СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/8600/23

пр. № 2/759/3201/23

23 листопада 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Бабич Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Стеблецького В.В.

представника позивача - Шупінської О.В.,

педставника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Навіа Інвест" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Навіа Інвест" про визнання недійсним договору купівлі-продажу предмету лізингу,-

ВСТАНОВИВ:

11.05.2023 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшов зазначений позов. Предметом позову є стягнення заборгованості в розмірі 151 214,18 грн. Позовні вимоги мотивовано неналежним виконання зобов`язання за договором купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22. від 13.10.2022 р.

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 15.05.2023 р. (а.с.31)

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду 05.06.2023 зустрічний позов до ТОВ "Навіа Інвест" про визнання недійсним договору. Мотивуючи його тим, що ТОВ "Навіа Інвест" під час укладання оспорюваного договору купівлі-продажу спірного автомобіля, навмисно ввів в оману ОСОБА_1 щодо обставин, які мають істотне значення, не повідомивши, що спірний автомобіль обтяжений правами нанього ОСОБА_2 на підставі договору фінансового лізингу № 44-230221 від 25.02.2021 р. Оскільки станом на момент набуття ним права власності на спірний автомобіль вказаний договіро фінансого лізингу не був розірваний, він змушений був передати автомобіль ОСОБА_2 . На підставі чого просив визнати недійсним договір купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22 від 13.10.2022 р. (а.с.43-46).

Ухвалою суду від 08.06.2023 року зустрічний позов об`єднаний в одне провадження з первісним позовом (а.с.63).

13.07.2023 р. до суду від відповідача за зустрічним позовом надійшов відзив на позов, в якому останні проти вимог позивача заперечував, зазначивши, що під час укладання договору купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22 від 13.10.2022 р. були дотриманні усі вимоги ст. 203 ЦК України, що виключає можливість визнання його недійсним, спірний автомобіль було передано ОСОБА_1 згідно укладеного договору, а долучені позивачем докази не містять доказів передачі автомобіля у власність лізингоодержувачу ОСОБА_2 , внаслідок неналежного виконаня ним умов договору фінансового лізингу (а.с.83-86).

19.09.2023 р. до суду від представника відповідача за первісним позовом та представника позиваач за зустрічним - ОСОБА_3 , надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи ОСОБА_2 (а.с. 118-120).

Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 21.09.2023 р., відмовлено в задоволені клопотання про залучення третьої особи (а.с. 122-123).

Ухвалою суду від 21.09.2023 р. закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд (а.с.124).

Ухвалою суду від 07.11.2023 р. забезпечено участь представника відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним ОСОБА_3 у судовому засіданні у справі №759/8600/23, призначеному на 23 листопада 2023 року о 09:45 год. в режимі відеоконференції відповідно до положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та здійснити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua) (а.с.155).

07.11.2023 до суду надійшли письмові пояснення щодо необгрунтованості зустрічного позову (а.с.137-142).

Ухвалою суду від 20.11.2023 р. забезпечено участь представника позивача за первісним позовом та представника відповідача за зустрічним Шупінської О.В. у судовому засіданні у справі №759/8600/23, призначеному на 23 листопада 2023 року о 09:45 год. в режимі відеоконференції відповідно до положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи та здійснити проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua).

В судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua), представник позивача за первісним позовом та представник відповідача за зустрічним, Шупінська О.В. , позовні вимоги за первісним позовом підтримала, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Проти задоволення зустрічного позову, заперечувала з підстав його необгрунтованості.

В судовому засіданні проведеному в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку (https://vkz.court.gov.ua), представник відповідача за первісним позовом та представника позивача за зустрічним, ОСОБА_3 , позовні вимоги за первісним позовом не визнав, просив в задоволені відмовити. Позовні вимоги за зустрічним позовом підтримав, просив їх задовольнити, з підстав викладених в зустрічному позові.

Суд, заслухавши пояснення та доводи учасників процесу, розглянувши справу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, в задоволені зустрічного позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що між TOB "Навіа Інвест" та ОСОБА_1 , було укладено договір купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22. від 13.10.2022 р. (а.с.15-18).

Вказана обставина учасниками справи не оспорюється а тому в силу ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Згідно п. 1.1. вказаного договору продавець зобов`язується передати у власність покупця транспортний засіб (автомобіль модель FLUENCE марки RENAULT, рік випуску 2012, № кузова НОМЕР_1 ) (надалі - товар) , що є власність продавця, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар у порядку і на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно п.3.1. Договору, продавець зобов`язаний передати товар та усі необхідні документи на товар за актом приймання - передачі товару.

