,27% статутного капіталу (тобто контролером) Публічного акціонерного товариства "Сбєрбанк Росії" є російська федерація в особі міністерства фінансів російської федерації. Відповідно, контролером АТ "МІЖНАРОДНИЙ РЕЗЕРВНИЙ БАНК" є опосередковано через Публічне акціонерне товариство "Сбєрбанк Росії" російська федерація, яка є державою-агресором та здійснює військову агресію стосовно держави Україна (а.с. 145-164).

В силу п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд має звернути увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, -чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування. З урахуванням зазначеної в заяві мети, суд визначає коло осіб, які можуть бути залучені до участі у справі.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо їх встановлення не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 15.04.2020 р. в аналогічній справі № 302/991/19.

Враховуючи вище викладенен, а також той факт, що заявником не зазначено відповідної мети встановлення даного факту, тобто від даного факту, які саме залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника та не доведено його встановлення в інший спосіб, з огляду на заявлені вимоги , в тому числі не доведено, що чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення даного факту. Крім цього, суд також бере до уваги ті пояснення представника заявника, що між заявником та заінтересованою особою існує певний спір, та заінтересована особа не дотримується відповідного законодавство на території росії.

Оцінюючи досліджені докази в сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 293, 315, 258-259, 265, 268, 354, 141 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 , заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Сбєрбанк Росії» про встановлення факту, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення 05 червня 2023 року, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кисіль О.А.