Справа № 589/2132/23
Провадження № 2/589/912/23
13 листопада 2023 року
Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Євдокімової О.П.,
за участю секретаря судового засідання Юрочко Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками,-
Позивач в особі представника звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що житловий будинок АДРЕСА_1 був побудований в 1984 році одразу на два відокремлені входи, хоча проживала одна сім`я, бо батьки хотіли відокремити частину будинку для свого сина, відповідача по справі, ОСОБА_2 .
Позивачу належить 1/2 частка вищезазначеного житлового будинку, співвласником даного будинку є ОСОБА_2 .
В цьому році, позивачка вирішила продати належну їй частину житлового будинку, для чого потрібно було оформити своє право власності на земельну ділянку під даною частиною житлового будинку. З відповідною заявою я звернулася до Шосткинської міської ради де мені було роз`яснено, що оформити земельну ділянку під належною їй частиною житлового будинку неможливо, наразі можливе лише оформлення земельної ділянки під всім житловим будинком, або виділення належної їй частини будинку в окрему одиницю з присвоєнням окремої поштової адреси.
Звернувшись до відповідача з метою спільного оформлення документів на земельну ділянку позивачка отримала категоричну відмову.
У судове засідання сторони не з`явились. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася, відзиву не надала.
Суд, за згодою позивача та враховуючи вимоги ст.ст. 280-281 ЦПК України, вважає, що справу слід розглянути заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, яких достатньо для вирішення позову по суті.
Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 1/2 частина житлового будинку загальною 153,1 кв.м, житловою площею 73,6 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належить на праві приватної спільної часткової власності позивачу ОСОБА_1 , а інша частка 1/2 вище згаданого будинку належить відповідачу ОСОБА_2 (а.с.9,10).
Відповіднодо висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна № 739 від 10.07.2019 року, запропоновано два можливих варіанти виділу (поділу) в натурі житлового будинку з надвірними господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , із виділенням кожній із сторін відокремленої частини будинку із окремим виходом. (а.с.14).
Згідно вимог ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 1 ст.2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно вимогст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджується своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За приписами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з частиною першою ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Частинами першою-третьою ст.358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Згідно з частиною першою ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
Відповідно до ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.
Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст.364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст.181 ЦК України.
У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13 зроблено висновок, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання не співмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під не співмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).
У постанові Верховного Суду України 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 зроблено висновок, що «виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно».
Аналогічна правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 127/5835/16-ц провадження №61-9955св19.
Таким чином, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням вищевказаних обставин, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінуючи зібрані у справі докази в цілому, так і кожний доказ окремо, який міститься у справі, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з урахуванням балансу інтересів обох сторін
Керуючись ст.ст.2,4,10,12,13,60,76,81,82,258,259,263-265,268,272,273,354,355ЦПК України,ст.ст.15, 16, 183, 317, 319, 321, 356, 358, 364, 367, 379, 380, 382 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку в натурі між співвласниками - задовольнити.
Поділити житловий будинок АДРЕСА_2 в натурі між співвласниками і виділити:
- ОСОБА_1 , як окремий об`єкт нерухомості, у приватну власність приміщення загальною площею 79,3 м2, житловою площею 36,3 кв.м, до складу яких входять: прихожа №1-1 - площею 13,2 м2, житлова кімната №1-2 - площею 25,6 м2 , житлова кімната №1-3 - площею 10,7 м2, кухня №1-4 - площею 11,6 м2, тамбур №1-1 - площею 6,2 м2, веранда №1-ІІ - площею 12,0 м2 з господарськими будівлями і спорудами, у вигляді сараїв, що позначені з технічному паспорті під літерами «Б», «Г», гаражу, що позначений літерою «В», погребу - «Пг», вбиральні - літ. «У», свердловини №1, припинивши право приватної спільної-часткової власності на це майно.
- ОСОБА_2 , як окремий об`єкт нерухомості, у приватну власність приміщення загальною площею 73,8 м2, житловою площею 37,3 кв.м, до складу яких входять: кухня №2-1 - площею 11,7 м2, прихожа №2-2 - площею 13,1. м2 житлова кімната №2-3 - площею 11,3 м2, житлова кімната №2-4 - площею 26,0 м2, веранда №2-1 - площею 11,7 м2- з господарськими будівлями і спорудами, у вигляді сараїв, що позначені з технічному паспорті під літерами «Д», «Е», гаражу - літ.. «Ж», погребу - «Пг1», навісу- літ. «З», вбиральні - літ. «У1», припинивши право приватної спільної часткової власності на це майно.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду Сумської області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області О.П.Євдокімова