ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2160/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мицик Ю.С.

при секретарях Куцолабській І.А., Осадчуку С.В, Мелещенковій А.С.,

Грицишині А.А., Лузовій І.В., Власенку Д.А.,

учасники справи не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Садівницьке товариство «БДЖІЛКА» Дарницького району міста Києва, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Турчак Світлана Миколаївна, Шоста київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2021 року ОСОБА_1 ( далі - позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), ОСОБА_3 (далі - відповідач 2) про визнання недійсними договорів дарування та визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід, ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складалась з 1/2 частини земельної ділянки площею 0,0622 гектарів, кадастровий номер :90:925:0106, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), земельна ділянка 106 (сто шість), цільове призначення 01.06 - для колективного садівництва та 1/2 частини садового будинку, що розташований за цією ж адресою: АДРЕСА_2 .

За життя ОСОБА_4 розпорядження щодо належного йому майна на випадок своєї смерті не зробив, а тому відкрилася спадщина за законом. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_5 та дружина - ОСОБА_6 .

Батько позивача, ОСОБА_5 , у визначений законом строк звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте 31 березня 2011 року отримав свідоцтво про право власності лише на 1/6 частину квартири, право власності на 1/4 частину земельної ділянки та 1/4 садового будинку не оформив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складалася з 1/4 частини земельної ділянки та 1/4 садового будинку.

Спадкоємцем першої черги ОСОБА_5 є його дочка, ОСОБА_1 , яка є позивачем.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла бабуся позивача після смерті якої відкрилась спадщина.

Також вказує, що після смерті своєї бабусі ОСОБА_6 позивач дізналась про незаконно укладені договори дарування земельної ділянки та садового будинку третім особам, а саме відповідачам у справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках кожному.

Вважає, що земельна ділянка та садовий будинок були набуті ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у шлюбі, а тому є спільним сумісним майном подружжя.

На думку позивача, ОСОБА_6 , розпорядившись земельною ділянкою та садовим будинком в цілому, порушила її право на спадкування після смерті батька ОСОБА_5 .

З урахуванням зазначеного, позивач просила:

- визнати недійсним та скасувати договір дарування садового будинку від 03 серпня 2018 року, посвідченого Турчак Світланою Миколаївною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованим в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 000, відповідно до якого ОСОБА_6 передала в дар ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в рівних частках, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці площею 0,0622 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки :90:925:0106, цільове призначення 01.06 для колективного садівництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки - Для ведення садівництва;

- визнати недійсним та скасувати Договір дарування земельної ділянки від 03 серпня 2018 року, посвідченого Турчак Світланою Миколаївною, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу та зареєстрованим в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно № 000, відповідно до якого ОСОБА_6 передала в дар ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках земельну ділянку кадастровий номер земельної ділянки :90:925:0106, площею 0,0622 гектарів, цільове призначення 01.06 для колективного садівництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення зид використання земельної ділянки - для ведення садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .;

- визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину садового будинку, загальною площею 28,3 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м.. який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці площею 0,0622 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки - :90:925:0106, цільове призначення 01.06 для колективного садівництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки - Для ведення садівництва;

- визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частину ділянки кадастровий номер земельної ділянки - :90:925:0106, площею 0,622 гектарів, цільове призначення 01.06 для колективного садівництва, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки - Для ведення садівництва.

Одночасно з позовом позивачем подано клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 13 грудня 2021 року позовну заяву було залишено без руху. Позивач у зазначений строк усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 17 січня 2022 року у справі було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 23 червня 2022 року витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. належним чином завірену копію договору дарування садового будинку від 03.08.2018, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який розташований на земельній ділянці площею 0,0622 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки - :90:925:0106, цільове призначення - 01.06. для колективного садівництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки - для ведення садівництва; належним чином завірену копію договору дарування земельної ділянки :90:925:0106 площею 0,0622 гектарів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (сто шість), з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та копії документів на підставі яких вчинялися вказані правочини; витребувано від Шостої київської державної нотаріальної контори (01021, м. Київ, вул. Інститутська, 13-А) належним чином завірену копію спадкової справи № 63182383 щодо спадкового майна, що відкрилося після смерті ОСОБА_5 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про право на спадщину за законом, видано у Шостій київській державній нотаріальній конторі 30.03.2011 за реєстром № 2-614 та 2-616).

Ухвалою суду від 23 червня 2022 року у справі виправлено допущену описку в ухвалі суду про витребування доказів.

23 березня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Скрипського Валерія Романовича, надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд відмовити у задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі з огляду на їх необґрунтованість.