Передача підтверджується підписаним 13.10.2022 р. обома сторонами актом приймання - передачі товару до договору купівлі-продажу транспортного засобу 1/13/10- 22 від 13.10.2022 р. товар при передачі був оглянутий сторонами, під час огляду будь-яких дефектів, недоліків не виявлено. Претензій до Продавця щодо якісних характеристик товару немає ( п.4 Акту) (а.с.18).

Згідно п.6.1.договору та п.10.1. акту приймання-передачі товару Сторони погодили, що ціна товару 142 524,61 грн.

Згідно п.6.2. договору, моментом здійснення оплати є момент зарахування грошових коштів на рахунок продавця.

Згідно п.3.2. договору, продавець має право вимагати сплати встановленої ціни за товар відповідно д умов цього договору.

Згідно п.3.3. договору, покупець зобов`язаний сплатити встановлену ціну за товар відповідно до умов цього Договору.

Згідно п.7.1. договору, за невиконання або неналежне виконання умов цього Договору Сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Згідно п.9.1 договору, Договір вважається укладеним з моменту підписання його Сторонами і скріплення печатками сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. На виконання даного Договору, 13.10.2022 р. згідно Акту приймання - передачі Продавець передав, а Покупець прийняв без будь-яких зауважень автомобіль модель FLUENCE марки RENAULT, рік випуску 2012, № кузова НОМЕР_1 вартістю 142 524,61 гри.(а.с.18). Таким чином, продавець/позивач - ТОВ "Навіа Інвест" належним чином виконав усі свої зобов`язання за укладеним договором, натомість покупець/відповідач ОСОБА_1 оплату не здійснив, чим порушив вз`яті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22.

Отже, за умовами договору відповідач придбав у позивача товар без розстрочення платежу, набувши право власності на товар з моменту передачі товару продавцем.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні права і обов`язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 691 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ч. 2ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договором купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22 від 13.10.2022 термін платежу покупцем не визначений.

Згідно із п. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

07.03.2023 позивачем було надіслано відповідачу вимогу № 23/03/06-4 від 06.03.2023 про сплату коштів на суму 179 333,51 грн., якою вимагалося у 7-денний строк погасити заборгованість та сплатити кошти по даному Договору, а також нараховані індекс інфляції за березень-квітень 2023 р в розмірі 322287 грн , 3 відсотки річних за період з 15.03.2023 р по 03.05.2023 р в розмірі 585,75 грн., а також облікову с тавку НБУ у розмірі 25 відсотків річних, за користування чужими коштами, за період з 13.10.2023 р по 06.03.2023 р в розмірі 28309,69 грн. (а.с.19-20).

Разом з тим, вимога залишилась відповідачем без задоволення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18) зроблено висновок, що "у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань".

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 березня 2020 року у справі № 760/6938/16-ц (провадження № 61-22875св19) зазначено, що "дія статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України. Унаслідок чого у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України".

' За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України).

Згідно із частиною другою статті 1214 ЦК у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 910/1238/17 зроблено висновок, що термін "користування чужими грошовими коштами" може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Тобто положеннями цієї законодавчої норми врегульовано правовідносини щодо сплати процентів за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Плата за прострочення виконання грошового зобов`язання врегульована законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто законодавство встановлює наслідки як надання можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу в межах дії договору, так і наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх, тому підстави для застосування аналогії закону відсутні.

Відтак, відсутні підстави для застосовування до спірних відносин положення частини першої статті 1048 ЦК України за аналогією закону для визначення розміру процентів, яку просить застосувати позивач.

На підставі викладено, позовні вимоги за первісним позовом підлягають частковому задоволенню, а саме стягнення суми заборгованості за договором, яка станом на 03.05.2023 р. становить 146 333,20 грн., та складається з ціни товару 142 524, 61 грн., а також три проценти річних в розмірі 585,72 грн., інфляційні втрати в розмірі 3222,87 грн. В задоволенні іншої частини, слід відмовити.

Що стосується вимог зустрічного позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу предмету лізингу, слід зазначити наступне.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя стаття 215 ЦК України).

Оспорюваний правочин визнається недійсним судом, якщо одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом (частина третя статті 215 ЦК України). Правочин, недійсність якого не встановлена законом (оспорюваний правочин), породжує правові наслідки (набуття, зміну або припинення прав та обов`язків), на які він був направлений до моменту визнання його недійсним на підставі рішення суду. Оспорювання правочину відбувається тільки за ініціативою його сторони або іншої заінтересованої особи шляхом пред`явлення вимог про визнання правочину недійсним (позов про оспорювання правочину, ресцисорний позов).

