Дата документу 07.12.2023
Провадження № 2/334/3964/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року

Суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Ісаков Д.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Завод «Запоріжавтоматика» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства «Завод «Запоріжавтоматика» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з позову позивач заявляє дві позовні вимоги майнового характеру про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Завод «Запоріжавтоматика» на його користь заборгованість по заробітній та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

У постанові № 6-1121цс16 від 30.11.2016 року Верховний Суд України зазначив, що таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

У позові позивач зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. За таких підстав, пільги передбачені Законом України «Про судовий збір» не поширюються на позовні вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Відповідно п.п. 2 п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується в розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1073,60 гривень) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (13420,00 гривень).

Отже, позивачу необхідно сплатити судовий збір за позовні вимоги майнового характеру в розмірі 1% ціни позову виходячи із заявленої суми - 20488,50 гривень, яка становить 1073,60 гривень та надати суду оригінал документу про сплату судового збору.

Разом з цим, згідно з правовою позицією, яка викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 року (справа № 910/4518/16), середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (середній заробіток за час вимушеного прогулу) не входить до структури заробітної плати. З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - в справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями: 177, 185, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Завод «Запоріжавтоматика» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за час затримки розрахунку - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків.

Роз`яснити положення частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У випадку невиконання ухвали заява вважається неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ісаков Д.О.