Номер провадження: 22-ц/813/6482/23
Справа № 522/1929/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Назарова М. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

05.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Назарової М.В.,

суддів: Коновалової В.А., Кострицького В.В.,

за участю секретаря Лупши В.В.,

учасники справи: заявник - ОСОБА_1 , заінтересовані особи - орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Склярової Л.Ю. про відвід головуючому

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 вересня 2022 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про визнання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, за участю заінтересованих осіб: органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває вказана цивільна справа, яка надійшла з Верховного Суду 07 червня 2023 року після скасування постанови Одеського апеляційного суду від 21 грудня 2022 року та справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою суду від 09 червня 2023 року цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2022 року призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням учасників справи на 08 серпня 2023 року о 14.30 год.

08 серпня 2023 року розгляд справи відкладений на 26 вересня 2023 року о 13.40 год для повідомлення інших учасників справи та роз`яснено заінтересованим особам - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 їх право брати участь у судових засідання в режимі відео конференції, зокрема, задля забезпечення права особи ОСОБА_3 , щодо якого вирішується вищезазначене питання, бути вислуханим та з метою гарантування йому на справедливий суд.

В судовому засіданні 26 вересня 2023 року оголошено перерву на 05 грудня 2023 року о 15.15 год.

В судовому засіданні 05 грудня 2023 року під час виконання вимог ч. 5 ст. 368 ЦПК України від представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Склярової Л.Ю. після вирішення чергового клопотання надійшла заява про відвід головуючому - судді-доповідача Назарової М.В. з підстав того, що, на її думку, з боку головуючого є явна упередженість у розгляді справи, яка є справою окремого провадження і не передбачає змагальності сторін, і судова колегія може вийти за межі розглядуваної апеляційної скарги, якщо вбачаються явні порушення прав особи, яка звернулася до суду, головуючим зроблено представнику зауваження з приводу тиску на суд, якого не було, не вирішено питання та заяви, які надійшли раніше, тобто порушено порядок прийняття чи неприйняття заяв, приймаються невмотивовані і явно заангажовані рішення, в чому вбачається упередженість головуючого, яка формує думку зі своїми колегами, не вникає в суть заяв, і не дає висловити свою думку.

Вислухавши думку представника органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, який покладався на розсуд суду, та представників заінтересованих осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вважали відвід таким, що не підлягає задоволенню, розглядаючи вказану заяву про відвід головуючому у справі судді-доповідачу Назарової М.В., апеляційний суд дійшов висновку про її необґрунтованість з наступних підстав.

Так, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і являється частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

В процесуальному судочинстві діє презумпція безсторонності суду, яка може бути спростована.

Право учасника справи на відвід судді є однією із гарантій права на справедливий суд.

Проте право на відвід не є абсолютним. В інакшому випадку воно перетвориться у свавільне обрання суддів для розгляду справи та спосіб процесуального зловживання, що суперечитиме інтересам інших учасників справи та суспільним інтересам загалом.

Відвід має бути обґрунтований посиланням на факти, які вказують на залежність, упередженість або необ`єктивність судді щодо сторін чи будь-кого з них.

Лише за таких обставин відвід буде правомірним і убезпечить сторони від залежного, упередженого або необ`єктивного суду.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Згідно ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак, наведені заявником обставини, виходячи зі змісту ст. 36, 37 ЦПК України, не є такими, що можуть бути підставою для відводу судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів влади; характер процесу та його значення для заявника.

Згідно із ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 40 ЦПК України встановлено, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (із змінами, внесеними Закон № 460-IX від 15.01.2020).

Аналіз заяви представника заявника адвоката Склярової Ю.Л. про відвід головуючого у справі судді-доповідача Назарової М.В. показує, що вона не містить жодної об`єктивної підстави, яка б свідчила про необхідність відведення головуючого у справі та не відповідає меті цивільного судочинства, оскільки в основу її покладені припущення щодо упередженості та необ`єктивності суді-доповідача з огляду на процесуальні рішення, ухвалені колегією суддів під час розгляду справи.

Об`єктивним критерієм Верховним Судом вважається встановлення того, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді (суддів). Вирішальним при цьому є те, чи є побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно підтвердженими.

Доводи представника заявника щодо формування головуючим явно упередженої думки по справі зі своїми колегами є власним тлумаченням вимог процесуального закону.

За статтею ст. 15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю присяжних.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 ЦПК України перегляд в апеляційному порядку рішень судів першої інстанції здійснюється колегією суддів суду апеляційної інстанції у складі трьох суддів.

Статтею 35 ЦПК врегульовано порядок вирішення питань при колегіальному розгляді справи.

Отже, у відповідності до наведених норм вирішення всіх питань, клопотань та заяв по справі, зокрема, у судовому засіданні, здійснювалося шляхом обговорення їх на місці та прийняття ухвал із занесенням їх до протоколу судового засідання або шляхом постановлення ухвал окремим процесуальним документом із видаленням колегії суддів до нарадчої кімнати.

Що стосується думки заявниці про начебто порушення порядку вирішення заяв та клопотань, то вирішальним для такого є розгляд саме всіх заяв та клопотань, що надійшли до суду з урахуванням процесуальної економії та доцільності, і в даному випадку після оголошеної перерви колегією суддів в першу чергу було вирішено саме клопотання органу опіки та піклування, яке підтримала представник заявника, з приводу забезпечення представником особи, щодо якої ставиться питання - ОСОБА_3 .

Під час вирішення всіх наступних виниклих у судовому засіданні клопотань та заяв почергово вислуховувалася думка усіх учасників справи.

Оскільки за ч. 2 ст. 214 ЦПРК України саме на головуючого покладено керування ходом судового засідання, забезпечення додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання обов`язків, спрямування судового розгляду на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, то суддя-доповідач Назарова М.В. з дотриманням наведеного вирішувала кожне питання окремо та звертала увагу представника заявника на дачу суду можливості ухвалити процесуальне рішення після вислуховування думки усіх учасників справи, після чого остання користувалася своїм правом заявляти інші заяви, зокрема, щодо визнання особистої явки ОСОБА_3 обов`язковою.

Думка представника заявника щодо заангажованості головуючого виявляється у незгоді сторони з процесуальними рішеннями колегії суддів, проте думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, а також незгода сторони із ухваленням процесуальним рішенням по справі не може бути підставою для відводу (частина 4 статті 36 ЦПК України).

Подібна позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07 вересня 2017 року № 46, у пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі, не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів.

З огляду на викладене, обґрунтованих доказів на підтвердження заявленого відводу про упередженість головуючому судді-доповідача Назарової М.В. під час розгляду справи заявником до суду надано не було, а тому заявлений відвід є необґрунтованим.

Керуючись ст. 33-40, 381 ЦПК України , апеляційний суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Склярової Л.Ю. про відвід головуючому судді-доповідачу Назаровій М.В. відмовити і передати справу для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 33 ЦПК України, іншому судді.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Дата складення повного тексту ухвали - 06 грудня 2023 року.

Головуючий М.В. Назарова

Судді: В.А. Коновалова

В.В. Кострицький