КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 367/4740/22 Головуючий у суді першої інстанції: Котлярова І.Ю.
Номер провадження: 22-ц/824/1930/2023 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

розглянув у порядку письмового провадження в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 лютого 2022 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2021 року Акціонерне товариств «Креді Агріколь Банк»(далі - позивач, АТ «Креді Агріколь Банк», банк) звернулось в вишгородський районний суд Київської області із вказаним позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 (далі - відповідач) заборгованість за договором про надання банківських послуг № 599107/3677430 від 06.06.2019 року у загальному розмірі 48 698,47 грн., яка складається із простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 46 013,30 грн., нарахованих відсотків за користування кредитом - 378,19 грн., прострочених відсотків - 2 306,98 грн.

Позовні вимоги обгрунтовувало тим, що 06.06.2019 року між Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання банківських послуг № 599107/3677430, за яким, відповідно до заяви про надання банківських послуг «Кредитна картка» розмір кредитного ліміту на картрахунку встановлюється у розмірі 42 600,00 грн. зі сплатою відсотків за ставкою 30 % річних (фіксована) строком на 24 місяці. Банком зобов`язання за договором виконано, що підтверджується відміткою банку про відкриття поточного рахунку та видачі картки, що є невід`ємною частиною договору.

Згідно кредитного договору, відповідач прийняв на себе зобов`язання сплачувати платежі за кредитом, нараховані проценти та комісію щомісячно.

Відповідачем, умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит, відсотки та комісія у встановлені договором строки не сплачені, внаслідок чого, згідно розрахунку заборгованості станом на 25.10.2021 року наявна прострочена заборгованість відповідача за кредитом в сумі 46 013,30 грн., за простроченими відсотками 2 306,98 грн., за нарахованими відсотками 378,19 грн.

Позивач зазначив, що ним, 08.09.2021 року та 11.10.2021 року направлено відповідачу вимоги про погашення заборгованості по кредитному договору, які залишились без виконання.

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 04.02.2022 року, позов Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг № 599107/3677430 від 06.06.2019 року у загальному розмірі 48698 (сорок вісім тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень 47 копійок та судові витрати у розмірі 2270 грн.

Не погодившись із судовим рішеннямВишгородського районного суду Київської області від 04.02.2022 року, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04.02.2022 року скасувати, ухвалити у справі нове судове рішення про відмову АТ «Креді Агріколь Банк»в задоволенні позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, порушення норм матеріального і процесуального права.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що банком не надано пояснень щодо нарахування суми заборгованості, а надані позивачем виписка та розрахунок заборгованості за кредитом є відображенням односторонніх розрахунків позивача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача.

Вказує на ненадання позивачем суду первинних бухгалтерських документів та доказів на підтвердження оформлення та укладення із відповідачем договору про надання банківських послуг.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29.11.2022 року поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04.02.2022 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.11.2022 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

У відзиві на апеляційну скаргу, Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк» доводи апеляційної скарги заперечує, звертає увагу апеляційного суду на надання доказів суду щодо договірних правовідносин між сторонами та належність виписки по особовому рахунку та розрахунку заборгованості до первинних бухгалтерських документів на підтвердження розміру кредитної заборгованості.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем умови кредитного договору своєчасно не виконані, кредит та відсотки у встановлені договором строки не сплачені. Відповідно до виписок з рахунку відповідача, доданих до позову, прострочення зобов`язань за договором виникло станом на 25.10.2021 року, внаслідок чого, відповідач заборгувала позивачу 48 698,47 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 46 013,30 грн., нараховані відсотки - 378,19 грн., прострочені відсотки - 2 306,98 грн. Факт порушення умов договору ОСОБА_1 та сума кредитної заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості, виписками з рахунку відповідача, які додані до позову і відображають повний рух коштів по кредиту. Суд також вказав, що розрахунок заборгованості, ОСОБА_1 жодним чином не спростований, квитанцій на підтвердження часткового погашення заборгованості за кредитним договором суду не надано.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За правилами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

В редакції ч.2 ст. 1050 ЦК України зазначено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Ці норми дають банку підстави для дострокового стягнення всієї заборгованості за кредитним договором.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Частиною 2 ст.1054 ЦК України пердбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 06.06.2019 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання банківських послуг № 599107/3977430, за яким, банк надає на вимогу Клієнта Банківську послугу, а Клієнт приймає Банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі та Правилах відносно такої Банківської послуги (а.с.8).

Також, 14.11.2019 року ОСОБА_1 звернулась до АТ «Креді Агріколь Банк» із заявою про надання Банківської послуги «Кредитна картка» на підставі Договору про надання банківських послуг № 599107/3977430 з розміром кредитної лінії (кредитний ліміт) на суму 42 600 грн., строком дії 24 місяці, процентною ставкою 30% річних із загальною вартістю кредитної лінії 56 840,71грн. ( а.с.9).

В цей-же день, 14.11.2019 року ОСОБА_1 подала банку заяву-анкету на відкриття поточного карткового рахунку та видачу кредитної картки (а.с.10).

