Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року

м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Харабадзе К. Ш.,

за участю секретаря - Гаврись В.В.,

Справа № 545/4092/23

Номер провадження № 2/545/3365/23

позивач ОСОБА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»»

третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

у с т а н о в и в :

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. відкрито виконавче провадження № 64763142 з примусового виконання виконавчого напису, вчинено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. № 97086 від 20.11.2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» заборгованості. Вважає, що виконавчий напис вчинено із порушення норм чинного законодавства, оскілки вчинення виконавчого напису можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідчен6ого договору. Крім того, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та дотримання стягувачем вимог Закону щодо трирічного строку подання вимоги про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення по кожному окремому щомісячному платежу. Позивачка не була повідомлена належним чином за 30 днів про заборгованість та необхідність її погашення. На підставі вищевикладеного, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 97086 вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем від 20.11.2020 року щодо звернення стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 18012,00 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник адвокат Грибовод В.В. у судове засідання не з`явились, представник позивача в наданій суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності та відсутності позивача.

Представник відповідача Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Профіт Капітал» в судове засідання не з`явився, надав суду заперечення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, в якому зазначив, до позовної заяви ОСОБА_2 долучив ордер на надання правничої допомоги серії ВМ № 1012073 ОСОБА_1 на підставі договору про надання правничої допомоги № 20/10-23 від 20.10.2023 року, проте, вказаний договір відсутній в матеріалах справи. Відтак, за відсутністю договору про надання правничої допомоги Позивачу, по справі яка стосується ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не підлягає виконанню, не можливо визначити чи укладався останній, саме для надання правничої допомоги ОСОБА_1 , зокрема у справі за позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не під виконанню. Як доказ понесення витрат на правничу допомогу представник позивача, додає до матеріалів Акт прийняття-передачі виконаних робіт, за яким загальна вартість наданих послуг адвоката складає 10 000,00 гри., а саме: падання усної консультації - 2 год.; попереднє опрацювання, матеріалів - 3 год.; опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини. Формування правової позиції - 1 год.; підготовка процесуальних документів по справі (позовна заява, клопотання, адвокатські запити тощо) - 4 год. Між тим, в пунктах 2-3 доданого Акту прийняття-передачі виконаних представник Позивача зазначає таку послугу як «попереднє опрацювання матері, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини. Формування прав позиції», неможливо розцінити як надання професійної правничої допомоги у справі була надана клієнту, оскільки виокремлення адвокатом таких послуг як самостійного і адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката зі «складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Відтак, час витрачений на ці Послуги не повинен враховуватися та бути виключений із загальної вартості наданих адвокатом Грибоводом В.В. послуг правничої допомоги. Зазначив, що вартість витрат на професійну правничу допомоги є суттєво завищеною та неспівмірною фактично наданим послугам. Зокрема, складання позовної заяви (немайнового характеру), що містить в собі загальні норми права, складена адвокатом, який має вищу юридичну освіту, володіє спеціальними знаннями та коштує 10 000,00 гривень - значно завищені відносно складності справи, яка не потребує спеціальних знань.

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить до такого.

Судом встановлено, що 20.11.2020 було вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова Коспанія «Онлайн Фінанс», якому ТОВ «ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020, якому ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 28/1118-01 від 28.11.2018, за Кредитним договором 489003694 від 13.03.2020 укладеного між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ОСОБА_1 заборгованість в сумі 18 012,00 гривень.

Приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. відкрите виконавче провадження ВП № 64763142 з примусового виконання виконавчого напису № 97086 виданого 20.11.2020, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_3 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» 18 012 гривень 00 копійок.

За загальними правилами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених у ч.1 ст.16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Правові позиції Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19), зазначають на те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Так, відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" від 2 вересня 1993 року № 3425-XII та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595(далі Порядок № 296/5).

Пунктом 19 ст. 34 Закону № 3425-XII визначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія.

Процедура вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачена Главою 14 Закону № 3425-XII та Главою 16 розділу ІІ Порядку.

За статтею 87 Закону № 3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 (далі Перелік №1172).

У статті 88 Закону № 3425-XII визначені умови вчинення виконавчих написів, за якими нотаріус вчиняє виконавчі написи:

- якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

- за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Зазначені умови вчинення виконавчого напису також містяться і в пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку № 296/5.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку № 1172. При цьому цей Перелік № 1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі № 3425-XII та Порядку № 296/5.

