Провадження №2/447/11/23
Справа №447/1891/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

30.11.2023 Миколаївський районний суд Львівської області

в складі: головуючого судді Бачуна О.І.

з участю секретаря судових засідань Данилів О.І.

позивачки ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , представника третьої особи - ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві, Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 20.07.2020року звернулася до суду з позовом до Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та починаючи з 28.10.2004року зареєстрована у домоволодінні АДРЕСА_1 . Власником домоволодіння є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина. За місцем відкриття спадщини Криницька сільська рада Миколаївського району Львівської області ( правонаступником якої являється Миколаївська міська рада Стрийського району Львівської області) повідомила, що домоволодіння в порядку спадкування ніхто не прийняв. Спадкова справа не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, заяву про прийняття спадщини відумерлою відповідач не робив, тобто ніхто на час звернення до суду з позовною заявою свої права на оспорюванну будівлю не пред`являв. Єдиним спадкоємцем ОСОБА_4 - племінник ОСОБА_5 , втратив своє право на спадкування за законом , як спадкоємець 5 черги, оскільки своєчасно не подав заяву про вступ в спадщину. Позивачка з 2004року зареєстрована, а фактично проживає з 1998року у будинку АДРЕСА_1 , відкрито та безперервно володіє спірним нерухомим майном, а тому просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2021 справу передано в провадження судді Бачуна О.І.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 26.07.2021 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 28.10.2021року зупинено провадження по справі до залучення у справі правонаступника після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою Миколаївського районного суду Львівської області від 25.07.2023року поновлено провадження по справі.

Ухвалою суду від 14.09.2023 у справі №447/1891/20 замінено третю особу ОСОБА_5 на його правонаступника ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та представника позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. 30.11.2023 року представник позивачки подав до суду додаткові письмові пояснення, в яких вказав, що позивачка почала проживати в спірному будинку з 1998року, а реєстрація місця проживання у спірному будинку відбулася в жовтні 2004року. Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» який прийнятий 11.12.2003року, ОСОБА_1 проживала у будинку по АДРЕСА_1 , не на підставі рішення про реєстрацію, а являється безтитульним володільцем вказаного майна з моменту вселення в будинку з 1998року, не маючи жодних документів, які б надавали їй право ним користуватися.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_5 06.11.2020року подав до суду письмові пояснення, в яких просив в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає позовні вимоги незаконними та необґрунтованими.

Представник третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_6 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказав, що позивачка ОСОБА_1 проживала в будинку по АДРЕСА_1 , на підставі рішення органу місцевого самоврядування №23 від 26.10.2004року, відповідно до якого останню, разом із сім`єю було зареєстровано за вказаною адресою. Вважає, що ОСОБА_1 титульно володіє спірним будинком.

Заслухавши пояснення учасників, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Частиною 1 ст.5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно роз`яснень п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

За вимогами статтей 12,80,81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорта № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням №23 від 28.10.2004 виконавчого комітету Криницької сільської ради Львівської області вирішено зареєструвати ОСОБА_1 та її дітей: ОСОБА_7 , 1991р.н. , ОСОБА_8 1992р.н. та ОСОБА_9 ,1995р.н. на житлову площу в АДРЕСА_1 .

Рішенням №11 від 28.03.2006року виконавчого комітету Криницької сільської ради Миколаївського району Львівської області рекомендовано ОСОБА_1 поновити загублені документи на будинок по АДРЕСА_1 і звернутися разом із ОСОБА_5 в Миколаївському ДНК. Із вказаного рішення вбачається, що будинок по АДРЕСА_1 , в якому проживає ОСОБА_1 належав на праві власності ОСОБА_4 , яка померла і спадкоємцем є племінник ОСОБА_5 , який займався її похованням.

Відповідно до довідки №376 від 13.05.1998року виконавчого комітету Криницької сільської ради народних депутатів, постійним і останнім місцем проживання ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 було с.Криниця. Заповіт в сільській раді не посвідчувався. ОСОБА_5 , який є племінником померлої здійснював постійний догляд за померлою, допомагав обробляти город, вести господарство, займався похороном померлої.. Факт прийняття спадщини заключається в тому, що ОСОБА_5 провів ремонт будинку.

