Справа №333/1130/23
Провадження №2/333/1379/23
РІШЕННЯ

Іменем України

01 червня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Махінько М.М.,

представника позивача - адвоката Білоконевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Територіальної громади м.Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, відповідно до якого просить суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом трьох календарних місяців з дня надрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позову зазначено ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Після смерті матері залишилося спадкове майно у вигляді двокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 46,23 кв.м., жилою площею 30,7 кв.м. Право власності на квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_2 набуто: частина квартири на підставі договору дарування квартири, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Масловець Л.С. від 04.07.2003 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-2278, та частина квартири на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Євграфова О.М. від 29.08.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-184.

З 16.05.2003 року ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер.

На час смерті ОСОБА_2 не перебувала у зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах, дітей, окрім позивача, не мала.

За адресою АДРЕСА_2 була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період з 12.06.2003 по 11.02.2022 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Разом з нею на день смерті зареєстровані особи відсутні.

ОСОБА_1 зазначає, що у 1984 року переїхав з м. Запоріжжя до м. Одеси у зв`язку із навчанням. По закінченні навчання залишився працювати в м. Одесі. Позивач зареєстрований та постійно проживає в АДРЕСА_3 , що підтверджується відомостями про реєстрацію місця проживання в паспорті позивача.

За півтора місяця до смерті стан здоров`я мати ОСОБА_2 погіршився, нею опікувалась її рідна сестра ОСОБА_4 , позивачем надавались кошти на її лікування та оплату доглядальниці, яка приходила двічі на день.

ІНФОРМАЦІЯ_2 мати померла, про це повідомила тітка ОСОБА_4 . Цього ж дня позивач приїхав у м. Запоріжжя, організував та оплатив всі витрати пов`язанні з похованням мати. 27.01.2022 року ОСОБА_2 було поховано на кладовищі смт. Балабіно. Зранку 28.01.2022 року ОСОБА_1 виїхав потягом до Одеської області.

24 лютого 2022 року розпочалося військове вторгнення російської федерації на територію України

На початку березня 2022 року позивач був у нотаріуса м. Одеси, який повідомив, що державні реєстри не працюють, та надав йому роз`яснення, про те, що на час воєнного стану перебіг строку на подачу заяви на спадщину зупиняється та те, що після закінчення воєнного стану йому потрібно подати заяву до нотаріуса м. Запоріжжя, за місцем відкриття спадщини - зареєстрованим місцем проживання мати.

ОСОБА_1 зазначає, що в середині червня 2022 року він зателефонував до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, де йому повідомили про те, що державний нотаріус Фоміна Т.В. виїхала закордон, на запитання щодо прийняття спадщини після смерті матері, також повідомили про те, що на час воєнного стану перебіг строку на подачу заяви на спадщину зупиняється.

Позивач вказує, що за станом здоров`я не підлягає до військової служби, тому з 26 лютого 2022 року по теперішній час, є волонтером Громадської організації «ЕКСПЕДИЦІЯ», яка об`єднує волонтерів, що забезпечують підтримку підрозділам територіальної оборони, розташованим в м. Одесі та разом з іншими волонтерами почав опікуватись забезпеченням підтримки Територіальної оборони Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 ТРО ЗСУ. Також здійснював інші дії, що пов`язані з волонтерською діяльністю з надання допомоги Збройним Силам України у м. Одесі.

В період строку на подання заяви на прийняття спадщини ОСОБА_1 проходив консервативне лікування.

15 січня 2023 року ОСОБА_1 дізнався від тітки ОСОБА_4 про існування заповіту складеного його матір`ю. Цього дня тітка ОСОБА_4 зателефонувала йому та розповіла, що перебирала документи, та як виявилось, ОСОБА_2 склала на нього заповіт. Про його існування ні тітці, ні позивачу не було відомо.

У 2019 році у ОСОБА_2 стався інсульт, у неї погіршилась пам`ять, вона забувала куди клала речі, тому вона віддала сестрі ОСОБА_4 для збереження особисті документи, документи на квартиру, дублікати ключів тощо.

Так, за життя ОСОБА_2 склала заповіт від 10.02.2016 року, посвідчений Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 10.02.2016 року за реєстровим №5-53, яким все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла сину - гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

18.01.2023 року позивач прийшов до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори, але як виявилось нотаріальна контора не працює через ремонт, відсутність інтернету та доступу до державного реєстру, позивачу було запропоновано звернутись до будь-якого приватного нотаріуса.

