Справа № 505/4469/23
Провадження 2-з/505/55/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 року суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Павловська Г.В., розглянувши в м. Подільську Одеської області заяву позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ в натурі спільної сумісної власності подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Котовського міськрайонного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 , про поділ в натурі спільної сумісної власності подружжя.

Разом із позовною заяву позивач ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спільне сумісне нерухоме та рухоме майно подружжя, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку (площа 0,0614 га, кадастровий номер :02:018:072, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль легковий «Nissan Qashqai» 2013 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначила, що нею до Котовського міськрайонного суду Одеської області подано позовну заяву до ОСОБА_2 , про поділ в натурі спільної сумісної власності подружжя.

За час перебування у шлюбі у спільну сумісну власність подружжя без визначення часток, вони набули майно, яке стало предметом спору по даній справі, а саме: житловий будинок , яки розташований на земельній ділянці, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку. Господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль легковий «Nissan Qashqai» 2013 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Даний будинок і автомобіль є їх спільною сумісною власністю та відповідач намагається без її згоди відчужити майно на користь третіх осіб, в добровільному порядку не бажає поділити спірне майно.

Зазначила, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та матеріали, додані до неї, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії, встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.ч. 1, 3-7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №351333820 від 22.10.2023 року, власником земельної ділянки, кадастровий номер :02:018:0724, площею 0.0614, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки про зареєстровані права власності на нерухоме майно № 537 від 24.10.2023 року, згідно даних оперативного архівосховища підпирємства та книг державної реєстрації прав власності на нерухоме майно фізичних осіб станом на на 31.12.2012 право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі договору №430-к купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській товарній біржі 20.11.2001 року.

Згідно відповіді Територіального сервісного центру МВС №5149 за № 31/15/5149-8АЗ від 09.11.2023 року за громадянином ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований транспортний засіб: «Nissan Qashqai» 2013 року випуску; державний номерний знак НОМЕР_2 , причіп ПВА1, 2010 р.в., державний номерний знак НОМЕР_3 .

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (стаття 89 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення позивача, що на сьогодні існує реальний ризик відчуження відповідачем їх спільного майна подружжя.

На підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, яких заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; з урахуванням встановленого спору між сторонами по справі, ціни позову, суд дійшов висновку, про задоволення вимоги стосовно забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

При цьому суд зазначає, що вжиття заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Керуючись 149 - 153 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И Л А:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ в натурі спільної сумісної власності подружжя задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_5 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про поділ в натурі спільної сумісної власності подружжя, шляхом накладення арешту на спільне сумісне нерухоме та рухоме майно подружжя, право власності на яке зареєстроване за ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , земельну ділянку (площа 0,0614 га, кадастровий номер :02:018:072, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , автомобіль легковий «Nissan Qashqai» 2013 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити до Подільського відділу державної виконавчої служби у Подільському районі Одеської області Міністерства юстиції (м.Одеса) та до Територіального сервісного центру 5149 РСЦ МВС України в Одеській області для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

С у д д я - Г.В.Павловська