Справа №751/2318/23
Провадження №4-с/751/12/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

у складі: головуючого-судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Бобровник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Новозаводський відділ ДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, на дії та рішення державного виконавця та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить зобов`язати Новозаводський відділ ДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постановою зняти арешт з майна боржника ОСОБА_1 накладеного 21.09.2012 року за для забезпечення виконання виконавчого листа №2-4580/10.

Вимоги скарги заявник обґрунтовує тим, що на виконанні Новозаводського ДВС м. Чернігова в різний період часу перебував виконавчий документ, виданий на виконання рішення Новозаводського районного суду в цивільній справі №2-4580/10.

Цивільна справа та виконавче провадження стосуються одних і тих же сторін. Відповідно до інформації зазначеній в листі Новозаводського ДВС м. Чернігова №15406 від 10.03.2023р. виконавче провадження щодо виконання судового рішення в цивільній справі №2-4580/10 завершено 28.10.2014р.

Виконавчі документи повернуті стягувачу. Станом на 10.03.2023р. зазначений виконавчий документ до Новозаводського відділу ДВС на пред`являлися та на виконанні не перебувають.

Відповідно до положень ч.1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" максимальний строк пред`явлення виконавчого документу для примусового виконання становить 3 три роки. На даний час строк пред`явлення виконавчого документу минув. Стягувач: ПАТ "ВІЕЙБі Банк" припинений.

Разом з тим, відповідно до витягу з реєстру прав на нерухоме майно від 25.12.2014р. значиться обтяження у вигляді арешту нерухомого майна на підставі постанови державного виконавця Новозавоського ДВС № 28943464 від 21.09.2012р.

Даний арешт був накладений в рамках примусового виконання судового рішення №2-4580/10. 3 моменту припинення виконавчого провадження арешт майна є безпідставним.

Заявник в судове засідання не з`явився. Про час та місце його проведення повідомлявся у встановленому порядку.

Представник суб`єкта оскарження у судове засідання не з`явився. Від суб`єкта оскарження надійшов відзив на скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення.

Оскільки всі особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 10.03.2023 року Новозаводський відділ ДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав відповідь №15406 на заяву ОСОБА_2 стосовно закінчення виконавчого провадження та зняття арешту з майна ОСОБА_1 зі змісту якої вбачається, що при перевірці Автоматизованої системи виконавчого провадження (спецрозділ) на виконанні у відділі перебував виконавчий лист № 2-4580/10 виданий 26.07.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" боргу на суму 14247,22 грн. (ВП 28943464). 27.09.2011 виконавче провадження було відкрите. 23.11.2011 постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження було накладено арешт на майно боржника.27.09.2012 виконавче провадження завершено відповідно до п. 10 ст. 49Закону України «Про виконавче провадження».Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження (архів)на виконанні у відділі повторно перебували:

- виконавчий лист № 2-4580/10 виданий 26.07.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ " ВіЕйБі Банк" боргу на суму 14247,22 грн.;

- виконавчий лист №2-4580/10 виданий 26.07.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ " ВіЕйБі Банк" боргу на суму 131,24 грн.

28.10.2014 року виконавчі провадження було завершено на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавчі документи направлено стягувачам. Станом на 10.03.2023 виконавчі листи до відділу не пред?являлися та на виконанні не перебувають (а.с. 3).

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Верховний Суд, розглядаючи питання ефективності захисту порушеного права особи на майно якого у рамках виконавчого провадження накладено арешт у постанові від 28.10.2020 року у справі 320/2494/20 зазначив, що позивач який є боржником перед банком, є стороною виконавчого провадження. У п. 24 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 7.02.2014 № 6 судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 02.09.2020 року у справі 320/5432/18. Положенням ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Згідно до ч. 1 п.4 статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження», (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач перешкоджає провадженню або не здійснює авансування.

Згідно положень ст. 50 ч. ч. 2, 3 Закону України «Про виконавче провадження» №606- XIV від 21 квітня 1999 року (в редакції, чинній на момент накладення арешту на майно), у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред`явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно.

В силу ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно з п 3.17 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який (яка) його видав(ла), державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Враховуючи ті обставини, що виконавчий документ повернутий стягувачу, повторно на примусове виконання не надходив, при цьому при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачу накладений раніше арешт не знято, існування даного арешту до цього часу без наявності виконавчих проваджень порушують права заявника як власника майна, суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати Новозаводський відділ ДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо зняття (скасування) арешту з майна ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні № 28943464.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а особам, які брали участь у справі, але не були присутні під час її проголошення - в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ю. К. Овсієнко