18 січня 2023 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Пилипенко О.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Шостою Запорізькою державною нотаріальною конторою 10 лютого 2016 року за реєстровим №5-53, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 мати ОСОБА_2 .На підставі цього було заведено спадкову справу №6/2023, за матеріалами якої інші спадкоємці відсутні.

Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Пилипенко О.В. №34/02-31 від 31.01.2021 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої « ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , оскільки з поданих документів не має можливості встановити факт прийняття гр. ОСОБА_1 спадщини у встановлений законом спосіб та строк: протягом десяти місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також не надав довідку органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Таким чином строк для прийняття спадщини, встановлений ст. 1270 ЦК України, після смерті ОСОБА_2 , з урахуванням його зупинення з початку з 06.03.2022 року на час воєнного стану, а з 29.06.2022 року на чотири місяці у зв`язку з воєнним станом в Україні з 24.02.2022 року, закінчився 26.11.2022 року.

Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_2 , через відмову нотаріальної контори саме з причини пропуску строку на прийняття спадщини, в зв`язку з чим змушений звернутися до суду для визначення йому додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою 23.02.2023 року цивільну справу прийняти до провадження. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Також зазначеною ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Пилипенко Оксани Володимирівни, належним чином засвідчену копію спадкової справи № 6/2023 заведену після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

17.03.2023 року представником відповідача ОСОБА_5 надано відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову, посилаючись на те, що згідно цивільного позову спадкодавець ОСОБА_2 - мати Позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач стверджує, що він як спадкоємець не звернувся до нотаріальної контори у встановлений законом 6-ти місячний строк із заявою про прийняття спадщини тому, що було об`явлено військовий стан в Україні, закрито нотаріальний реєстр та він хворів і вважає ці обставини - об`єктивними. Однак згідно п. 24 ППВСУ від 30.05.2008 № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку на прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом Факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення Факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Згідно п. п. 2.1, 3.5. Гл. 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Отже, письмову заяву про прийняття спадщини може бути надіслано також і поштою. Позивач у своєму позові не довів поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

27.03.2023 року представником позивача - адвокатом Білоконевою А.В. надано відповідь на відзив, згідно якого зазначила, що відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній з 29.06.2022 із змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів від 24 червня 2022 р. №719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану») встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Незначний період пропуску строку для подання нотаріусу заяви на прийняття спадщини був врахований судами під час винесення рішення про задоволення позову (Постанова Верховного Суду від 12 травня 2021 року по справі № 766/12921/20-ц (провадження № 61-3541св21), Постанова Верховного Суду від 13 березня 2020 року по справі N 314/2550/17 (провадження N 61-41480св18), Постанова Верховного Суду від 22 грудня 2021 року по справі № 759/1510/21 (провадження № 61-17491 св 21).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України ОСОБА_1 є визначений заповідачем спадкоємець за заповітом та єдиний спадкоємець першої черги за законом, який звернувся до нотаріальної контори з заявою про отримання спадщини після смерті мати ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник позивача просила суд врахувати ту обставину, що переважна частина строку для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , припала на період активних бойових дій в Україні. Позивач ОСОБА_1 отримав відповідні роз`яснення від декількох нотаріусів з посиланням на норми постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164,в редакції Постанови КМ № 209, чинній з 06.03.2022, щодо зупинення перебігу шестимісячного строку для прийняття спадщини на час воєнного стану, що також зумовило пропуск ним строку для прийняття спадщини.

Враховуючи обмеження та умови воєнного часу, обтяженої складної ситуації внаслідок здійснення російськими військами в межах повномасштабного вторгнення окупаційних військ РФ до України, починаючи з 24 лютого 2022 року артилерійських обстрілів, ракетних ударів, повітряних нальотів по м. Запоріжжю та Запорізькій області, по м. Одеса та Одеській області (переважно з військових кораблів з акваторії Чорного моря), які зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці, здійснення позивачем волонтерської діяльності в м. Одесі, велику відстань між місцем постійного проживання спадкоємця та місцем знаходження спадкового майна, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту, вищевказане свідчить про існування об`єктивних, істотних труднощів для своєчасного подання спадкоємцем-позивачем заяви про прийняття спадщини. Просила суд визнати вищевикладені причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними (а.с.56-64)

Ухвалою суду від 28.03.2023 року у приватного нотаріуса повторно витребувано належним чином засвідчену копію спадкової справи № 6/2023 заведену після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.03.2023 року суддею Варнавською Л.О. отримано копію спадкової справи № 6/2023 (а.с. 73-116).

