Провадження № 2/734/647/23 Справа № 734/2499/23
У Х В А Л А

іменем України

06 грудня 2023 року смт Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

секретар судових засідань Проценко М.А.,

із участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача адвоката Кравчука О.А., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача адвоката Кір`якова А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору поставки та стягнення авансового платежу,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про розірвання договору поставки та стягнення авансового платежу у Козелецький районний суд Чернігівської області звернувся ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 заявив позовні вимоги про розірвання Договору поставки від 17 лютого 2022 року № 17-02-2022/2, укладеного між ОСОБА_1 і Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 , на поставку Серверу Canaan Avalon Miner 1066 50 Th/s, із блоком живлення, стан б/у, у кількості 1шт; стягнення з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми попередньої оплати в розмірі 1900.00 доларів США, що еквівалентна 69480.34 гривні, сплаченої за Договором поставки від 17 лютого 2022 року № 17-02-2022/2, на поставку Серверу Canaan AvalonMiner 1066 50 Th/s, із блоком живлення, стан б/у, у кількості 1 шт.

За ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 22 червня 2023 року відкрите провадження у цивільній справі і прийнята позовна заява до розгляду.

За ухвалою від 13 жовтня 2023 року Козелецького районного суду Чернігівської області закрите підготовче провадження у цивільній справі та призначена справа до судового розгляду по суті.

Вислухавши позиції позивача ОСОБА_1 , представника позивачаадвоката Кравчука О.А., відповідача ОСОБА_2 , представника відповідачаадвоката Кір`якова А.С., дослідивши надані сторонами докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначені правовими нормами ст. 20 ГПК України. За змістом п. 1 ч. 1 цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Згідно з п. 6 ч. 1 статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи-підприємці.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності в порядку, встановленому законодавством.

Під господарською діяльністю потрібно розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватися і без мети одержання прибутку (некомерційна діяльність) (ч.ч. 1 і 2 ст. 3 ГК України).

Відповідно до частини першої статті 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом.

Згідно зі ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ч.ч. 1 і 3 ст. 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу (правові норми про державну реєстрацію суб`єкта господарювання). Громадянин може здійснювати підприємницьку діяльність безпосередньо як підприємець або через приватне підприємство, що ним створюється.

У ст. 26 ЦК України закріплено про те, що всі фізичні особи є рівними у здатності мати цивільні права та обов`язки. Фізична особа здатна мати усі майнові права, що встановлені цим Кодексом, іншим законом. Фізична особа здатна мати інші цивільні права, що не встановлені Конституцією України, цим Кодексом, іншим законом, якщо вони не суперечать закону та моральним засадам суспільства. Фізична особа здатна мати обов`язки як учасник цивільних відносин.

Згідно з ч.ч. 1 і 2 ст. 50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Правовими нормами ст. 51 ЦК України визначено, що до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур, за жодних умов не втрачає і не змінює свого статусу фізичної особи, якого вона набула з дня народження, а лише набуває до нього нової ознаки - підприємця. При цьому правовий статус «фізична особа-підприємець» сам по собі не впливає на будь-які правомочності фізичної особи, зумовлені її цивільною правоздатністю і дієздатністю, та не обмежує їх. Правовий статус «фізична особа-підприємець» надає людині з повною цивільною дієздатністю право займатися підприємницькою діяльністю. Набуття такого статусу не позбавляє людину, як учасника суспільних відносин, статусу фізичної особи. Цивільні права й обов`язки фізичної особи набуваються і здійснюються у порядку реалізації цивільної дієздатності цієї особи.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Отже, суб`єктом за договором поставки має бути продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність. Покупець має право використовувати товар, отриманий за договором поставки, у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних із особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням. За вказаним договором покупцем також може бути фізична особа, яка не здійснює підприємницької діяльності.

У судовому засіданні встановлено, що 17 лютого 2022 року між фізичною особою ОСОБА_1 (покупцем) і Фізичною-особою підприємцем ОСОБА_2 (постачальником) укладений Договір поставки № 17-02-2022/2. Згідно з п. 1.1 цього Договору на умовах цього Договору постачальник зобов`язується передати у власність покупця товари для комерційного використання, визначені в п. 1.2 Договору, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар на умовах цього Договору. У п. 1.2 цього Договору значиться: найменування та характеристики товару - Сервер Canaan AvalonMiner 1066 50 Th/s, із блоком живлення, стан б/у; кількість та одиниця виміру 1 шт; еквівалент ціни за одиницю виміру у доларах США 2700.00; еквівалент вартості у доларах США 2700.00; ціна за одиницю виміру у гривні 76221.00; вартість у гривні 76221.00. Згідно з п. 7.6 і п. 7.6.1 вказаного договору покупець визнає, погоджується та повідомляє, що товар, визначений у п. 1.2 Договору, придбавається для комерційного використування, а не для задоволення особистих потреб. Сторони досягли згоди, що правовідносини щодо реалізації товару не ругулюються Законом України «Про захист прав споживачів», оскільки товар призначений виключно для комерційного використання.

Позивач ОСОБА_1 пояснив про те, що товар, визначений у п. 2.1 цього Договору, мав намір придбати з метою використання у майнінгу та отримання прибутку. Сторони стверджують про те, що оспорюваний договір є дійсним.

Між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 виникли спірні правовідносини, що пов`язані з виконанням Договору поставки № 17-02-2022/2, укладеного 17 лютого 2022 року. Такі спірні правовідносини є господарсько-правовими, оскільки пов`язані зі здійсненням підприємницької діяльності (згідно з умовами вказаного Договору Сервер Canaan AvalonMiner 1066 50 Th/s, із блоком живлення, стан б/у, визначений виключно для комерційного використання). Заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За викладених обставин суд вважає, що провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору поставки та стягнення авансового платежу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України необхідно закрити, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 256 ЦПК України якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі. У разі надходження до суду справи, що підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства, після закриття провадження Верховним Судом чи судом апеляційної інстанції в порядку господарського чи адміністративного судочинства, провадження у справі не може бути закрите з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Позивачеві ОСОБА_1 необхідно роз`яснити про те, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Керуючись ст.ст. 19, 255, 256, 258-261 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору поставки та стягнення авансового платежу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, - у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Роз`яснити позивачеві ОСОБА_1 про те, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Козелецький районний суд Чернігівської області до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали суду.

Суддя