Стверджує, що земельна ділянка є особистою приватною власністю ОСОБА_6 , оскільки набута в порядку приватизації, а садовий будинок набутий ОСОБА_6 , як членом Садового товариства «Бджілка». Тому спірні договори дарування є законними та ОСОБА_6 мала право розпоряджатися майном, що належить їй особисто, про що остання зазначала у заявах.

Також вказує на відсутність документів, що свідчать про реєстрацію права власності на частки земельної ділянки та садового будинку за ОСОБА_5 , на відсутність доказів, що підтверджують позицію позивача та незаконність проведення оцінки спірного майна.

Того ж дня, від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Скрипського Валерія Романовича надійшло клопотання про зупинення провадження у справі, до вирішення Дарницьким районним судом міста Києва іншої справи №753/7560/21 за позовом ОСОБА_6 (правонаступник: ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Садівницьке товариство «БДЖІЛКА» Дарницького району м. Києва, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Турчак Світлана Миколаївна про визнання недійсними договорів дарування.

10 червня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Скрипського Валерія Романовича, надійшла заява про застосування наслідків пропущення строку позовної давності.

27 червня 2022 року від представника відповідача ОСОБА_2 , надійшло клопотання про долучення до справи повноважень на представництво відповідача ОСОБА_3 .

14 липня 2022 року на адресу суду від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. надійшли копії договорів дарування та копії всіх документів на підставі яких вчинялись спірні правочини.

29 листопада 2022 року від адвоката Кравинської Ю.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про залишення без розгляду позову в частині вимог, про визнання недійсним та скасування договору дарування садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (сто шість), посвідченого 03.08.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М., визнання недійсним та скасування договору дарування земельної ділянки площею 0,0622 гектарів, кадастровий номер :90:925:0106, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ), земельна ділянка 106 (сто шість), цільове призначення 01.06 - для колективного садівництва, посвідченого 03.08.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М.

Крім того, представник позивача просила зупинити провадження у вказаній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 753/7560/21, що перебуває в провадженні Дарницького районного суду м. Києва.

Ухвалою суду від 01 грудня 2022 року позов ОСОБА_1 в частині вимог про визнання недійсним та скасування договору дарування садового будинку за адресою: АДРЕСА_2 (сто шість), посвідченого 03.08.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М., визнання недійсним та скасування договору дарування земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ), земельна ділянка 106 (сто шість), посвідченого 03.08.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Турчак С.М. - залишено без розгляду та зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 753/7560/21, що перебуває в провадженні Дарницького районного суду м. Києва.

10 липня 2023 до суду надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Скрипського Валерія Романовича про поновлення провадження у справі, у зв`язку із набранням законної сили судовим рішенням у справі № 753/7560/21.

Ухвалою суду від 10 липня 2023 року провадження у справі поновлено, призначено справу в підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 09 серпня 2023 року у справі закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

20 жовтня 2023 року від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

08 листопада 2023 року від представника відповідача ОСОБА_2 , адвоката Скрипського Валерія Романовича надійшла заява про розгляд справи без його участі та без участі відповідача, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив від сторін не надходили.

Садівницьке товариство «БДЖІЛКА» Дарницького району міста Києва, Шоста київська державна нотаріальна контора, як треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, не скористались своїм правом на надання пояснень.

В судове засідання учасники справи не з`явилася, про розгляд справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_7 одружилися 05 квітня 1960 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 05.04.1960 року.

Під час реєстрації шлюбу ОСОБА_8 взяла прізвище чоловіка - ОСОБА_9 .

У подружжя ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 04.04.1962 року.

У 1993 році ОСОБА_6 набула право власності на садовий будинок на підставі Довідки, виданої Садовим товариством «Бджілка» 28 січня 1993 року за №39/93, яке зареєстроване у Київському бюро міському технічної інвентаризації на праві особистої власності 5 квітня 1993 року та записано в реєстрову книгу №2 за реєстровим №889.

У 2001 році ОСОБА_6 набула право власності на земельну ділянку площею 0,0622 гектарів, кадастровий номер :90:925:0106 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, ІІ-КВ № 134417, виданого Київською міською радою 03 травня 2001 року на підставі рішення Київської міської ради від 08 червня 2000 р. № 149-9/870.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 25.09.2010 року. Після смерті останнього відкрилася спадщина.

03 серпня 2018 року ОСОБА_6 уклала договори дарування відповідно до яких подарувала відповідачам по 1/2 частині садового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (сто шість) та по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,0622 га., розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (сто шість) кожному.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 14 травня 2018 року. Після смерті останнього відкрилася спадщина.