Згідно із п.3.1. умов Договору, Правил та Заяви про надання Банківської послуги, банк надає на вимогу Клієнта Банківську послугу, а Клієнт приймає Банківську послугу та зобов`язується належним чином виконувати зобов`язання, що встановлені в Договорі та Правилах відносно такої Банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за отримані Банківські послуги. Кількість Банківських послуг, що надаються за Договором, необмежена. Якість Банківської послуги відповідає стандартам банку та законодавству. Розмір грошових вимог банку визначається на підставі Договору у чітко встановленій сумі або шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії Договору.

Відповідно до п. 6.5 Договору, шляхом підписання договору, клієнт підтверджує, що він в день укладення договору особисто отримав свій примірник договору, з Тарифами Банку ознайомлений і згодний, умови договору йому зрозумілі, з Правилами, що розміщені на офіційному сайті банку ознайомлений, приймає та погоджується з їх положеннями.

Ознайомлення відповідача з умовами кредиту підтверджується також паспортом споживчого кредиту від 03.10.2019 року (а.с.12).

Встановлено, що банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, зарахувавши кредитні кошти на банківську картку на ім`я відповідача, що підтверджується відміткою банку про відкриття поточного рахунку та видачі картки, що є невід`ємною частиною Договору.

Станом на 25.10.2021 року, ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного погашення кредитних коштів та процентів за користування ними не виконала, внаслідок чого у неї перед банком виникла заборгованість у розмірі 48 698,47 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 46 013,30 грн., нараховані відсотки - 378,19 грн., прострочені відсотки - 2 306,98 грн.

Неналежне виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов"язань за кредитним договором та сума кредитної заборгованості підтверджується Договором про надання банківських послуг № 599107/3677430 від 06.06.2019 року, паспортом споживчого кредиту від 03.10.2019 року, заявою про надання банківської послуги «Кредитна картка» від 14.11.2019 року, заявою-анкетою ОСОБА_1 на відкриття поточного (карткового рахунку) та видачу кредитної картки від 14.11.2019 року, випискою з рахунку на ім"я ОСОБА_1 за період з 16.08.2021 рокку по 25.10.2021 року, розрахунком заборгованості по кредиту, наданому ОСОБА_1 .

Колегія суддів вважає, що Вишгородський районний суд Київської області дав вірну правову оцінку доказам неналежного виконання ОСОБА_1 взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.

Встановивши вказані обставини, з врахуванням доказів, наданих сторонами на підтвердження - заперечення позову, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що 06.06.2019 року між банком і ОСОБА_1 було укладено Договір про надання банківських послуг № 599107/3677430 і на підставі якого, за заявою відповідача про надання банківських послуг «Кредитна картка», банком надано ОСОБА_1 кредит на споживчі потреби з розміром кредитної лінії 42 600 грн., строком на 24 місяці та процентною ставкою 30%. Відповідач погодилась із визначеними умовами кредитування, що підтверджується п.6.5 Договорупро надання банківських послуг № 599107/3677430.

Так, як ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання щодо погашення кредиту, відсотків за користування ним, комісії у встановлені Договором строки не виконала, суд на передбачених законом підставах стягнув із неї, на користь банку заборгованість за договором про надання банківських послуг № 599107/3677430 від 06.06.2019 року у загальному розмірі 48 698 (сорок вісім тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень 47 копійок.

Визначений судом розрахунок заборгованості 48 698,47 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 46 013,30 грн., нараховані відсотки - 378,19 грн., прострочені відсотки - 2 306,98 грн. відповідачем в установленому законом порядку не спростовано.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так як рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04.02.2022 року ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права тому підстав для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову в позові при апеляційному розгляді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що позивачем не надано пояснень щодо нарахування суми заборгованості, що надані ним виписка та розрахунок заборгованості за кредитом не є первинними бухгалтерськими документами, а відображають односторонні розрахунки банку, які не є правовою підставою для стягнення відповідних сум і не можуть слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача підлягають відхиленню.

Так, відповідно до п. 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року N 254, виписка з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій. Належність банківської виписки клієнта до первинних документів визначено також Переліком типових документів, затверджених наказом МЮ України № 578/5 від 12.04.2012 року.

Саме до такого висновку прийшов і Верховний Суд при розгляді справи № 554/4300/16-ц із аналогічних правовідносин, зазначивши у постанові від 25.05.2021 року наступне про те, що згідно із зазначеною нормою закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Пунктом 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року N 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Такого ж змісту норма закріплена у п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року N 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій).

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

Банком на підтвердження розміру кредитної заборгованості відповідача надано виписку з рахунку № НОМЕР_1 на ім"я ОСОБА_1 за період з 16.08.2021 року по 25.10.2021 року, розрахунок заборгованості по кредиту, наданому ОСОБА_1 за період з 16.08.2021 року по 25.10.2021 року.

Відповідач вказані письмові докази в установленому законом порядку не спростувала.

Суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України дав вірну правову оцінку вказаним доказам і обгрунтовано прийняв їх до уваги як первинні бухгалтерські документи на підтвердження розміру кредитної заборгованості.

Інші доводи апеляційної скарги на неповне з"ясування обставин, які мають значення для вирішення справи, порушення норм матеріального і процесуального права не заслуговують на увагу, не спростовують висновків суду і не впливають на законність і обгрунтованість рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04.02.2022 року.

При розгляді справи, суд першої інстанції застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини і не допустив порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04.02.2022 року без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 04 лютого 2022 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар