Справа № 274/1324/23 Провадження № 2/0274/703/23
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.23 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Жмурко В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовомОСОБА_1
доОСОБА_2
простягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом, у якому просить стягнути на її користь з ОСОБА_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення нею навчання 31.07.2023 р., але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 навчається у Гімназії № 5 м. Бердичеві, термін навчання до 31.07.2023 р., що перешкоджає їй займатись діяльністю, направленою на отримання доходу, зокрема, працевлаштуватись, та, одночасно з цим, вимагає від неї необхідності витрачати кошти для здійснення навчання, що ускладнює задоволення її потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних потреб, а тому вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням навчання. Її батько, ОСОБА_2 , є працездатним і тому має можливість її утримувати, проте в добровільному порядку відмовляється надавати матеріальну допомогу на період її навчання.

ОСОБА_2 позов визнав частково, а саме у розмірі 1/12 частки заробітку (доходу) щомісячно, посилаючись на те, що має на утриманні свого батька, 1949 р.н., здійснює витрати на підтримання свого здоров`я (на лікування).

Судом з`ясовано, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом від 03.03.2005 р. про народження (а. с. 3).

ОСОБА_1 навчається в 11 класі Гімназії № 5 м. Бердичева Житомирської області, навчання триває по 31.07.2023 р., що підтверджується довідкою від 15.12.2022 р. цього навчального закладу (а. с. 4).

Суд зазначає, що очевидним є те, що навчання ОСОБА_1 перешкоджає їй працевлаштуватись, та, разом з цим, вимагає від нести витрати у зв`язку з навчанням (придбавати необхідні для навчання речі та/або послуги), що, в свою чергу, ускладнює задоволення її потреб у харчуванні, одязі та інших необхідних потреб.

Крім того, як зазначено вище, ОСОБА_2 позов визнав частково, що розцінюється Судом як визнання ним того, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_1 позбавлена можливості працевлаштуватись та самостійно утримувати себе, а тому потребує матеріальної допомоги.

За таких обставин Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги у зв`язку з продовженням після досягнення повноліття навчання.

Відповідно до частин першої та другої статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Таким чином ОСОБА_2 зобов`язаний утримувати повнолітню дочку ОСОБА_1 , до припинення останньою навчання, але не більше ніж до досягнення двадцяти трьох років, однак за умови, що він може надавати матеріальну допомогу.

Визначаючи розмір аліментів, які ОСОБА_2 має сплачувати на утримання ОСОБА_1 , Суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Матеріали справи не містять доказів, які б містили відомості про дохід ОСОБА_2 .

Разом з тим, ОСОБА_2 працює у Військовій частині НОМЕР_1 , де отримує грошове забезпечення, що підтверджується довідкою від 20.09.2022 р. № 2479, виданою зазначеною військовою частиною (а. с. 6).

Часткове визнання ОСОБА_2 позову свідчить про те, що він може надавати матеріальну допомогу дочці ОСОБА_1 , у розмірі 1/12 частки заробітку (доходу) щомісячно.

ОСОБА_1 не довела, що ОСОБА_2 може сплачувати аліменти на її утримання в іншому розмірі, зокрема, у розмірі, вказаному нею у позовній заяві.

За таких обставин Суд вважає, що ОСОБА_2 має сплачувати аліменти у розмірі 1/12 частки заробітку (доходу) щомісячно.

Статтею 201 Сімейного кодексу України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Таким чином позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, при цьому аліменти підлягають стягненню, починаючи від 27.02.2023 р.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Тобто рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає допущенню до негайного виконання.

На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 357,87 грн.

Керуючись статтями 141, 258, 259, 263 265, 430 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) задовольнити частково.

2. Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання у розмірі 1/12 частки заробітку (доходу) щомісячно., починаючи від 28.02.2023 р. і до припинення нею навчання у Гімназії № 5 м. Бердичева Житомирської області, але не більше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

3. У задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 357,87 грн.

5. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Корбут