Відповідно до копії свідоцтва про народження позивач ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину від 05 грудня 2018 року, ОСОБА_1 успадкувала після смерті батька ОСОБА_5 1/4 частку квартири АДРЕСА_3 .

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 03.08.2021 року. Після смерті останньої відкрилася спадщина.

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину від 23 червня 2022 року, ОСОБА_1 успадкувала після смерті баби ОСОБА_6 3/4 частки квартири АДРЕСА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 392 ЦПК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Стаття 1216 ЦК України вказує, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, як зазначено у ст.1218 ЦК України.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, ухвала суду від 23 червня 2022 року про витребування доказів декілька разів була направлена на адресу Шостої київської державної нотаріальної контори та отримана представником третьої особи.

Станом на 08 листопада 2023 року ухвала суду від 23 червня 2022 року в частині витребування доказів не виконана, про неможливість її виконання суду не повідомлено.

Позивач не надала суду інших доказів, на підставі яких можна встановити склад спадкового майна померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року у справі № 753/7560/21, провадження № 2/753/2029/23 в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 (правонаступник: ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Садівницьке товариство «БДЖІЛКА» Дарницького району м. Києва, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Турчак Світлана Миколаївна про визнання недійсними договорів дарування, відмовлено.

Рішення у справі № 753/7560/21 набрало законної сили 29 травня 2023 року.

За заявленими вимогами у справі № 753/7560/21 позивач просила визнати недійсними договори дарування садового будинку від 03 серпня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_6 передала в дар ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в рівних частках садовий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та земельної ділянки від 03 серпня 2018 року, відповідно до якого ОСОБА_6 передала в дар ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в рівних частках земельну ділянку з кадастровим номером :90:9250106, цільове призначення 01.06 для колективного садівництва, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення, для використання земельної ділянки - для ведення садівництва, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 4 ст. 84 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вищевказаним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 20 квітня 2023 року у справі № 753/7560/21 встановлено, що при укладенні оспорюваних правочинів ОСОБА_6 не помилялась щодо природи останніх, прав та обов`язків сторін і та обставина, що сторони правочинів домовились про подальше користування майном у тому ж режимі як і до часу укладення правочинів; правочини укладені у письмовій формі із зазначенням усіх їх істотних умов, підписані дарувальницею та обдарованими особисто, нотаріально посвідчені. Зміст договору відповідає вимогам закону. Дієздатність дарувальниці перевірена нотаріусом. Форма правочину дотримана.

Судом встановлено, що на час розгляду справи, договори дарування спірних земельної ділянки та садового будинку не розривалися і недійсними в судовому порядку не визнавалися.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України).

Разом з тим стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц.

Виходячи із презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України, частина третя статті 215 ЦК України), обов`язок доказування недійсності правочину покладається на сторону, яка його оспорює.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 522/23819/15-ц.

За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі.

Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі № 362/3705/20.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частина друга статті 83 ЦПК України).

Враховуючи, що на підставі договорів дарування право власності на спірне майно перейшло до відповідачів, виходячи із презумпції правомірності правочину, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на 1/4 частину садового будинку, загальною площею 28,3 кв.м., житловою площею 20,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та 1/4 частину земельній ділянці площею 0,0622 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки - :90:925:0106.

Таким чином, оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку у сукупності, суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає що вимоги позову не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Щодо застосування наслідків пропущення строку позовної давності.

Виходячи з вимог ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем. А отже, відмова в задоволенні позову у зв`язку з відсутністю порушеного права не потребує зазначення у рішенні суду висновку щодо вирішення питання спливу позовної давності як додаткової підстави для відмови в задоволенні позову.

Загальні положення застосування позовної давності також викладені у наступних постановах: № 522/1029/18 (14-270цс19); № 522/2110/15-ц (14-247 цс 18) /п. 61; № 522/2201/15-ц (14-179 цс 18) /п. 61/; № 522/2202/15-ц (14-132цс18) /п. 61/; № 372/1036/15-ц (14-252цс18);№ 904/10956/16 (12-90гс19); № 183/1617/16 (14-208 цс 18) /п.п. 73/; № 911/1437/17 (12-226гс18) /п. 76/.

Оскільки суд відмовляє у задоволенні позову за безпідставністю, тому не дає оцінки заяві про застосування строку позовної давності.

На підставі викладеного та керуючись 1-13, 17, 18, 76-82, 89, 133, 137, 141, 242, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Садівницьке товариство «БДЖІЛКА» Дарницького району міста Києва, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Турчак Світлана Миколаївна, Шоста київська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 04.12.2023.

Суддя: МИЦИК Ю.С.