справа № 361/1606/20
провадження № 2-др/361/47/23
УХВАЛА

04 грудня 2023 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Дутчака І.М.,
за участю секретаря Лебідя В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року позивач ОСОБА_1 через свого представника адвоката Лупол І.В. звернувся до суду із заявою, у якій просив суд ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, яким вирішити питання щодо розподілу судових витрат у даній справі та стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь понесені ним судові витрати у справі, а саме витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 40000 грн.

В обґрунтування заяви зазначав, що ухваленим у справі 16 червня 2023 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області його позовні вимоги задоволено. Однак, при ухваленні цього рішення судом не вирішено питання щодо стягнення з відповідача на його користь понесених ним судових витрат.

05 липня 2023 року ухвалою суду вказану заяву позивача ОСОБА_1 призначено до судового розгляду на 31 липня 2023 року без виклику сторін.

З метою забезпечення права ОСОБА_2 на подання своїх заперечень на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з неї на корить позивача судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, судом за клопотанням відповідача судовий розгляд даної заяви неодноразово відкладався.

Однак, відповідач ОСОБА_2 своїм правом на подання пояснень на вказану заяву позивача ОСОБА_1 не скористалася, будь-яких заперечень на дану заяву до суду не подала.

За змістом п. 3 ч. 1, ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення судом додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 10 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому, враховуючи зміну предмета позову, просив стягнути на його користь з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 279000 грн., суму трьох відсотків річних у розмірі 35326 грн. та розмір інфляційних збитків у сумі 92553 грн. 40 коп. та понесені ним судові витрати, а саме судовий збір та витрати професійну правничу допомогу адвоката.

12 травня 2021 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лупол І.В. подала до суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу, у якій просила суд прийняти вимогу позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу та зазначила, що детальний опис і вартість якої буде подано до суду після закінчення судових дебатів.

14 червня 2023 року рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто на його користь з ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в розмірі 279000 грн., три відсотки річних у розмірі 35326 грн., суму інфляційних збитків у розмірі 92553 грн. 40 коп. та судовий збір у розмірі 4068 грн. 79 коп.

Питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу при ухваленні судом даного рішення не вирішувалося, оскільки відповідні докази про понесення інших судових витрат у справі ОСОБА_1 до суду не подавалися та про їх розмір позивач не зазначав.

03 липня 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Лупол І.В. подала до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, у якій просила вирішити питання про стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесених останнім витрат на професійну правничу допомогу адвоката в загальному розмірі 40000 грн.

До вказаної заяви представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Лупол І.В. додано угоду про надання правничої допомоги, укладену 14 січня 2020 року між ОСОБА_1 та адвокатом Лупол І.В.; додаткову угоду № 1 до цієї угоди від 14 січня 2020 року, у якій ними погоджено, що за представництво інтересів ОСОБА_1 адвокатом Лупол І.В. у Броварському міськрайонному суді Київської області у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договорам позики, гонорар адвоката Лупол І.В. складає 40000 грн.; акт приймання-передачі послуг від 19 червня 2023 року до угоди про надання правничої допомоги від 14 січня 2020 року та додаткової угоди № 1 до цієї угоди від 14 січня 2020 року, у якому перераховані надані адвокатом Лупол І.В. послуги позивачу ОСОБА_1 та між сторонами погоджено вартість цих послуг у фіксованому розмірі 40000 грн.

У ст. 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Згідно із ч. ч 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 виклав правовий висновок та зазначив, що однією з основних засад (принципів) судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді та захиститися у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до врегулювання спору в досудовому порядку.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу; 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, зокрема, подання заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом із детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат.

У ч. ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

За змістом ст. 6 ЦПК України суд зобов`язаний здійснювати правосуддя на засадах рівності учасників цивільного процесу перед законом і судом незалежно від будь-яких ознак.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Сторона у справі має право подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на професійну правничу допомогу до прийняття судового рішення по суті справи (постанова Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 911/1803/17).

Особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла та які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, у якій такі витрати понесені (постанова Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 916/24/18).

Верховний Суд у постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 922/2821/18 звернув увагу на те, що попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат є обов`язковою складовою як позовної заяви, так і відзиву, неповідомлення учасником справи іншого учасника справи про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, а також ненаправлення на його адресу документів на підтвердження відповідних вимог позбавляє іншого учасника справи можливості подати до суду клопотання про зменшення розміру цих витрат. Поданий стороною попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми таких витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Звертаючись до суду у березні 2020 року з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, позивач ОСОБА_1 у позовній заяві (як першій заяві по суті спору) не повідомив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які він поніс та які очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи в суді, враховуючи, що станом на березень 2020 року між ним та адвокатом Лупол І.В. була укладена угода про надання правничої допомоги від 14 січня 2020 року та додаткова угода № 1 до цієї угоди від 14 січня 2020 року, у якій сторонами угоди уже було погоджено гонорар адвоката Лупол І.В. у розмірі 40000 грн., за представництво інтересів ОСОБА_1 у Броварському міськрайонному суді Київської області у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики.

Водночас саме у заяві від 03 липня 2023 року про ухвалення додаткового рішення, тобто після ухвалення судом рішення у вказаній цивільній справі, адвокат Лупол І.В. уперше зазначає про розмір витрат, які очікує понести позивач ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Наведена норма процесуального закону надає суду право у разі невиконання стороною обов`язку подати попередній розрахунок судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу адвоката, відмовити у їх відшкодуванні, за винятком стягнення суми сплаченого позивачем судового збору.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 не подав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у порядку, визначеному процесуальним законом, що із урахуванням наведеного та положень ст. 12 ЦПК України, за змістом якої судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, за якими учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом, і кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею певних процесуальних дій, суд дійшов висновку, що заява позивача ОСОБА_1 , подана до суду його представником адвокатом Лупол І.В., про ухвалення судом додаткового рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 133, 134, 137, 141, 76, 81, 246, 259, 260, 270 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 , поданої представником позивача адвокатом Лупол Іриною Василівною, про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київської апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.