Справа № 577/2655/23
Провадження № 2/577/693/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області

у складі головуючого судді Потій Н.В.,

за участю секретаря Подейко Т.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представник третьої особи Дем`яненко А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Конотопської міської ради в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом у якому просить: 1. розірвати шлюб між ним та відповідачем ОСОБА_3 , зареєстрований 24 вересня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Конотоп Конотопського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 404; 2. після розірвання шлюбу, визначити місце проживання доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги в частині визначення місця проживання дитини мотивує тим, що донька проживає з ним, а дружина планує виїхати за кордон. При цьому посилається на правову позицію ВС у постанові від 15.01.2020 у справі № 200/952/18 за якою за загальним правилом за відсутності спору щодо того із ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Крім того, позивач зазначає, що спір щодо визначення місця проживання доньки між ним та відповідачем відсутній, сторони спільно вирішили, що донька проживає з позивачем

У судовому засіданні позивач підтримав позовну вимогу щодо визначення місця проживання дитини, наполягав на тому щоб суд визначив місце проживання доньки разом з ним.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій позовні вимоги визнала, пояснила, що наразі з відповідачем проживають окремо. Відповідач вступає у спадщину, тому поїздка за кордон відклалася. Після вирішення всіх питань, буде виїздити за кордон; донька відмовляється їхати разом з нею, оскільки в м. Конотоп школа, друзі. Відповідач згодна щоб місце проживання дитини було визначено з батьком (а.с. 40 - 43).

Представник третьої особи органу опіки та піклування Дем`яненко А.О. не заперечувала проти визначення місця проживання дитини з батьком. Водночас пояснила, що комісією з питань захисту прав дитини було розглянуто ухвалу суд від 18.10.2023. З позовної заяви вбачається, що спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини немає. З огляду на викладене, надання висновку органу опіки та піклування не потрібно. Вважала, що суд самостійно, без висновку органу опіки та піклування, може ухвалити рішення яким визначити місце проживання дитини з батьком.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, в частині яка стосується даного процесуального питання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»).

Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна.

У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом.

За змістом ч.4, ч.5 ст.19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків; місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини; якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом (ч.1 ст. 161 СК України).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК України).

Судом встановлено, що як на час звернення позивача з позовом до суду, так і на час розгляду по суті та постановлення цієї ухвали, між сторонами відсутній спір про визначення місця проживання дитини.

Як зі змісту позовної заяви, так і з письмових заяв відповідача ОСОБА_2 , адресованих суду (а.с. 28, а.с.40) вбачається, що відповідач погоджується з тим, щоб дитина проживала з батьком.

З листа заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів від 01 грудня 2023 року вбачається, що відповідно до пп.2 п.4 Типового положення про комісію з питань захисту прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 № 866 (в редакції постанови КМУ від 03.10.2018 № 800) комісія відповідно до покладених на неї завдань розглядає питання щодо вирішення спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини. Оскільки спір між батьками щодо визначення місця проживання їх доньки відсутній, питання визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надання висновку органу опіки та піклування не потребує (а.с.44).

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Поняття «юридичний спір» має тлумачитися широко, з урахуванням підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спір про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Предмет спору - це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Предмет позову розуміють як певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Крім того, ст. 15 ЦК України визначає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З огляду на викладене, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або спірні питання врегульовано самими сторонами.

У даному випадку малолітня дитина проживає з батьком, проти чого не заперечує мати - відповідач у справі, тобто спір про визначення місця проживання дитини відсутній. Вказане також встановлено і комісією з питань захисту прав дитини при виконкомі виконавчого комітету Конотопської міської ради. (а.с. 44). Представник органу опіки та піклування Дем`яненко А.О. у судовому засіданні підтвердила відсутність між сторонами у справі спору з приводу визначення місця проживання дитини.

Проте, суд не погоджується з думкою представника органу опіки та піклування про те, що в цій справі суд має прийняти рішення у справі яким визначити місце проживання дитини з батьком, за відсутності спору з цього приводу між батьками.

У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 (провадження № 61-14859св19), постанові № 339/143/20 (провадження № 61-6809св21) від 22 грудня 2021 року Верховний Суд зазначив, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу.

Однак, як встановлено судом, позивачем пред`явлено окрему позовну вимогу саме про визначення місця проживання дитини, яка має бути вирішена судом відповідно до вимог ст. 160 -161 СК України

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанови Верховного Суду від 6 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11, від 15 липня 2019 року у справі № 235/499/17, від 17 липня 2019 року у справі № 523/3612/16-ц, від 24 липня 2019 року у справі № 760/23795/14-ц, від 25 вересня 2019 року у справі № 642/6518/16-ц, від 30 жовтня 2019 року у справі № 390/131/18, від 6 листопада 2019 року у справах № 464/4574/15-ц, № 756/17180/14-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 697/2368/15-ц, від 4 грудня 2019 року у справі № 635/8395/15-ц, від 1 квітня 2020 року у справі № 686/24003/18, від 1 липня 2020 року у справі № 287/575/16-ц, від 19 серпня 2020 року у справі № 287/587/16-ц). Таким чином, принцип стабільності є визначальним щодо можливості виходу за межі позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині визначення місця проживання дитини, враховуючи що як на момент пред`явлення даного позову, так і під час розгляду справи в суді та ухвалення рішення у справі, відсутній спір між сторонами з приводу визначення місця проживання дитини, яка за згодою матері проживає з батьком і мати жодним чином не заперечує проти цього.

Керуючись ст. 13, п.2 ч.1 ст. 255, п.15 ч.1 353, 354 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Конотопської міської ради в частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини за відсутністю предмета спору.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

Представник третьої особи: Дем`яненко Алла Олександрівна, юридична адреса: м. Конотоп, пр. Миру, 8.

Повний текст ухвали складено 07 грудня 2023 року.

СуддяН. В. Потій