В подальшому, Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 26.11.2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Цією постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" Переліку № 1172 та доповнено його новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Дана постанова надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, вказану постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін, а Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Отже, чинна редакція Переліку № 1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

Матеріали справи свідчать, що нотаріально посвідчений договір між сторонами не укладався.

Не зважаючи на вказані обставини, відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору та те, що судовим рішенням 22 лютого 2017 року були скасовані зміни до Переліку № 1172 в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, не пересвідчився у безспірності пред`явленої до стягнення заборгованості та не витребував необхідних документів у стягувача, третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинив виконавчий напис.

Таким чином, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Щодо вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає на таке.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 3 ,4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат на професійну правничу допомогу покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами/ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України/.

Судом встановлено, що між позивачем та адвокатським бюро «Віталія Грибовода» в особі керуючого Віталія Грибовода 20.10.2023 укладено договір про надання правової допомоги № 20/10-23.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 до договору про надання правової допомоги № 20/10-23 від 20.10.2023 клієнт зобов`язується сплатити гонорар в розмірі 1000 грн. за фактично витрачену годину роботи.

Згідно акті приймання - передачі виконаних робіт від 27.10.2023 сторони погодили повне виконання послуг адвоката: надання усної консультації 2 години, попереднє опрацювання матерів 3 години, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, формування правової позиції 1 година, підготовка процесуальних документів по справі (позовна заява, клопотання, адвокатські запити тощо) 4 години. Вартість наданих послуг у сумі 10000 грн. сторонами не заперечується. Вартість наданої правової допомоги сплачена позивачем згідно квитанції серія ББА № 148558 від 27.10.10.2023 в повному обсязі.

Відповідач надав суду клопотання про відмову в задоволенні вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій зазначив, що в пунктах 2-3 доданого Акту прийняття-передачі виконаних представник Позивача зазначає таку послугу як «попереднє опрацювання матері, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини. Формування прав позиції», неможливо розцінити як надання професійної правничої допомоги у справі була надана клієнту, оскільки виокремлення адвокатом таких послуг як самостійного і адвокатської послуги є необґрунтованим та охоплюється діями адвоката зі складання позовної заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Час витрачений на ці послуги не повинен враховуватися та бути виключений із загальної вартості наданих адвокатом Грибоводом В.В. послуг правничої допомоги. Вартість витрат на професійну правничу допомоги є суттєво завищеною та неспівмірною фактично наданим послугам. Зокрема, складання позовної заяви (немайнового характеру), що містить в собі загальні норми права, складена адвокатом, який має вищу юридичну освіту, володіє спеціальними знаннями та коштує 10 000,00 гривень - значно завищені відносно складності справи, яка не потребує спеціальних знань.

Суд враховує, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19).

У постанові від 25.05.2021 у справі №910/7586/19 ВС указав на те, що беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад написання процесуального документу чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок зі вчинення комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта. Отже, участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередня участь у судовому засіданні.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа "Гімайдуліна і інші проти України" від 10.12.2009, справа "Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 02.06.2014, за змістом якої заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, оцінюючи обґрунтованість вимоги позивача, заперечення відповідача в контексті положення частини четвертої статті 137 ЦПК України, тобто щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, витраченим на їх виконання, з огляду на визначені практикою ЄСПЛ критерії, вважає, що заявлена позивачем сума є необґрунтованою. При цьому суд частково погоджується з доводами відповідача про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат на професійну правову допомогу позивача з реальним обсягом такої допомоги: надання усної консультації, попереднє опрацювання матерів, опрацювання законодавчої бази, що регулюють спірні відносини, формування правової позиції, підготовки процесуальних документів по справі (позовна заява, клопотання, адвокатські запити тощо) та визначення доказів, якими вона обґрунтовується, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді першої інстанції та тривалість судових засідань), критерію реальності таких витрат.

Враховуючи викладене та те, що заявлений адвокатським бюро «Віталія Грибовода» в особі керуючого адвоката Віталія Грибовода розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката, суд дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, який підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача, з огляду на заперечення останнього, підлягає зменшенню та відшкодуванню у сумі 2500 грн.

У відповідності до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 97086 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 18012 гривень 00 копійки таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу за договором про надання правової допомоги № 20/10-23 від 20.10.2023 у розмірі 2500 /дві тисячі п`ятсот/ гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь держави судовий збір у розмірі 1073 гривні 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

відповідач Товариство з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, б. Верховної Ради, 34, оф. 511

третя особа Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, місцезнаходження за адресою: м. Житомир, вул. Бердичівська, буд. 35

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