КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/824/5146/2023 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Коцюрба О.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2023 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коцюрби О.П.,

суддів: Білич І.М., Слюсар Т.А.,

розглянув у порядку письмового провадження в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Більчук Олександр Олександрович, на додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 січня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення боргу за договором страхування, -

В С Т А Н О В И В:

Додатковим рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 13 січня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 (далі - позивач) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ. Відповідач) витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Більчук Олександр Олександрович, оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 січня 2023 року скасувати.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 274 ЦПК України.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення із позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн., суд першої інстанції виходив із того, що долучений до справи представником відповідача обсяг доказів підтверджує понесення МТСБУ витрат на правничу допомогу, а позивачем будь-яких заперечень з приводу цих витрат не надано.

Проте, повністю погодитись із такими висновками не можна, виходячи із наступного.

Відповідно до норм ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, відповідно до статті 137 ЦПК України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Види робіт або послуг адвоката, витрат, про відшкодування яких у справі заявлено вимогу, мають відповідати умовам договору про надання правової допомоги, положенням Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і процесуального закону.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, здійснені стороною у справі судові витрати на правничу допомогу визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом установленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, Верховний Суд у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Зважаючи на положення про те, що суд апеляційної та касаційної інстанцій має вирішувати питання щодо розподілу судових витрат, здійснених у зв`язку з переглядом справи, особа має подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, до суду тієї інстанції, в якій такі витрати були понесені (Постанова Верховного Суду від 14 лютого 2019 року у справі № 916/24/18).

Як вбачається із справи, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, представником відповідача надано договір про надання послуг № 4.1/12-10/2021 від 12 жовтня 2021 року, укладеним між МТСБУ та Адвокатським об`єднанням «ІНСЛОУ ГРУП» в особі Проц Андрія Володимировича (а.с.107-112), додаткову угоду до договору № 4.1/12-10/2021 від 28 грудня 2021 року, додаткову угоду № 719 до договору про надання послуг № 4.1/12-10/2021 від 17 грудня 2021 року (а.с.113-114).

Відповідно до п. 5.2 Договору про надання послуг № 4.1/12-10/2021 від 28 грудня 2021 року, вартість послуг, що надаються виконавцем у справах, у яких замовник є відповідачем (співвідповідачем, цивільним відповідачем) або третьою особою, а також в інших випадках, визначається наступним чином: п. 5.2.4. - 2 000 грн. у справі, в якій ціна позову становить 10 000 грн. і більше (а.с. 110).

Згідно додаткової угоди № 719 до договору про надання послуг № 4.1/12-10/2021 від 17 грудня 2021 року Замовником передано, а Виконавцем прийнято завдання на ведення від імені Замовника наступних справ: № 776/21 (32847) ОСОБА_1 , відповідач, сума позову 25910,21, вартість послуг 2000,00. В п.2 зазначено: оплата послуг Виконавця в розмірі, який вказаний в п. 1.1 цієї угоди здійснюється Замовником шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок Виконавця протягом п`яти банківських днів з дати підписання Сторонами Акту про виконані роботи (а.с.114).

Із справи вбачається, що відповідачем до ухвалення оскаржуваного додаткового рішення, Акт про виконані роботи про надання правничої допомоги не надано.

Крім того, в порушення вимог п.3 ст.137 ЦПК України, відповідачем також не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Також, ні з відзиву, ні з заяви про ухвалення додаткового рішення, ні з договору про надання послуг у сфері права, ні з Додаткової угоди, неможливо встановити які саме послуги були надані адвокатом в суді першої інстанції.

В постанові Верховного Суду у складі колегії Касаційного цивільного суду у справі № 372/1010/16-ц від 03 травня 2018 року зазначено, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За вказаних обставин, коли витрати на правову допомогу в суді першої інстанції відповідачем в установленому законом порядку не доведені, оскаржуване додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 січня 2023 року за приписами ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про відмову МТСБУу стягненні витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Більчук Олександр Олександрович, задовольнити.

Додаткове рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 січня 2023 року скасувати, ухвалити у справі нове судове рішення.

В задоволенні заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у частині 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: О.П. Коцюрба

Судді: І.М. Білич

Т.А. Слюсар