Провадження № 2/337/394/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Дитяткової А.Г. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_1 ) до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради (місце знаходження: м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206), про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2023р. ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, в якому просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті її бабці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці.

Позов мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабця ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 27.02.2010р. державним нотаріусом восьмої Запорізької державної нотаріальної контори Котькорло В.А., зареєстровано в реєстрі за № 1-149, відповідно до якого заповіла все своє майно, в тому числі квартиру АДРЕСА_2 , позивачці. У встановлений законом строк після відкриття спадщини, позивачка не встигла звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з тим, що у зв`язку з оголошеннями воєнного стану на території України, 04.03.2022р. їй з неповнолітніми дітьми довелося виїхати за межі країни задля уникнення небезпеки. Повернувшись в Україну вона дізналась про заповіт та звернулась до нотаріальної контори де дізналась, що нею вже пропущений строк для прийняття спадщини. Вважає, що пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, тому звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 01.02.2023р. у справі за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання.

23.02.2023р. від представника відповідача Запорізької міської ради до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що спадщина після смерті ОСОБА_3 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином, строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , з урахування його зупинення на чотири місяці у зв`язку з воєнним станом в Україні відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022р. №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», закінчився 28.09.2022р. Доказів, які б свідчили про наявність перешкод для подання заяви про прийняття спадщини позивачкою не надано. Позивачка не була позбавлена можливості звернутись із відповідною заявою про прийняття спадщини до Посольства України у державі її перебування, яке виконує консульські функції, або подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини через засоби поштового зв`язку. Перебування за кордоном не є поважною причиною для визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, просить позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалою суду від 19.04.2023р. підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просить їх задовольнити. Додатково пояснила, що після смерті її бабці ОСОБА_3 інших родичів ближнього ступеня споріднення немає. Батько позивачки та єдиний син ОСОБА_3 - ОСОБА_4 помер у 2020 році. Після початку воєнного стану в Україні та до спливу строку для прийняття спадщини вона намагалась звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті бабці, проте нотаріуси на той час не працювали. При цьому вона вважала, що строк для прийняття спадщини продовжено на весь час воєнного стану. 04.03.2022р. вона разом з дітьми вимушена була виїхати за кордон, оскільки побоювалась за своє життя та життя дітей. В листопаді 2022р. вона приїхала до України та звернулась до нотаріуса з метою подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, але нотаріусом їй було роз`яснено, що спадкову справу завести неможливо у зв`язку з пропуском встановленого ст.1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, після чого вона звернулась до суду з цим позовом.

Представник відповідача Дитяткова А.Г. в судовому засідання позов не визнала з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивачка ОСОБА_1 є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно даних, які містяться у її паспорті громадянина України для виїзду за кордон, 04.03.2022р. вона виїхала за межі України, та повернулась до України в листопаді 2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 3822 від 29.11.2021 року.

Відповідно до копії свідоцтва № НОМЕР_2 про право власності на житло, яке видано 09.09.2002р. Хортицькою районною адміністрацією ЗМР, квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності в рівних долях ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер в м.Запоріжжі.

За життя, 27.02.2010р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Заповіт посвідчений державним нотаріусом восьмої Запорізької державної нотаріальної контори Котькорло В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1-149.

Станом на 10.11.2022р. спадкова справа після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась. Як вбачається з листа приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Буцикіної Л.О. за № 237/01-16 від 10.11.2022р. адресованого ОСОБА_1 , зареєструвати спадкову справу після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не має можливості у зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив строк для її прийняття, встановлений ст.1270 ЦК України та відсутнє підтвердження факту спільної реєстрації.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява подається особисто.

Згідно з ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постановою Кабінету Міністрів України № 209 від 06 березня 2022 року «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» було доповнено Постанову Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» пунктом 3, яким установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Зміни набрали чинності 06.03.2022 року.

24 червня 2022 року Постановою Кабінету Міністрів України № 719 внесені зміни до п.3 Постанови Кабінету Міністрів № 164 від 28 лютого 2022 року «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

Відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів № 164 від 28 лютого 2022 року «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

Так, суд виходить з того, що додатковий строк для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України може бути визначений судом лише у випадку наявності у спадкоємця перешкод для подання заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк і ці обставини визнані судом поважними.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, як правило, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення особою певної дії.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000р. зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку позивачка посилається на те, що з введенням 24.02.2022р. воєнного стану на території України вона 04.03.2022р., тобто до закінчення 6-місячного строку на прийняття спадщини, задля уникнення небезпеки для свого життя та дітей була змушена виїхати за межі України і перебуваючи за кордоном вона не мала можливості направити на адресу нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Про наявність заповіту дізналась після повернення в Україну.

Відповідно до норм чинного в Україні законодавства, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, є обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами) - надзвичайними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання певних зобов`язань.

На засвідчення існування в державі форс-мажорних обставин у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05.30год. 24.02.2022р., Торгово-промислова палата України 28.02.2022р. опублікувала відповідний загальнодоступний лист за №2024/02.0-7.1.

Загальновідомим також є той факт, що з моменту введення воєнного стану було одразу призупинено роботу державних реєстрів, нотаріусів, інших державних органів влади, часткова робота яких відновилася лише через декілька місяців, що унеможливлювало своєчасне звернення позивачки до нотаріуса для оформлення спадщини. Навіть на сьогодні, робота вказаних органів все ще суттєво обмежена через можливі ракетні обстріли, знищення інфраструктури, перебої з електроенергією, Інтернетом (доступом до реєстрів) тощо.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України у листі від 11.07.2022р. № 55476/37.1/32-22 «Щодо деяких питань нотаріату в умовах воєнного стану», воєнні дії є різновидом непереборної сили найбільш критичного порядку. Їх вплив на цивільні відносини часто є настільки масштабним, що норми, які регулюють розгортання таких відносин в умовах мирного часу, під час дії воєнного стану виявляються абсолютно неадекватними реаліям поточного моменту.

Отже, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, враховуючи аргументи та доводи сторін, надані позивачкою у сукупності докази в якості поважності пропуску строку для звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, а також беручи до уваги те, що введення в Україні з 24.02.2022р. воєнного стану, і прийняття у зв`язку з цим Кабінетом Міністрів України постанов, які регулюють роботу нотаріату в умовах воєнного стану, суд вважає, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті бабці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на незначний строк з поважної причини, у неї були поважні обставини, які перешкодили позивачці своєчасно реалізувати право на прийняття спадщини.

Також при вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (ч. 2 ст.1223 ЦК України).

Про свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 28 травня 2021 року у справі N 688/106/20, від 17.12.21 р. у справі № 315/368/19.

На підставі викладеного, виходячи із завдань цивільного судочинства, принципів верховенства права, пропорційності, суд вважає необхідним визначити позивачці ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 - два місяці з моменту набрання цим рішенням законної сили.

Водночас, суд вважає, що обмеження позивачки у прийнятті спадщини буде невиправданим втручанням у її приватну сферу і становитиме для неї надмірний тягар та не забезпечить розумний баланс між інтересами сторін.

Таким чином, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Доводи представника відповідача Запорізької міської ради як можливого власника відумерлої спадщини щодо відсутності доказів поважності причин пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини суд відхиляє, оскільки вони об`єктивно спростовуються наданими суду письмовими доказами.

Керуючись ст.15, 16, 1216, 1217, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з дня набрання законної сили рішенням суду.

Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06 червня 2023 року.

Суддя М.В.Сидорова