ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4741/23 Справа № 214/3452/20 Суддя у 1-й інстанції - Попов В.В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

05 червня 2023 року м.Кривий Ріг

Суддя Дніпровського апеляційного суду Тимченко О.О., розглянувши в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року у справі № 214/3452/20 за позовом Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року позовні вимоги КП ТМ «Криворіжтепломережа» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь КП ТМ «Криворіжтепломережа» суму боргу по оплаті за централізоване опалення за період з 01.10.2014 року по 01.01.2020 року в розмірі 32 284,62 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На вказане судове рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Відповідно до частини 1 статті 352 ЦПК України учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Згідно із частиною 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

За частиною 2 статті 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Встановлено, що оскаржуване рішення ухвалено 28 вересня 2020 року. Проте, апеляційна скарга подана відповідачем до суду апеляційної інстанції лише 03 квітня 2023 року, тобто з порушенням строку апеляційного оскарження, передбаченого процесуальним законом, більше ніж на 2 роки.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що він в грудні 2022 року із додатку «Дія» дізнався про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього на користь позивача у справі грошових коштів. У зв`язку з вказаними обставинами він був змушений звернутися до суду та отримав копію рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року про стягнення з нього, а також його матері ОСОБА_2 на користь позивача грошових коштів в розмірі 32 284,62 грн та судового збору в розмірі 991,78 грн. Зазначає, що про наявність вказаної справи на розгляді в суді йому відомо не було. До суду для розгляду справи він не запрошувався, за місцем своєї реєстрації він не отримував повісток, і так само судом на його адресу не направлялися жодні судові рішення, а тому, на його думку, строк на подання апеляційної скарги ним було пропущено з поважної причини. В свою чергу, після отримання ним судового рішення, ним не було подано апеляційну скаргу протягом місяця через військову агресію російської федерації проти України.

Однак, зазначені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження, не є поважними та, як наслідок, підставою для поновлення строку, з огляду на таке.

Так, згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 30 червня 2020 року в межах розгляду даної цивільної справи направляв до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, звертався з клопотанням про заміну на належного відповідача, а також просив суд спрямовувати всі матеріали справи на його електронну пошту. При цьому, зазначені відзив та клопотання підписані ОСОБА_1 , а отже, зазначене свідчить про те, що скаржник був обізнаний про розгляд даної справи в суді першої інстанції.

Таким чином, доводи відповідача стосовно того, що про існування вказаної справи він дізнався лише в грудні 2022 року спростовуються матеріалами справи.

Посилання відповідача на військову агресію російської федерації проти України також є безпідставними, оскільки воєнний стан було запроваджено з 24 лютого 2022 року, тобто вже після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного рішення.

Норми цивільного процесуального закону не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Водночас право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком цієї особи добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (§ 35 рішення ЄСПЛ у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі «Фрідлендер проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30 листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).

Поважними причинами пропущення строку є обставини, що позбавили особу можливості подати заяву у визначений законом строк, вони об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення заявника і пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або суттєво ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Ці обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Вирішуючи, чи з поважних причин пропущено певний процесуальний строк, суд у кожному конкретному випадку оцінює сукупність обставин на свій розсуд.

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Зазначена конвенційна норма зобов`язує щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи.

ЄСПЛ зауважив, що «право на суд», одним із аспектів якого є право доступу, не є абсолютним і може підлягати обмеженням; їх накладення дозволене за змістом, особливо щодо умов прийнятності апеляційної скарги. Проте такі обмеження повинні застосовуватись з легітимною метою та повинні зберігати пропорційність між застосованими засобами та поставленого метою (рішення у справі «Воловік проти України» заява № 15123/03, § 53, 55, ЄСПЛ, від 06 грудня 2007 року). Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі «Перетяка та Шереметьев проти України», заяви № 17160/06 та № 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Таким чином, доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію скаржником своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення всіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасне подання апеляційної скарги, відповідач не надав.

Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (§ 42 рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» № 3236/03).

Згідно із частиною 3 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З огляду на те, що ОСОБА_1 був залучений до участі у справі та обізнаний про її існування, єдиною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження в даному випадку є наявність обставин непереборної сили, через які відповідач не мав можливості своєчасно звернутися до суду з апеляційною скаргою. Проте, таких обставин ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено.

Крім того, за статтею 3 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на судове рішення справляється судовий збір.

Відповідно до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» з апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовну заяву подано до суду в травні 2020 року.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2 102 гривні.

Тобто, з апеляційної скарги ОСОБА_1 підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3 153,00 грн.

Відповідно до квитанції від 24 січня 2023 року відповідачем сплачено судовий збір в розмірі 2 010,00 грн, отже недоплата становить 1 143,00 грн.

Судовий збір сплачується за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у Дн-кій обл./Шев.р/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37988155, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача - UA0004628, код класифікації доходів бюджету - 22030101, код банку отримувача (МФО) - 899998, призначення платежу - *; 101; __________( реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпровський апеляційний суд.

На підтвердження оплати судового збору до апеляційного суду надається оригінал квитанції про оплату.

Відповідно до частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Тобто, апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху та надати строк для доплати судового збору в розмірі 1 143,00 грн та звернення до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням обставин непереборної сили, через які відповідачем порушено строк на подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції від 28 вересня 2020 року - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Керуючись частиною 2 статті 357, частиною 2 статті 185 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року у справі № 214/3452/20 залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для доплати судового збору в розмірі 1 143,00 (одна тисяча сто сорок три) гривень та звернення до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження з зазначенням обставин непереборної сили, через які відповідачем порушено строк на подання апеляційної скарги - десять днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що неподання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження в зазначений строк є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження, а в разі її подання - недоплата судового збору є підставою для визнання апеляційної скарги неподаною та повернення її скаржнику.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.О. Тимченко