Справа № 454/3282/22 Головуючий у 1 інстанції: Фарина Л.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1142/23 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Цяцяк Р.П.,

суддів Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,

за участю секретаря Цьони С.Ю.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 березня 2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлених до стягнення з відповідача на користь позивачки рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 29.01.2019 року в розмірі 1 200 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, до 3 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що «на даний час 1200 грн. недостатньо для утримання сина, оскільки він проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач жодних коштів, крім аліментів, не надає. Збільшилися потреби дитини на навчання та розвиток, а відповідач має змогу надавати кошти на утримання сина, однак сплачує присуджені аліменти не в повному розмірі» (а.с. 1-3).

Оскаржуваним рішенням позовні вимоги задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 29.01.2019 року № 454/3046/18.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в сумі 2 500 грн., яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку із збільшенням розміру аліментів припинено стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на підставі рішення Сокальського районного суду Львівської області від 29.01.2019 року №454/3046/18.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 992 грн. 40 коп. судового збору (а.с. 25-28).

Дане рішення оскаржив відповідач.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог позивачки відмовити повністю, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права.

Зазначає, що Сокальським районним ВДВС у виконавчому провадженні №454/256/15 щодо стягнення з нього аліментів державним виконавцем було проведено перерахунок, відповідно до якого з червня 2022 року розмір аліментів було збільшено до 2100 грн. щомісяця.

Вважає, що позивачкою до матеріалів справи не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження факту понесення нею витрат на утримання сина, а також на підтвердження факту наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти у розмірі заявлених нею позовних вимог.

Звертає увагу на те, що у нього є ще від іншого шлюбу малолітня донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стверджує, що остання перебуває на його утриманні, оскільки за рішенням суду він також сплачує аліменти і на її утримання (а.с. 33-37).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);

- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77).

Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається її учасниками те, що:

-сторони даного спору мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8), який після розірвання шлюбу між його батьками (сторонами) у 2013 році проживає разом з мамою (позивачкою);

-29.01.2019 року рішенням Сокальського районного суду Львівської області було збільшено розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача (батька) на користь позивачки (мами) на утримання малолітнього сина до 1 200 грн. (а.с. 11-12).

Станом на час ухвалення судом оскаржуваного рішення (а саме: з 01.01.2023 року) прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років було встановлено у розмірі 2 833 грн.

В обґрунтування своїх заперечень на позов, викладених у Відзиві на позовну заяву, відповідач долучив до цього Відзиву … Розрахунок заборгованості по аліментах, складений державним виконавцем 23.11.2022 року, згідно якого дійсно проведено перерахунок присуджених до стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_5 і такі з липня 2022 року відповідач повинен сплачувати у розмірі 2 100 грн., однак жодного разу аліменти у розмірі 2 100 грн. відповідачем сплачено так і не було, оскільки такі з липня 2022 року він продовжує сплачувати у розмірі лише 1 300 грн., що призвело до утворення заборгованості (а.с. 20).

За вищенаведених обставин доводи апеляційної скарги стосовно того, що державним виконавцем було проведено перерахунок і розмір аліментів, які він повинен щомісячно сплачувати на утримання сина, було збільшено до 2100 грн., до уваги прийматися не можуть.

Так само, як не можуть прийматися доводи апеляційної скарги стосовно того, що у відповідача (апелянта) також є ще малолітня донька, на утримання якої він за рішенням суду також має сплачувати аліменти, оскільки жодних доказів про сплату ним цих аліментів (їх розмір, фактична сплата тощо) апелянтом до суду подано не було.

Як стверджується самим апелянтом у поданій до суду Заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження від 23.04.2023 року, він «з 15.02.2022 р. і по даний час знаходиться за межами території України, що підтверджується відмітками у закордонному паспорті відповідача» (а.с. 38-40).

Тобто, відповідач (апелянт) вже понад 14 місяців постійно проживає за межами України, однак ні поданий ним до суду Відзив на позовну заяву, ні апеляційна скарга не містять пояснень щодо причин такого проживання за кордоном України 30-ти річного молодого мужчини та джерел доходів для такого проживання.

Будь-яких доказів про реєстрацію відповідача, як особи, яка перебуває у пошуку роботи, у відповідних службах (центрах тощо), які займаються працевлаштуванням громадян, як в Україні, так і за її межами, відповідачем (апелянтом) до суду подано не було.

За наведених обставин доводи стосовно того, що «у відповідача взагалі відсутні доходи, відповідач втратив роботу та є на даний момент безробітним» (у Відзиві на позовну заяву), а також на те, що «постійної роботи відповідач не має» (у апеляційній скарзі), також до уваги прийматися не можуть.

Розмір аліментів, присуджений судом до стягнення з відповідача на утримання його малолітнього сина, є меншим від законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму на дитину такого віку.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при визначенні розміру аліментів дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування чи зміни відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 березня 2023 року- без змін.

Відновити дію рішення Сокальського районного суду Львівської області від 03 березня 2023 року.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 05 червня 2023 року.

Головуючий: Цяцяк Р. П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.