справа 278/1839/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Євгена Татуйка, розглянув заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,--

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із даною заявою згідно якої просила видати судовий наказ щодо стягнення зі ОСОБА_2 аліментів на її користь на утримання малолітнього ОСОБА_3 та повнолітньої ОСОБА_4 , яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення малолітньою дитиною повноліття та до закінчення повнолітньою дитиною навчання.

Нормами законодавства зазначені правовідносини врегульовано наступним чином.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 161 ЦПК України).

Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб (п. 4 ч. 1 чт. 161 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу (п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України).

Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами процесуального законодавства України, якими врегульовано вказані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для видачі судового наказу, з огляду на те, що заявлені ОСОБА_1 вимоги не відповідають положенням п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, зокрема, в частині видачі судового наказу про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Суд звертає увагу заявниці на те, що така вимога може бути розглянута судом виключно у рамках позовного провадження, оскільки приписи п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України стосуються аліментів на утримання дітей, тобто, у розумінні ч. 1 ст. 6 СК України, осіб які не досягнули повноліття. Водночас, зважаючи на обраний заявницею спосіб захисту прав суд також позбавлений можливості видати судовий наказ в частині вимог щодо неповнолітньої дитини, оскільки ОСОБА_1 заявила вимогу про стягнення аліментів у розмірі 1/3 заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення малолітньою дитиною повноліття та до закінчення повнолітньою дитиною навчання. Враховуючи наведене, суд не може здійснити поділ заявлених вимог і видати судовий наказ виключно в частині, що стосується неповнолітньої дитини сторін.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 161, 165 ЦПК України, суд,--

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у видачі судового наказу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Повне рішення складено 5 червня 2023 року.

Суддя Євген Татуйко