Справа № 159/139/17 Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О.
Провадження № 22-ц/802/532/23 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

з участю секретаря судового засідання - Савчук О. В.,

представника стягувача - Мельник В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строків його пред`явлення на примусове виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою стягувача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2023 року Акціонерне товариство комерційний банк (далі - АТ КБ) «Приватбанк» звернулося до суду із зазначеною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що 06 березня 2017 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області у цивільній справі № 159/139/17 ухвалено судове рішення, яким з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «Приватбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 11 370 грн 99 коп. та судові витрати у розмірі 1 378 грн. Рішення суду набрало законної сили.

Стягувач зазначав, що при підготовці виконавчого документа для направлення до органів державної виконавчої служби виконавчий лист було втрачено. Пошуки не призвели до позитивного результату. Вказаний виконавчий документ відсутній, як в АТ КБ «Приватбанк», так і у відділі державної виконавчої служби, що свідчить про те, що він був втрачений.

Ураховуючи наведене, стягувач АТ КБ «Приватбанк» просило суд видати дублікат виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області у цивільній справі № №159/139/17, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 370 грн 99 коп. та судових витрат у розмірі 1 378 грн, а також поновити строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2023 року у задоволенні заяви АТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі стягувач АТ КБ «Приватбанк», покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його заяву задовольнити.

Відзиву на апеляційну скаргу боржник не подавав.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представника стягувача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про задоволення заяви, виходячи з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 березня 2017 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області у цивільній справі №159/139/17 ухвалено рішення суду, яке набрало законної сили 24 квітня 2017 року та яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто 11 370 грн 99 коп. заборгованості за кредитним договором, а також 1 378 грн судових витрат (а.с.54, 55).

На виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист.

Як вбачається з відповіді в. о. начальника Ковельського відділу державної виконавчої служби у Ковельському районі Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13 січня 2023 року, згідно інформації, що міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень з відкритим доступом на сайті встановлено, що у відділі було зареєстровано виконавче провадження № 59179195 з примусового виконання виконавчого листа Ковельського міськрайонного суду по справі № 159/139/17 від 05 травня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 12 748 грн 99 коп. боргу на користь АТ КБ «Приватбанк». 21 жовтня 2019 року виконавче провадження № 59179195 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна). Виконавчий документ з копією постанови скеровано до АТ КБ «Приватбанк». Стягувачу встановлений строк для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання до 21 жовтня 2022 року. Повторно на виконання до відділу вищевказаний виконавчий документ не надходив (а.с.67 зворот).

Звертаючись до суду з цією заявою, АТ КБ «Приватбанк» свої вимоги обґрунтовувало ненадходженням постанови про завершення виконавчого провадження та виконавчого документа від органів державної виконавчої служби, тобто втрату його оригіналу при пересилці, що стало наслідком пропуску строку для повторного пред`явлення його до виконання, тобто з поважних причин та є підставою для його поновлення.

Згідно із пп. 17.4 п. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Статтею 433 ЦПК та ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років (частини 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про неповажність причин пропуску стягувачем строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, відмовив у його поновленні та видачі дубліката виконавчого документа.

Так, свої висновки суд обґрунтовував тим, що з відповіді державної виконавчої служби встановлено, що 21 жовтня 2019 року виконавче провадження № 59179195 завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна) та повернуто виконавчий лист до АТ КБ «Приватбанк», однак, до суду з вказаною заявою стягувач звернувся лише 08 березня 2023 року, тобто після закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. При цьому будь-яких інших належних та допустимих доказів наявності об`єктивних та непереборних для стягувача обставин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, останнім надано не було, стягувач не виявив належної зацікавленості у реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду.

Однак з такими висновками суду не можна погодитись.

26 березня 2022 року набрав чинності Закон від 15 березня 2022 року №2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», який доповнено пунктом 10-2, згідно якого, зокрема, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Починаючи з 24 лютого 2022 року і до 18 серпня 2023 року в Україні запроваджений воєнний стан (02 травня Верховною Радою України прийнятий Закон (реєстр. № 9259), яким затверджено Указ Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»).

Отже, наведене свідчить, що у зв`язку із запровадження в Україні воєнного стану встановлений для стягувача строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання до 21 жовтня 2022 року не пропущений. Суд першої інстанції на вказану обставину уваги не звернув та дійшов помилкового висновку, що стягувач пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності встановленої законом.

У частинах 1, 3 ст. 431 ЦПК України закріплено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Виконавчий лист, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

У постанові Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі №2-1316/285/11 (провадження № 61-34св21) зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 09 жовтня 2019 року у справі № 2-6471/06, від 03 лютого 2021 року у справі №643/20898/13-ц, 23 червня 2021 року у справі № 2-162/12 (провадження №61-14111св20).

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили.

Отже, необхідними умовами для видачі судом дубліката виконавчого листа є, по-перше, його втрата, факт якої має бути підтверджений відповідними документами, а по-друге, звернення із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ураховуючи наведені правові норми, правові висновки Верховного Суду та встановлені у справі обставини, колегія суддів доходить висновку, що оригінал виконавчого листа у цій справі було втрачено, оскільки відомості про направлення та вручення такого листа стягувачу відсутні, строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущений, у зв`язку з чим наявні підстави для видачі його дубліката.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а його висновки не відповідають обставинам справи, тому з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, його необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву АТ КБ «Приватбанк» про видачу дубліката виконавчого листа задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційним судом у цій справі ухвалюється нове судове рішення про задоволення заяви АТ КБ «Приватбанк», тому на його користь з боржника ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені стягувачем судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви у розмірі 80 грн 52 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 2 684 грн, а всього 2 764 грн 52 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу стягувача Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити.

Ухвалу Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 березня 2023 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Заяву задовольнити частково.

Видати дублікат виконавчого листа щодо примусового виконання заочного рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2017 року у справі № 159/139/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 11 370 гривень 99 копійок і відшкодування судових витрат у розмірі 1 378 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання заяви та апеляційної скарги у розмірі 2 764 (дві тисячі сімсот шістдесят чотири) гривні 52 копійки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді: