Провадження №2/752/5267/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі головуючого судді Кордюкової Ж.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг та підписав заяву №б/н від 22.11.2011. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України.

Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу у користування кредитну картку та можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору та здійснювати погашення кредиту і процентів шляхом внесення коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу.

Відповідач у порушення умов договору свої зобов`язання за вказаним договором не виконав та не повернув витрачену нею частину кредитного ліміту.

Станом на 22.05.2023 відповідач має заборгованість у загальній сумі 38705,81 грн., з яких 31285,13 грн. - заборгованість за кредитом та 7420,68 грн. - заборгованість за відсотками.

Просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

12.06.2023 судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі та призначення її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

22.11.2011 ОСОБА_1 склав та підписав анкету-заяву №б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку.

При цьому в анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку №б/н від 22.11.2011, підписаної відповідачем, дійсно зазначено, що вказана анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Зазначена заява була підписана відповідачем та представником банку.

В період з 31.08.2008 по 08.09.2020 відповідачу видавались кредитні картки різного типу, остання карта Універсал Gold зі строком дії 07/2023 була видана 08.09.2020.

28.08.2013 відповідачу по картковому рахунку був встановлений кредитний ліміт в розмірі 18000 грн., який неодноразово змінювався та 13.02.2020 був зменшений до 0 грн.

08.09.2020 ОСОБА_1 погодив наступні умови кредитного продукту: кредитний ліміт до 75000 грн., строк дії договору 12 місяців з пролонгацією, пільговий період до 55 днів, мета кредиту - споживчі потреби, процентна ставка у пільговий період 0,00001%, процентна ставка поза межами пільгового періоду 40,8%, повернення кредиту здійснюється шляхом договірного списання з рахунку клієнта, в т.ч. за рахунок кредитного ліміту, шляхом внесення клієнтом коштів в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, процентна ставка при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 81,60%, чинність та актуальність інформації до 23.09.2020.

Згідно з розрахунком заборгованості, зробленим банком, станом на 22.05.2023 відповідач має заборгованість у загальній сумі 38705,81 грн., з яких 31285,13 грн. - заборгованість за кредитом та 7420,68 грн. - заборгованість за відсотками.

Згідно з випискою по картковому рахунку за період з 22.11.2011 по 03.10.2022 відповідач користувався кредитними коштами шляхом зняття готівкових коштів та оплати товарів та послуг, поповнення інших карткових рахунків.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання були розроблені АТ КБ «Приватбанк», то вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У Анкеті - заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 22.11.2011 процентна ставка не зазначена.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема, відсотки за користування кредитними коштами.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, посилався на Тарифи, а також на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Умови розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, а також те, що вказані Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт на момент отримання відповідачем будь-яких кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви.

Крім того, роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача можуть будь-коли змінюватися самим АТ КБ «Приватбанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність підпису відповідача на цих Умовах та правилах, надані банком Умови та Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані позичальником та якщо позичальник не стверджує, про беззастережне визнання факту ознайомлення із цими Умовами та Правилами.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору між сторонами АТ КБ «Приватбанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII (в редакції станом на час підписання відповідачем анкети-заяви) щодо повідомлення споживача про зміст конкретних Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів та узгодив зі споживачем саме ті умови, які вважав узгодженими банк.

Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору, зі складовими якого він взагалі не був ознайомлений.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.

Проте суд враховує, що відповідач ОСОБА_1 погодив умови кредитного продукту: кредитний ліміт до 75000 грн., строк дії договору 12 місяців з пролонгацією, пільговий період до 55 днів, мета кредиту - споживчі потреби, процентна ставка у пільговий період 0,00001%, процентна ставка поза межами пільгового періоду 40,8%, повернення кредиту здійснюється шляхом договірного списання з рахунку клієнта, в т.ч. за рахунок кредитного ліміту, шляхом внесення клієнтом коштів в розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, процентна ставка при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 81,60%, які були чинними з 09.09.2020 до 23.09.2020.

Згідно розрахунку, доданого до позовної заяви, за період з 09.09.2020 до 23.09.2020 були нараховані відсотки за користування кредитом в розмірі 949,06 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи обставини, встановлені у судовому засіданні у сукупності з наданими доказами, суд вважає необґрунтованою вимогу про стягнення решти відсотків за користування кредитними коштами, ніж 949,06 грн., оскільки інший розмір відсоткової ставки та період її нарахування не був погоджений сторонами під час укладання договору.

Стосовно вимог про стягнення фактично отриманих відповідачем коштів в сумі 31285,13 грн. суд зазначає наступне.

З виписки по рахунку відповідача, а також з розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що відповідач за спірний період фактично отримав в межах погодженого кредитного ліміту та не повернув кредитні кошти в загальній сумі 31285,13 грн., а тому за вимогою банку він зобов`язаний виконати своє зобов`язання з їх повернення.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в загальному розмірі 32234,19 грн. (сума заборгованості по тілу кредиту в розмірі 31285,13 грн. та відсотки за користування кредитом в розмірі 949,06 грн.).

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору, розраховані пропорційно розміру задоволених позовних вимог (83,28%), що становить 2235,24 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за договором №б/н від 22.11.2011 у загальному розмірі 32234 (тридцять дві тисячі двісті тридцять чотири) грн. 19 коп. та судові витрати в сумі 2235 (дві тисячі двісті тридцять п`ять) грн. 24 коп.

Відмовити в задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, б. 1-д; ідентифікаційний код юридичної особи в .

Представник позивача: Ляр Дмитро Юрійович, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, б. 50, серія і номер паспорта НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Ж. І. Кордюкова