Як вбачається з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 30.11.2017року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована 28.10.2004 року за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до довідки №130 від 15.03.2019року виданої Криницькою сільською радою Миколаївського району Львівської області, ОСОБА_1 , дійсно згідно погосподарських книг, що зберігаються в Криницькій сільській раді зареєстрована в житловому будинку в АДРЕСА_1 з 28.10.2004року і по даний час.

Відповідно до витягу з погосподарської книги Криницької сільської ради Миколаївського району Львівської області №116від 01.03.2019року, житловий будинок АДРЕСА_1 дісно рахувався за ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дане господарство рахувалося як робітничий двір.

Як вбачається із листа Криницької сільської ради Львівської області №02-11/01 від 03 січня 2018року, Криницька сільська рада не надала дозвіл ОСОБА_1 на приватизацію житлового будинку АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинко на праві власності належить ОСОБА_4 . Спадкоємцем даного будинку є племінник померлої - ОСОБА_5 .

Рішенням виконавчого комітету Криницької сільської ради народних депутатів Миколаївського району Львівської області №19 від 29 травня 1990року вирішено погодитися з висновками Дрогобицького МБТІ та вважати можливим оформити право власності окремих громадян та колгоспних дворів на житловій будинку в с.Криниця згідно з додатком №2. У вказаному додатку вказано за можливе оформити за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки №277 від 08.07.2020року виданої Криницькою сільською радою Льівської області, в житловому будинку в АДРЕСА_1 зареєстровані і проживали: наймач ОСОБА_1 з 28.10.2004 року по даний час; син ОСОБА_10 з 28.10.2004року по даний час; донька ОСОБА_11 з 28.10.2004року по ІНФОРМАЦІЯ_4 ; донька ОСОБА_12 з 28.11.2004року по 05.03.2009року.

Відповідно до інформації №2324 від 13.11.2020року виданої Стрийським МБТІ, право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 не зареєстровано за ОСОБА_1 , а зареєстровано за іншою особою.

Відповідно до інформації №2138 від 05.10.2021 року виданої Стрийським МБТІ, право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 станом на 11.07.1990 зареєстровано за ОСОБА_13 , на підставі свідоцтва про право власності , виданого 11.07.1990 виконкомом Миколаївської міської Ради народних депутатів згідно рішення виконкому №138 від 21.06.1990.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок від 11.07.1990року, цілий будинок з доданими до нього будівлями та спорудами , який розташований в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_13 .

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.11.2022року, спадкоємцем майна померлого ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 є його дочка ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК).

Крім цього, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.08.2018 у справі № 201/12550/16-ц зробив такий висновок щодо застосування норми частини 1 статті 344 Цивільного кодексу України, зокрема зазначив, що під добросовісністю в контексті частини 1 етапі 344 Цивільного кодексу України слід розуміти, що особа не чинила перешкод власнику майна у реалізації ним свого права власності на майно протягом строку, визначеного у цій нормі. На забезпечення можливості власника бути обізнаним про те, що інша особа володіє її майном, і реалізувати своє право власності покликана умова про відкритість володіння.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 28.01.2013р. N24-150/0/4-13 «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних з правом власності в силу набувальної давності, судам слід враховувати наступне:

- за набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено;

При вирішенні спорів, пов`язаних із виникненням і припиненням права власності, судам слід мати на увазі, що норми статті 344 ЦК України про набувальну давність, не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалось на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника.

Як встановлено в судовому засіданні, власником будинку по АДРЕСА_1 була ОСОБА_13 . Позивачка по справі була зареєстрована в спірному будинку з 28.10.2004року по даний час. Зазначена обставина вказує на те, що ОСОБА_1 мала право користування спірним будинком на підставі її реєстрації у ньому, що унеможливлює визнання за нею права власності на такий в порядку набувальної давності.

Керуючись ст.ст.12,13,141,258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради Стрийського району Львівської області, третьої особи ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 06.12.2023

Суддя Бачун О. І.