УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Мурашової Н.А.,

за участю секретаря Бойко Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Запорізька міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем,

ВСТАНОВИВ:

31.10.2023р. заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт його постійного проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 з 2016р. до день смерті.

Заяву мотивував тим, що ОСОБА_2 був його троюрідним братом. З 2016р. вони разом проживали за вказаною адресою. Після повномасштабного вторгнення рф в Україну ОСОБА_2 був мобілізований до лав ЗСУ та ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у лікарні внаслідок отриманих травм. 01.12.2022р. він поховав ОСОБА_2 . Після смерті останнього відкрилась спадщина у вигляді вищевказаної квартири і він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , оскільки інших родичів та спадкоємців немає. Однак у зв`язку з тим, що він та ОСОБА_2 були зареєстровані за різними адресами, нотаріус рекомендувала йому звернутись із заявою про встановлення факту спільного проживання із спадкодавцем. Зараз він продовжує мешкати в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , утримує її. Факт постійного проживання за цією адресою разом з ОСОБА_2 підтверджується наданими ним доказами.

Ухвалою суду від 13.11.2023р. відкрито окреме провадження у цивільній справі за цією заявою та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні.

23.11.2023р. до суду надійшов відзив представника заінтересованої особи ОСОБА_3 , в якому вона заявлені вимоги не визнала та зазначила, що заявник не надав жодних доказів наявності між ним та ОСОБА_2 кровного споріднення, а також взаємних прав та обов`язків членів однієї сім`ї. Обов`язковою умовою для визнання їх членами однієї сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільного господарства та бюджету, здійснення спільних витрат тощо. Доказів тривалого проживання з ОСОБА_2 , ведення спільного господарства заявник не надав. Надані ним квитанції не оплату житлово-комунальних послуг не містять відомостей про те, що оплата здійснювалась саме ним. Просять в задоволенні заяви відмовити.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву підтримує та просить її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Запорізької міської ради Кіпа О.В. в судове засідання не прибула, подала заяви про розгляд справи у її відсутність з урахуванням відзиву.

Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність вказаних осіб.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.293, ст.315 ЦПК України в порядку окремого провадження суд вправі встановити факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Згідно з п.1 постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір - це суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

При цьому, для прийняття спадщини істотне значення має факт проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно з п.2,23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Так, суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за вказаною адресою, інших осіб з ним зареєстровано не було.

08.12.2022р. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_2 звернувся ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Приватним нотаріусом ЗМНО Єдеською-Фастовець О.О. заведена спадкова справа №158/2022, в Спадковому реєстрі №70015599.

Листом від 15.12.2022р. нотаріус рекомендувала ОСОБА_1 звернутись до суду для підтвердження факту постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Отже, факт, про встановлення якого просить заявник ОСОБА_1 , має для нього юридичне значення для підтвердження права на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 .

При цьому, зміст листа нотаріуса 15.12.2022р. свідчить про те, що таке право ОСОБА_1 нотаріусом не визнається у зв`язку з відсутністю документів, які б це підтверджували. Крім того, Запорізька міська рада як заінтересована особа у відзиві на заяву також не визнає право ОСОБА_1 на спадщину після ОСОБА_2 через відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження факту їх спільного проживання.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає наявним в цій справі спір про право, який пов`язаний з недоведенням наявності у заявника ОСОБА_1 суб`єктивного права права на спадкування, і є особи нотаріус та/чи Запорізька міська рада, які перешкоджають у реалізації такого права.

Такий спір не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, а повинен вирішуватись за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

На підставі вищевикладеного, заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.2,293,315 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Запорізька міська рада, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право звернутися до суду з цими вимогами за правилами позовного провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.А.Мурашова

06.12.2023