Справа № 755/5654/23
"08" червня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Марфіної Н.В. розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данилова Олена Олександрівна про зняття арешту з нерухомого майна,
28 квітня 2023 року до Дніпровського районного суду міста позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данилова Олена Олександрівна про зняття арешту з нерухомого майна.
Відповідно до предмету позовних вимог, позивач просить суд: скасувати обтяження у вигляді арешту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 . накладеного 12.01.2007 року Першою київською державною нотаріальною конторою, на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва №2-3625/06 від 13.122006 року.
Обгрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду, позивач посилається на наступне, що у листопаді 2021 року померла мати позивача ОСОБА_3 , після її смерті позивач як спадкоємець, звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данилової Олени Олександрівни для вступу у спадщину на підставі заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондрат Н. Л. за №1471 від 16.04.2008 року, за яким позивач мав успадкувати частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить покійній матері позивача на праві власності. Інша частина квартири належить батьку позивача ОСОБА_4 . Однак, позивач отримав відмову, оскільки на частину квартири АДРЕСА_1 було накладено арешт на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва №2-3625/06 від 13.12.2006 року в межах забезпечення позовних вимог ОСОБА_3 до Дніпровського Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, третя особа: ОСОБА_4 про визнання недійсним наказ та свідоцтва про право власності на квартиру. Однак, за результатами розгляду даної справи. питання зняття арешту вирішено не було. Разом з тим, у 2007 році між батьками позивача був цивільний спір про визнання права власності про визначення та поділ часток в кв. АДРЕСА_1 . В подальшому, в рамках зазначеної справи, батьками було досягнуто згоди та укладено мирову угоду, затверджену ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у справі №2-3107/07 від 11.07.2007 року. За наслідками укладеної угоди у судовій справі визнано за ОСОБА_3 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_4 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що питання щодо зняття арешту зі спірної квартири батьки за життя не вирішили, хоча підстави для його існування відпали за наслідками розгляду справи №2-3107/07 та оформлення права власності на частину квартири за матір`ю позивача, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутись з даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 05.05.2023 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.
За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї документами, адресовані відповідачу, повернулись на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», відповідач, процесуальним правом подати відзив до позовної заяви відповідач не скористався.
Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення.
За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Судом встановлено, що в провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, треті особи: ОСОБА_4 , житлово - будівельний кооператив «Арсеналець-15», про визнання недійсним наказу Головного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації та свідоцтва про право власності.
Ухвалою суду від 13 грудня 2006 року, з метою забезпечення позову було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 .
Постановою суду від 14 березня 2007 року у задоволенні позовних позивача було відмовлено.
Згідно свідоцтва про право власності від 01 грудня 2003 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .
Також, як вбачається з матеріалів справи, Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 11 липня 2007 року в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи: Головне управління житлового забезпечення Київська міська державна адміністрація, житлово - будівельний кооператив «Арсеналець-15» про визнання права власності та визначення і поділ часток квартири затверджено мирову угоду, якою визнано за ОСОБА_3 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 ; визнано за ОСОБА_4 право власності на частину квартири АДРЕСА_1 .
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 12.01.2007 року за №4248655 Першою київською державною нотаріальною конторою накладено арешт на кв. АДРЕСА_1 .
Зі змісту заповіту від 16.04.2008 року вбачається, що ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_1 належну їй частину квартири кв. АДРЕСА_1 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Позивач звертався до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Данилової О. О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, отримав відмову, оскільки майно на яке позивач просить видати свідоцтво накладено арешт.
Відповідно до ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно п. 4.17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.
А відтак, ОСОБА_1 , у зв`язку з накладенням арешту на спірну квартиру в межах розгляду справи судом, не будучи її учасником, не може реалізувати своє право на спадщину.
Разом з тим, як зазначено у п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до ч. 1, 7, 8 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, Суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.
Згідно з ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Аналізуючи вищевикладене, оцінюючи докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивач, як спадкоємець за заповітом, не може отримати свідоцтво про прийняття спадщини щодо майна померлої мати ОСОБА_3 , яка була учасником справи, в межах якої накладено арешт на нерухоме майно.
В той же час, ухвалюючи судове рішення від 14 березня 2007 року Дніпровським районним судом міста Києва не було вирішено питання щодо скасування забезпечення позову шляхом зняття арешту з нерухомого майна.
.Відповідно до ч. 1, 2 ст.. 4 Цивільного - процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данилова Олена Олександрівна про зняття арешту з нерухомого майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.
Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 316, 321 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 8, 11, 50, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 4, 12, 76-81, 89, 263-265, Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данилова Олена Олександрівна про зняття арешту з нерухомого майна задовольнити.
Зняти арешт з квартири АДРЕСА_1 , накладеного 12 січня 2007 року першою київською державною нотаріальною конторою, на підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва №2-3625/06 від 13.12.2006 року.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складено 07 червня 2023 року.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 );
Відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 );