Як зазначив позивач, після укладення оспорюваного правочину до нього звернувся ОСОБА_5 , який йому повідомив, що автомобіль, який є предметом договору купівлі-продажу, переданий йому в лізинг, оскільки між ОСОБА_2 та ТОА "Навіа Інвест" було укладено договір фінансового лізингу № 44-230221, з яким його ознайомив останній.

Посилаючись на вказану обставину, позивач за зустрічним позов вважає, щоТОВ "Навіа Інвест" під час укладання оспорюваного договору купівлі-продажу спірного автомобіля, навмисно ввів в оману ОСОБА_1 щодо обставин, які мають істотне значення, не повідомивши, що спірний автомобіль обятений правами на нього ОСОБА_2 на підставі договору фінансового лізингу № 44-230221 від 25.02.2021 р, що і є підставою для визнання договору недійсним.

Встановлено, що між ТОВ "Навіа Інвест" та ОСОБА_2 було укладено договір фінансового лізингу № 44-230221 від 25.02.2021 р., предметом якого був автомобіль, який ТОВ "Навіа Інвест" як власник на умовах договору купівлі-продажу продав ОСОБА_1 .

Вказана обставина учасниками справи не оспорюється, а тому в силу ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.

Разом з тим, як встановлено судом, після укладання договору купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22, за актом приймання - передачі товару до договору купівлі-продажу транспортного засобу 1/13/10- 22 від 13.10.2022 р., який було підписано двома сторонами 13.10.2022 р. Товар при передачі був оглянутий сторонами, під час огляду будь-яких дефектів, недоліків не виявлено. Претензій до Продавця щодо якісних характеристик товару немає ( п.4 Акту) (а.с.18).

Так, відповідно до п. 5.4 договору купівлі-продажу транспортного засобу 1/13/10- 22 від 13.10.2022 р. право власності на транспортний засіб перейшло до ОСОБА_1 з моменту підписання акту приймання-передачі, тобто з 13.10.2022 р. Дані обставини, підтверджуються відповіддю Головного сервісного центру МВС на адвокатський запит, з якої вбачається, що ОСОБА_1 став власником автомобіля марки RENAULT, модель FLUENCE, рік випуску 2012, № кузова НОМЕР_1 ) з 13.10.2022 року (а.с. 114-115)..

Таким чином, встановлено, що ТОВ "Навіа Інвест" виконало свої зобов`язання за вказаним договором.

ОСОБА_1 , з 13.10.2022 р. як власник має право вільно користуватися, володіти та розпоряджатися автомобілем, який є предметом договору купівлі-продажу транспортного засобу № 1/13/10- 22 від 13.10.2022 р., та жодним чином не обмежений у вчиненні будь-яких дій щодо цього автомобіля, в тому числі і передачі права користування будь-якій іншій особі.

В матеріалах справи відсутній будь-який документ, який би підтверджував , що ТОВ "Навіа Інвест" не виконало умови договору купівлі-продажу предмету лізингу №1/13/10- 22 від 13.10.2022 р.

Оскільки, наявність договору фінансового лізингу № 44-230221 від 25.02.2021 р., укладеного між ТОВ "Навіа Інвест" та ОСОБА_2 , жодним чином не порушує прав та інтересів ОСОБА_1 , як покупця за договором купівлі-продажу № 1/13/10- 22 від 13.10.2022 р., який в подальшому набув право власності на нього, та не звільняє від обов`язку виконати умови договору та не може бути підставою для визнання недійсним оспорюваного правочину.

На підставі викладеного, прихожу до висновку, що вимоги за зустрічним позовом не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керючись ст. ст. ст. 11, 215, 509, 536,612, 625, 629, 655, 691, 692, 1212, 1214 ЦК України ст. 13, 76, 89, 141, 280, 282, 284, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Навіа Інвест" за первісним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Навіа Інвест" заборгованість за договором купівлі-продажу предмету лізингу № 1/13/10-22 від 13.10.2022 р. в розмірі 142 524,61 грн., три проценти річних в розмірі 585,72 грн., інфляційні втрати в розмірі 3222,87 грн., а всього разом 146 333 (сто сорок шість тисяч триста тридцять три) грн. 20 коп.

В задоволенні іншої частини, відмовити.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Навіа Інвест" про визнання недійсним договору купівлі-продажу предмету лізингу,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06 грудня 2023 року.

Зазначити дані сторін:

Позивач за первісним, відповідач за зустрічним: Товариство з обмеженою відповідальністю "Навіа Інвест", , юридична адреса: м. Київ, просп. М.Бажана, 10, офіс 551;

Відповідач за первісним, позивач за зустрічним: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Бабич Н.Д.