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10.05.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 122, зворот).

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з?явився, його інтереси представляла адвокат Білоконева А.В. яка підтримала позовні вимоги з підстав зазначених у позові, просила суд визначити ОСОБА_1 , додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 .

Представник відповідача ОСОБА_5 у підготовче засідання не з`явилась, згідно вимог відзиву просила суд розглядати справу без участі представника відповідача.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що ОСОБА_1 є її племінником. Померла ОСОБА_2 є її сестрою, вони близнюки. У 2019 році у ОСОБА_2 стався інсульт, вона тоді відразу зателефонувала в Одесу, у ОСОБА_7 , приїхали невістка та онука, вони тут були 10 днів в лікарні, ОСОБА_8 сплачував за лікування. Коли ОСОБА_2 привезли з лікарні ОСОБА_6 щотижня її відвідувала. Також відвідували й інші сестри, їх загалом 5 сестер у родині. Одна із сестер мала медичну освіту, вона забрала її до себе у Чернігівку, там її доглядала, робила уколи. ОСОБА_2 коли виїжджала залишила ОСОБА_6 ключі та документи. Що то були за документи свідок не дивилась, поклала їх до своїх і все. Потім коли сестра з Чернігівки захворіла, ОСОБА_2 привезли у Запоріжжя , ОСОБА_10 була наймана доглядальниця. ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 27.01.2022 її поховали. ОСОБА_1 був на похоронах, організацією похорон займався також він. 15.01.2023 року свідок ОСОБА_6 переглядала свої документи і знайшла заповіт ОСОБА_2 , зателефонувала ОСОБА_10 , він приїхав і вже почав звертатись до установ. Тоді йому повідомили, що він пропустив строк звернення із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_1 не знав про існування заповіту, також ОСОБА_11 знає зі слів ОСОБА_1 , що він звертався до нотаріусів, йому було повідомлено про те, що не працюють реєстри і те що на час військових дій все зупинено. І вже потім він звернувся у м.Запоріжжі. ОСОБА_6 та сестри не звертались із заявами про прийняття спадщини.

Вислухавши думку представника позивача, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12).

За життя, ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений державним 10.02.2016 р., зареєстровано у реєстрі за № 5-53 (а.с.87, зворот).

Відповідно до заповіту, ОСОБА_2 заповіла усе належне їй майно - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

18.01.2023 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пилипенко О.В. зареєстровано у реєстрі за № 8 заяву ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

Приватним нотаріусом Пилипенко О.В. 31.01.2023 № 34/02-31, винесено постанову про відмову у вчинення нотаріальної дії, відповідно до якої з поданих документів не має можливості встановити факт прийняття гр. ОСОБА_1 спадщини у встановлений законом спосіб та строк: протягом десяти місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, а також не надав довідку органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем (а.с.114-15).

Згідно наданих документів встановлено, що ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 .

16.05.2003 року ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 , що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_3 , виданий Відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя від 16.05.2003 року, актовий запис 197.

ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловік спадкодавця - ОСОБА_3 , помер.

На час смерті ОСОБА_2 не перебувала у зареєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах, дітей, окрім позивача, не мала.

За адресою АДРЕСА_2 , у період з 12.06.2003 по 11.02.2022 р. була зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Разом з нею на день смерті зареєстровані особи відсутні, що підтверджується листом Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради №04-07/3/426 від 20.01.2023 року.

Інші особи не звертались із заявами про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_2 .

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (частина перша статті 1233 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Постановою Кабінету Міністрів України 28.02.2022 року № 164 (зі змінами), на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється, але не більше ніж на 4 місяці.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця, який пропустив цей строк.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

В даній цивільній справі судом встановлено, що позивач не звернувся вчасно до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини через військові дії, відсутністю доступів до реєстрів, та обізнаністю про те, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється.

24.02.2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин.

Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні було неодноразово продовжено.

Зазначені позивачем обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини.

Разом із тим, суд бере до уваги, що позивачем вчинялись дії щодо прийняття спадщини за заповітом, проте, через обставини, які не залежали від нього, останній не зміг звернутись вчасно до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Враховуючі наведені положення чинного законодавства, існуючи обставини та досліджені докази, суд вважає доведеним поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини та можливість надання додаткового строку в два місяці.

Керуючись ст.ст. 1216, 1219, 1220, 1233, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81,82, 265, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громада м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 -тривалістю у три місяці, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з моменту його оголошення до Запорізького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська