Справа № 1601/4829/2012
Провадження № 4-с/524/24/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2023 року Автозаводський районний суд м Кременчука в складі:

головуючого судді Предоляк О.С.

при секретарі судового засідання Лапік К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кременчуці скаргу ОСОБА_1 на дії Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

В обґрунтування скарги зазначає, що на виконанні в Автозаводському відділі державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження № 35513257 з примусового виконання виконавчого листа № 2-1428 виданого 20.11.2012 р. Автозаводським районним судом м.Кременчука щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості в розмірі 1425020,58 грн.

В межах виконавчого провадження 17.12.2012 року державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника.

13.11.2015 року виконавче провадження № 18263729 завершено відповідно до п.9 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження», оригінал виконавчого листа повернуто на адресу стягувача.

Будь-які інші діючі провадження з виконання виконавчого листа № 2-1428 відсутні. Банк протягом тривалого періоду не вчиняв жодних дій щодо примусового стягнення боргу і на сьогоднішній день строк пред?явлення виконавчого листа до виконання закінчився. Згідно відомостей ЄДР, банк перебуває в стані припинення.

Автозаводським ВДВС повідомлено, що у зв`язку з тим, що вищевказане виконавче провадження знищено з підстав закінчення строку зберігання, надати копії матеріалів виконавчого провадження та зняти арешт накладений в рамках виконавчого провадження не має можливості.

Враховуючи викладене, просить зобов`язати Автозаводський відділ державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови від 17.12.2012 року про арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 35513257.

Начальник Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції просить розглянути справу без участі їх представника.

Представник ПАТ «ВТБ Банк» у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно ч. 2 ст. 450 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 12.09.2012 року позов

ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за кредитним договором № 12.11/08-СК від 03.09.2008 року у розмірі 1424110,58 грн.

Стягнуто ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» судові витрати, які складаються з державного мита в сумі 850 грн. та судового збору в сумі 60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» судові витрати, які складаються з державного мита в сумі 850 грн. та судового збору в сумі 60 грн.

На підставі вказаного рішення 20.11.2012 видано виконавчий лист № 2-1428, який перебував на виконанні в Автозаводському відділі державної виконавчої служби у місті Кременчуці. Виконавче провадження № 35513257.

17.12.2012 року в межах виконавчого провадження № 35513257 державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника ОСОБА_1

13.11.2015 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.9 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» чинного на той час.

04.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціїз заявою про зняття арешту з майна.

Листом Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиціївід 04.07.2023 року № 113883 повідомлено, що у відділі на виконані перебувало виконавче провадження № 35513257 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ банк» боргу в розмірі 1425020,58 грн. 13.11.2015 року на підставі п. 9. Ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. У зв`язку з тим, що вищевказане виконавче провадження знищено з підстав закінчення строку зберігання, надати копії матеріалів виконавчого провадження та зняти арешт накладений в рамках виконавчого провадження не має можливості.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 606-XIV), чинного на час повернення виконавчого документу стягувачу, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно частини другої статті 2 Закону № 606-XIV примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Частиною першою статті 6 Закону № 606-XIV встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 11 зазначеного Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Виходячи зі змісту статті 25 Закону № 606-XIV, за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Положеннями статті 57 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець виносить постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення, якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Аналіз правових норм свідчить про те, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який застосовується для забезпечення реального виконання рішення, що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягає примусовому виконанню.

Пунктом 3 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення.

13.11.2015 року державним виконавцем в межах виконавчого провадження № 18263729 винесено постанову про повернення виконавчого документу (виконавчого листа № -1428, виданого 17.12.2012 року Автозаводським районним судом м.Кременчука) стягувачу згідно пункту 9 ч.1 ст. 47 Закону № 606-XIV.

З заявою про пред`явлення вказаного виконавчого документу до виконання стягувач протягом строків, встановлених статтею 22 Закону № 606-XIV не звертався, вказаний строк закінчився.

Виконавче провадження № 35513257 знищено за закінченням терміну зберігання.

Частиною першою статті 30 Закону № 606-XIV передбачено, що державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

- закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

- повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

- повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження.

Наслідки завершення виконавчого провадження визначені статтею 50 Закону № 606-XIV, яка, зокрема, передбачає зняття арешту з майна боржника.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція № 512/5) у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Отже, згідно приписів пункту 3.17 Інструкції № 512/5, статті 50 Закону № 606-XIV, державний виконавець при винесенні 13.11.2015 року в межах виконавчого провадження № 35513257 постанови про повернення згідно пункту 3 частини першої статті 47 Закону № 606-XIV виконавчого документу стягувачу, зобов`язаний був провести всі необхідні дії у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, зокрема зняти арешт, накладений на майно боржника.

Разом із тим, вказаного державний виконавець не зробив.

Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом (абзац другий частини третьої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, чинного на час відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про зняття арешту з майна (далі - Закон № 1404-VIII)).

Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини (абзац четвертий частини третьої статті 74 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 1404-VIII, у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що не вжиття начальником Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заходів щодо зняття арешту з майна ОСОБА_3 , накладеного в межах виконавчого провадження № 35513257, є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби, а тому порушене право заявника підлягає захисту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного цивільного суду Верховного суду від 02.02.2022 року у справі № 753/4690/21.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 59, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-452 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, стягувач: Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо не зняття арешту з майна ОСОБА_1 накладеного в межах виконавчого провадження № 35513257 на підставі постанови державного виконавця від 17.12.2012 року.

Зобов`язати начальника Автозаводського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції або іншу уповноважену особу зняти арешт з майна ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , накладеного в межах виконавчого провадження № 35513257 на підставі постанови державного виконавця від 17.12.2012 року

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С.Предоляк