№ 207/1558/22
№ 2/207/86/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді Скиби С.А. , при секретареві Куцевол Л.В. , за участю представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське справу № 207/1558/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім`єю ,

В С Т А Н О В И В

В провадженні Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться справа № 207/1558/22 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім`єю .

Як зазначено у позові метою встановлення факту проживання однією сім`єю з вересня 2016 року по 1 квітня 2022 року є встановлення статусу сім`ї загиблого , отримання одноразової грошової допомоги та спадкування за законом як спадкоємця першої черги .

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом , звернутися до адміністративного суду , якщо вважає , що рішенням , дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права , свободи або законні інтереси .

Згідно ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах , зокрема , спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів індивідуальної дії) , дій чи бездіяльності (пункт 1 частини першої цієї статті) .

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади , орган місцевого самоврядування , їхня посадова чи службова особа , інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства , в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України .

Міністерство оборони України як спеціально уповноважений суб`єкт , який уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Порядку № 975 , яку має на меті отримати ОСОБА_4 у разі встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8 , який загинув під час виконання обов`язків військової служби .

У справі № 287/167/18-іх (провадження № 14-505цс19) , залишаючи без змін постанову суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі , Велика Палата Верховного Суду у пунктах 33-35 зазначеної постанови від 30 січня 2020 року зазначила про таке : «33. Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту , що має юридичне значення , суддя , зокрема , зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність , тобто суддя повинен перевірити , чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу . 34. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду , суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження , а коли справу вже відкрито , - закриває провадження у ній» .

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц (провадження № 61-13369ск22) визначаючи , чи пов`язується з встановлення зазначеного факту виникнення у заявника певних цивільних прав та обов`язків , суд застосовує положення статті 1 ЦК України . За змістом частини першої статті 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини , засновані на юридичній рівності , вільному волевиявленні , майновій самостійності їх учасників (цивільні відносини) . Тобто цивільними є відносини , які відповідають наведеним критеріям .

Відповідно у порядку цивільного судочинства , за загальним правилом , не підлягають вирішенню спори ( розгляду заяви ) , що виникають не з цивільних , земельних , трудових , сімейних або житлових правовідносин .

Усі інші спори , що виникають у публічно-правових відносинах за участю осіб , підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства виключно у тих випадках , коли безпосередньою нормою процесуального права визначено , що вирішення такого спору належить здійснювати саме в порядку цивільного судочинства .

Вимоги ОСОБА_4 пов`язані з доведенням наявності підстав для визнання (підтвердження) за нею певного соціально-правового статусу , не пов`язаного з будь-якими цивільними права та обов`язками , їх виникненням , існуванням та припиненням . Відповідно , за своїм предметом та можливими правовими наслідками такі вимоги пов`язані з публічно-правовими відносинами заявниці з державою , а отже , не підлягають вирішенню у порядку цивільного судочинства .

Тож у спірних правовідносинах суд повинен врахувати правову мету звернення заявниці до суду , яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах , оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення .

Верховний Суд у зазначеній постанові , врахувавши визначені законом завдання цивільного судочинства , визнає недопустимим ініціювання судового провадження у порядку цивільного судочинства з метою оцінки обставин , які становлять предмет доказування у провадженні у порядку адміністративного судочинства, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу , отриманого у такому провадженні , належним та допустимим .

Верховним судом зроблено висновок , що з урахуванням наведеного , вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з особою , який загинув під час участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і стримуванні збройної агресії російської федерації , не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства .

За таких обставин необхідно закрити провадження у справі , оскільки цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного , а не цивільного судочинства .

Аналогічні по суті висновки викладені у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19 .

Зазначення у позові мети встановлення факту проживання однією сім`єю з вересня 2016 року по 1 квітня 2022 року - спадкування за законом як спадкоємця першої черги не відповідає вимогам чинного ЦК України 2003 року . Згідно ст. 1264 ЦК України 2003 року у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи , які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини . ОСОБА_4 не знаходилася у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 . Разом з тим , відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_5 та неповнолітня ОСОБА_9 є спадкоємцями першої черги . В позові відсутні посилання та до нього не додано доказів , які б свідчили про звернення позивачки до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини . Суд враховує правову мету звернення заявниці до суду , яка полягає у підтвердженні її певного соціального статусу . Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах , оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення .

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі , якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства .

Суд вважає можливим закрити провадження у справі у зв`язку з тим , що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства .

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України , суд

У Х В А Л И В

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про встановлення факту проживання однією сім`єю .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Суддя С.А. Скиба