Справа № 449/1302/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2023 р. Перемишлянський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Борняк Р.О.

за участі секретаря Вовк О.С.

розглянувши у спрощеному судовому засіданні в залі суду м. Перемишляни цивільну справу за позовом ПАТ Львівобленерго до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з ОСОБА_1 18 921,94 грн. завданої майнової шкоди а також 2684,00 грн. сплаченого судового збору, свої вимоги аргументує тим, що постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 25.01.2023 року, що: 19.11.2022 року близько 23 год. 30 хв., в с. Виписки, Львівського р-н., (колишній Перемишлянський район) Львівської області, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на електроопору. Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 залишив місце ДТП до якої був причетний. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги Правил дорожнього руху України та вчинив адшністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП України. Пошкодження завдані внаслідок ДТП - зафіксовано працівниками Центрального РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» дільниця електричних мереж №3 (Перемишляни) в Акті № 9 від 19.11.2022 року, а саме: збита залізобетонна опора № 10 ПЛ-0,4 кВ Л-1 від КТП-337-08 с. Виписки. На підставі вказаного Акту та розрахунку вартості послуг автотранспорту, обраховано суму завданої матеріальної шкоди, яка становить; за нанесені збитки на суму 8835 грн. 94 коп.. в тому числі ПДВ. крім цього транспортні послуги на суму 10086 грн. 00 коп. Загальна сума завданих збитків від пошкодження електрообладнання (залізобетонна опора № 10 ПЛ-0,4 кВ Л-1 від КТП-337-08 с. Виписки), яка перебуває на балансі ПрАТ «Львівобленерго» під інвентарним номером 2 від 30.11.2019 року становить: 18921 грн. 94 коп. Відповідач не звертався до власника майна - позивача по справі, щодо відшкодування завданої ним шкоди. В свою чергу позивачем було відправлено на адресу відповідача вимогу про оплату з довідкою про розрахунок збитків від пошкодженого майна № 246-07-1301 від 09.12.2022 року однак дана вимога не була виконана, а заподіяні збитки понесенні позивачем в розмірі - 18921 грн. 94 коп. в наслідок ДТП не відшкодовані по теперішній час. Позивачем були здійсненні спроби встановити чи застрахований ТЗ відповідача за наявним державним номерним знаком автомобіля, яким керував відповідач, та вказаний у Постанові Перемишлянського районного суду Львівської області від 25.01.2023 року, у справі № 449/1171/22, а саме НОМЕР_1 , на офіційному сайті Моторно (транспортне) страхове бюро України, являється оператором єдиної централізованої бази даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників, однак неодноразові спроби перевірки наявності (чинності) поліса були безуспішні та вказувалось на сайті поліс на ТЗ № ВС 7503 РЕ не знайдено. Враховуючи, що в позивача відсутня інформація про те чи застраховано транспортний засіб відповідача і про дані його страхового полісу, оскільки такі дані відповідачем своєчасно передано не були, а також враховуючи постанову Перемщшіянського районного суду Львівської області, від 25.01.2023 року, у справі № 449/1171/22, в якій визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених 122-4 та ст. 124 КУпАП просить позов задоволити.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позовну заяву задоволити.

З позовною заявою, на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Перемишлянського районного суду Львівської області по даній справі відкрито спрощене позовне провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Дослідивши письмові докази по справі, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий суд і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право на звернення до суду для захисту своїх прав.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно доЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно статті 16 ЦК України захист цивільних прав та інтересів здійснюється у встановленому порядку судом шляхом: визнання цих прав; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусового виконання обов`язку в натурі; зміни правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав».

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010р.).

Судом встановлено, що постановою Перемишлянського районного суду Львівської області від 25.01.2023 року, ОСОБА_1 19.11.2022 року близько 23 год. 30 хв., в с. Виписки, Львівського району Львівської області, керував автомобілем Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок чого здійснив наїзд на електроопору, після скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 залишив місце ДТП до якої був причетний. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги Правил дорожнього руху України та вчинив адшністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124 КУпАП України.

Згідно Акту № 9 від 19.11.2022 року, пошкодження завдані внаслідок ДТП - зафіксовано працівниками Центрального РЕМ ПрАТ «Львівобленерго» дільниця електричних мереж №3 (Перемишляни), а саме: збита залізобетонна опора № 10 ПЛ-0,4 кВ Л-1 від КТП-337-08 с. Виписки.

Довідкою про розрахунок збитків від пошкодження майна та розрахунком вартості послуг автотранспорту, встановлено, що сума завданої матеріальної шкоди становить становить 18 921,94 грн., яка складається із: 8 835,94 грн. - нанесені збитки, в тому числі ПДВ та 10 086,00 грн. - транспортні послуги.

Згідно вимоги про оплату збитків від пошкодженого майна № 246-07-1301 від 09.12.2022 року, встановлено що позивач надіслав відповідачу вимогу щодо погашення збитків внаслідок ДТП, проте відповідач не виконав вимогу.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦКУ - майнова шкода, завдана неправомірними діями майну юридичної особи, відшкодо¬вується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 118, 186, ЗК України, ст. 2 ч. 1, 2, 5 ч. 1, 76-81, 259 ч. 1, 2, 6, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя с. Виписки Львівського району Львівської області, на користь ПрАТ «Львівобленерго» - 18921 грн. 94 коп. завданої майнової шкоди та 2 684,00 грн. сплаченого судового збору (розрахунковий рахунок: НОМЕР_2 , АТ «ТАСКОМБАНК», МФО 339500, код ЄДРПОУ - 00131587, ІПН 27.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Р. О. Борняк