ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8373/23 Справа № 199/2796/13-ц Головуючий у першій інстанції: Спаї В.В. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Єлізаренко І.А., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Сахарова Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2023 року по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

09 лютого 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулось до суду з даною заявою, посилаючись на те, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.09.2013 по цивільній справі 199/2796/13-ц, яке змінено рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2017, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором №784863/ФЛ від 07.03.2008 року в сумі 1639756,19 грн. 17 липня 2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра» (первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (новий кредитор) укладено договір №GL48N718070_І_3 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» набуло право вимоги до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором №784863/ФЛ від 07.03.2008. Отже, ТОВ є новим кредитором відповідачів, відтак, правонаступником стягувача. Тому заявник просив замінити сторону стягувача у виконавчих листах по справі №199/2796/13-ц з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», де боржники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 117-141).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2023 року заяву задоволено. Постановлено замінити сторону стягувача у виконавчих листах з ПАТ «Комерційний банк «Надра» на її правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», виданих на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.09.2013 та рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01.06.2017 по цивільній справі №199/2796/13-ц про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором №784863/ФЛ від 07.03.2008 в розмірі 1639756,19 грн, станом на 21.02.2013, яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту 1054628,79 грн., заборгованість по відсоткам 510505,56 грн., пеня - 74621,85 грн. (а.с. 159-154).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали та ухвалення нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви щодо заміни стягувача у виконавчих листах (а.с. 169-172).

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , які долучені до матеріалів справи. У зв`язку з відсутністю ОСОБА_2 за відомою суду адресою, його сповіщення здійснено шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-сайті судової влади.

Від ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» 12.10.2023 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому заявник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого суду - без змін.

Місцезнаходженням ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» є м. Дніпро. На день розгляду даної справи на території м. Дніпро не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка у даному регіоні є стабільною. Також, колегія суддів зауважує, що в матеріалах справи відсутні докази неможливості направлення ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», як юридичної особи, свого представника в судове засідання.

У даній справі питання права не становлять особливої складності. Судовий захист повинен відповідати умовам процесуальної економії, враховуючи, що пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами. З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників процесу, які не з`явились.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог заяви, колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали місцевого суду з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2013 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 17 березня 2014 року про виправлення описки, у цивільній справі №199/2796/13-ц задоволено позов ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнено солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором від 07.03.2008 №784863/ФЛ в розмірі 1747162,93 грн., станом на 21.02.2013, який складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту 1054628,79 грн., заборгованість по відсоткам 510505,56 грн., пеня - 74621,85 грн., штрафи 107406,74 грн. Стягнено з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі по 1720,50 грн. з кожного (а.с. 59, 63).

06 березня 2014 року представник ПАТ КБ «Надра» - Чигрин В.В. отримала чотири виконавчі листи №199/2796/13-ц, на виконання зазначеного вище рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2013 року, що підтверджується письмовою розпискою представника банку (а.с. 61).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2013 року в частині стягнутої суми штрафів скасовано. Відмовлено у задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення штрафів за кредитним договором. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 111-113).

Також встановлено, що 17 липня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL48N718070_I_3, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. та зареєстровано за №509 (а.с. 125-126).

За положеннями пункту 1 договору про відступлення прав вимоги №GL48N718070_I_3 від 17.07.2020 року, зокрема, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників, іпотекодавців, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього договору (договорами про надання кредиту, договорами поруки, іпотечними договорами, договорами застави).

Відповідно до умов вказаного вище договору про відступлення прав вимоги №GL48N718070_I_3 від 17.07.2020 року, право вимоги за кредитним договором №784863/ФЛ від 07.03.2008 ПАТ «КБ Надра» відступив на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (новий кредитор), що підтверджується також копією Додатку №1 (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються) до цього договору та копією платіжного доручення №1 від 06.07.2020 (а.с. 127, 128).

Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з положеннями статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, вчинення правочинів, наслідком яких є заміна особи в окремому зобов`язанні через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги), є різновидом переходу до особи прав у матеріальних правовідносинах. Унаслідок такої заміни кредитора в матеріальному правовідношенні відбувається його заміна на іншу особу і в процесуальних правовідношеннях у визначених законом випадках. Зокрема, у процесуальних відносинах правонаступник може бути замінений там, де вони є триваючими, або за умови відновлення процесуальних строків для вчинення процесуальних дій. Втрата первісним кредитором певних процесуальних прав унаслідок пропуску ним строків для вчинення процесуальних дій до моменту укладення договору відступлення права вимоги означає, що саме у такому обсязі новий кредитор може стати процесуальним правонаступником і автоматичного поновлення процесуальних прав за наслідком укладення договору відступлення права вимоги не відбувається.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У постанові від 18 січня 2022 року у справі №34/425 (провадження №12-69гс21) Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладених у постанові від 15 вересня 2021 року у справі №727/9430/13-ц щодо порядку здійснення заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, згідно з яким за відсутності відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є можливою. Велика Палата Верховного Суду зазначила, що указаний висновок не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду викладеній у постановах від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (провадження №12-48гс20, пункти 7475) та від 16 лютого 2021 року у справі №911/3411/14 (провадження №12-39гс20, пункт 6.18).

Водночас, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18 січня 2022 року у справі №34/425 (провадження №12-69гс21), при вирішенні питання про заміну сторони виконавчого провадження суди мають встановити чи не сплив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після спливу строку виконавчого провадження не може вирішуватись питання про заміну сторони виконавчого.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом. Водночас заміна стягувача у виконавчому документі іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) допускається на будь-якій стадії судового процесу, у тому числі до відкриття виконавчого провадження.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження (стаття 442 ЦПК України), тобто процесуального правонаступництва в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, є правонаступництво в матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і перехід до іншої особи прав чи обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник не позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавче провадження відкривається на підставі пред`явлення виконавчого документа до виконання, а частина п`ята статті 442 ЦПК України передбачає можливість заміни стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження (у тому числі повторного за обґрунтованих підстав при повторному зверненні з виконавчим документом, оскільки зазначена стаття ЦПК України цього не виключає, а Закон про виконавче провадження передбачає таку можливість). Щодо вчинення інших дій у межах виконавчого провадження, передбачених Законом про виконавче провадження, то процесуальні дії конкретного процесу не можуть здійснюватися поза межами цього процесу, а тому такі дії як процесуальні можуть здійснюватися лише в межах відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу. Якщо законом передбачена можливість здійснення інших дій сторін судового процесу, пов`язаних зі здійсненням виконавчого провадження, то для таких дій набуття статусу сторони відкритого виконавчого провадження не вимагається, якот для заміни стягувача у виконавчому документі відповідно до частини п`ятої статті 442 ЦПК України.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Також питання про наявність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, видачі його дубліката чи інших процесуальних питань, які стосуються процедури пред`явлення виконавчого документа до виконання, пов`язані з процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні як юридичному процесі в силу умов частини п`ятої статті 15 Закону України Про виконавче провадження, а з процесуальним правонаступництвом, передбаченим статтею 55 ЦПК України, в силу другої частини цієї статті.

Наслідком закінчення виконавчого провадження є те, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених ЗУ Про виконавче провадження (абзац другий частини першої статті 40 цього Закону). Цим Законом передбачена можливість відновлення виконавчого провадження. Так, згідно із частиною першою статті 41 ЗУ Про виконавче провадження у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Водночас після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як у межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Зазначене відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №911/3411/14 (пункти 6.96.12, 6.15).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Окреслене завдання включає в себе як своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, так і досягнення мети ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення.

Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Враховуючи, що сформульована у цій справі проблематика стосовно реалізації прав сторін спору на стадії виконання судового рішення, в тому числі в контексті пред`явлення до виконання виконавчого документа та здійснення виконавчого провадження, саме з точки зору такої процесуальної мети має розглядатись процесуальне правонаступництво у цій справі. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва з метою реалізації правонаступником судового рішення у виконавчому провадженні без розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим відповідно до умов законодавства, позбавлене процесуальної мети.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закрите, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва у закритому виконавчому провадженні заявник має здійснювати процесуальні дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати це в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження на закінчене, але виконавчий документ був повернутий без виконання стягувачу, визначеному у цьому документі, у його правонаступника є потенційна можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання. Але таке право залежить не тільки від реалізації процесуального правонаступництва, але й дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання, передбачених ЗУ Про виконавче провадження. А якщо ці строки пропущені, то разом з питанням правонаступництва має вирішуватись питання поновлення цих строків, оскільки за відсутності підстав поновлення відсутня дійсна процесуальна мета такого правонаступництва.

Отже, за відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

Крім того, не можна замінити сторону виконавчого провадження, яке було закінчене, якщо не існує підстав для відновлення виконавчого провадження, з приводу чого особа має звернутися до суду, надавши переконливі аргументи щодо такого відновлення.

Відповідні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10 (провадження №14-197 цс 21).

Встановлено, що у заяві про заміну стягувача у виконавчих листах ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп»посилається на правонаступництво у відповідності до договору від 17 липня 2020 року №GL48N718070_I_3, що не доводить наявність підстав для висновку про непорушення чи порушення з поважних причин строку на пред`явлення відповідного виконавчого листа до виконання.

Судом було встановлено, що 06 березня 2014 року представник ПАТ КБ «Надра» - Чигрин В.В. отримала чотири виконавчі листи №199/2796/13-ц Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2013 року (а.с. 61).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2013 року в частині стягнутої суми штрафів скасовано. У задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення штрафів за кредитним договором відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін (а.с. 111-113).

Отже, рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2013 року набрало законної сили після його перегляду в апеляційному порядку 01 червня 2017 року.

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року №1404-VIII, частиною 1 статті 12 якого було встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

З даною заявою про заміну стягувача у виконавчих листах ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» звернулось 09 лютого 2023 року, що підтверджується накладною на поштовому конверті (а.с. 141).

Обставини щодо дотримання чи порушення з поважних причин строку для пред`явлення виконавчих листів №199/2796/13-ц відносно боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до виконання у заяві ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача не викладені, відповідні докази суду не надані, клопотання про витребування доказів судом - не заявлені, що підтверджується матеріалами справи, протоколом судового засідання апеляційного суду.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши, що ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» не надано належних і допустимих доказів щодо дотримання стягувачем строків пред`явлення кожного з чотирьох виконавчих листів до виконання, переривання перебігу вказаного строку; вимог про поновлення таких строків не заявлено, - колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про заміну стягувача у виконавчих листах у зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

Крім того, як встановлено судом, виконавчі листи №199/2796/13-ц Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 вересня 2013 року були отримані представником ПАТ КБ «Надра» 06 березня 2014 року (а.с. 61).

В подальшому, рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2013 року було частково скасоване в частині стягнутої суми штрафів та відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення штрафів (а.с. 111-113).

ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» до заяви про заміну стягувача у виконавчих листах не долучено копії виконавчих листів. В матеріалах справи відсутні оригінали виконавчих листів, які були видані судом першої інстанції без урахування рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 червня 2017 року, тобто із включенням до суми заборгованості за кредитним договором штрафів у розмірі 107406,74 грн.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням викладеного, колегія дійшла висновку, що у задоволенні заяви про заміну стягувача у виконавчих листах повинно бути відмовлено саме з наведених вище підстав.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах №199/2796/13-ц.

Колегія суддів звертає увагу, що заявник не позбавлений процесуальної можливості звернутись до суду з іншою заявою про заміну стягувача, за іншого обґрунтування.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про заміну стягувача у виконавчих листах №199/2796/13-ц по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді І.А. Єлізаренко

О.В. Свистунова