Єдиний унікальний номер 725/8970/23
Номер провадження 2-о/725/331/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді Піхало Н.В.

за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Чернівецька міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці із вищевказаною заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В обгрунтування поданої заяви вказувала, що за життя ОСОБА_2 , а саме 15.02.2002 року вона та її чоловік придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , та після купівлі квартири вона разом із чоловіком зареєстрували своє місце проживання за вказаною адресою.

В подальшому, 27.09.2005 року за нею було оформлено право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , у зв'язку з чим вона зареєструвала своє місце проживання за вказаною адресою. Однак, фактично вона зі своїм чоловіком весь час проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 .

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, зокрема на квартиру АДРЕСА_3 .

11 липня 2023 року вона звернулася до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Новосельської І.Л. із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, у відкритті спадкової справи було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини у шість місяців, встановленого ст.1270 ЦК України, та не надала документів, які б свідчили про те, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і таким шляхом прийняла спадщину, а тому вчинення такої нотаріальної дії як видача свідоцтва про право на спадщину за таких обставин суперечить чинному законодавству України.

Разом з тим посилаючись на те, що вона з 19.09.1992 року перебувала у шлюбі з померлим ОСОБА_2 та з 2003 року разом із чоловіком фактично проживали за адресою: АДРЕСА_1 , просила встановити факт постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , на час його смерті.

У судове засідання заявниця, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи не з`явилася. Від її представника ОСОБА_3 через канцелярію суду надійшла заява, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Від представника заінтересованої особи ОСОБА_4 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, та просила ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи, з 19 вересня 1992 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі(а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік заявниці ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернівці Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) а.с. 6)), після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема на квартиру АДРЕСА_4 .

При цьому, з матеріалів справи убачається, що 15 лютого 2002 року, у період перебування в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , останній на підставі договору купівлі-продажу набув у власність квартиру АДРЕСА_4 (а.с.9).

Після набуття вищевказаної квартири, заявницею та її чоловіком було зареєстровано місце проживання у вищевказаній квартирі.

В подальшому, згідно витягу з Державного реєстру, 27.09.2005 року за заявницею зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , та як вказує вона у поданій заяві, за вищевказаною адресою зареєстровано й місце її проживання.

Разом з тим, фактично заявниця зі своїм чоловіком з 2003 року та на час смерті ОСОБА_2 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується актом КП «Містосервіс» від 24 липня 2023 року (а.с.11).

Також встановлено, що заявниця, як дружина померлого, належить до першої черги спадкоємців за законом. Крім неї, спадкоємцями за законом, є мати померлого ОСОБА_5 , та діти померлого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які спадщину після смерті ОСОБА_2 не прийняли.

11 липня 2023 року заявниця ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Новосельської І.Л. із заявою про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак, у відкритті спадкової справи їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини у шість місяців, встановленого ст.1270 ЦК України, та не подання інших документів, які б свідчили про те, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і таким шляхом прийняла спадщину (а.с.8).

Так, відповідно до вимог ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до вимог ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

При цьому, відповідно до роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ст.1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Дослідженими матеріалами справи встановлено, щоОСОБА_1 з 19.09.1992 року перебувала у шлюбі з померлим ОСОБА_2 , та разом із чоловіком фактично проживали за адресою: АДРЕСА_1 , хоча місце її реєстрації зазначено за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки за нею було оформлено право власності на будинок.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання заявника разом зі разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини за адресою:по АДРЕСА_1 , приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час його смерті, за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало