Дата документу 31.05.2023 Справа № 336/1274/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/1274/21 Головуючий у 1 інстанції Дацюк О.І.
Провадження № 22-ц/807/1169/23 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.,

Трофимової Д.А.

за участю секретаря судового засідання Рикуна А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначено, що між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5 15.08.2007 року був укладений договір, за яким ОСОБА_5 отримала кредит в сумі 12900 доларів США строком до 15.08.2010 року, зобов`язавшись повернути кредит та сплатити 13% річних.

Однак, позичальник своїх зобов`язань за договором не виконала належним чином, кредит не повернула, наразі наявна заборгованість в сумі 8978,04 доларів США, з яких 8375,81 долар США заборгованість за кредитом, 357,46 доларів США заборгованість за відсотками.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла.

Спадкоємцями ОСОБА_5 є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , недієздатна ОСОБА_6 , яка перебуває під опікою ОСОБА_4 .

По суті вимог позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в сумі 8978,04 доларів США, а також 3% річних в сумі 244,77 доларів США, а також судовий збір.

23 березня 2021 року позивачем до суду направлено уточнену позовну заяву до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з аналогічними вимогами, позовні вимоги до ОСОБА_4 виключені.

Ухвалою суду від 29.09.2022 року відповідача ОСОБА_1 замінено на відповідача ОСОБА_7

03 жовтня 2022 року позивачем подано змінену позовну заяву до ОСОБА_7 та ОСОБА_2 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_8 подала відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції у цій справі залишити без змін.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище нормам процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вартість спадкового майна, яке фактично успадкували спадкоємці ОСОБА_9 дорівнює або перевищує суму заявлених вимог. Сама по собі наявність арешту нерухомого майна не вказує на неможливість його отримання спадкоємцями, адже після виконання зобов`язань, в забезпечення яких і був накладений арешт на майно, або у разі скасування такого арешту з інших підстав, спадкоємці мають можливість отримати спадкове майно. Судом враховано, що за рішенням суду сума заборгованості за кредитним договором була стягнута за життя ОСОБА_9 та виконавче провадження тривало близько чотирьох років, однак, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що в межах вказаного виконавчого провадження заборгованість за договором не була погашена повністю або частково.

Колегія суддів погоджується яз вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Встановлено, що 15.08.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5 укладений договір, за яким ОСОБА_5 отримала кредит в сумі 12900 доларів США, зобов`язавшись його повернути та сплатити відсотки за користування кредитними коштами до 15.08.2010 року.

Згідно із розрахунком заборгованості станом на 26.01.2021 року за вказаним договором наявна заборгованість в сумі 8978,04 доларів США.

24 квітня 2010 року ОСОБА_5 та ОСОБА_1 уклали шлюб, ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_10 .

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29.01.2015 року задоволено позов ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_9 , стягнуто з ОСОБА_9 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором від 15.08.2007 року в сумі 11397,53 доларів США.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 померла, що підтверджено копією свідоцтва про смерть.

Постановою державного виконавця Орджонікідзевського відділу ДВС Запорізького МУЮ від 24.04.2015 року відкрите виконавче провадження з виконання рішення суду від 29.01.2015 року, яке було закінчено постановою державного виконавця Вознесенівського відділу ДВС м. Запоріжжя від 10.09.2019 року у зв`язку зі смертю боржника.

08 січня 2019 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О. зареєстровано спадкову справу після смерті ОСОБА_9 .

08 січня 2019 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 , вказавши про відсутність інших спадкоємців.

26 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 .

11 жовтня 2019 року ОСОБА_2 звернулась із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_9 , вказавши на наявність ще одного спадкоємця першої черги - матері спадкодавця ОСОБА_11

29 жовтня 2019 року АТ «Ощадбанк» звернулось до нотаріуса із заявою як кредитора до спадкоємців ОСОБА_9 .

Рішенням Вологодського районного суду Вологодської області РФ від 08.06.2012 року ОСОБА_11 , яка мала статус інваліда 1 групи, визнано недієздатною, її опікуном визначено ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 , яка була громадянкою РФ, померла.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що ОСОБА_9 на праві власності належить квартира, щодо якої існує заборона відчуження у зв`язку з укладеним договором іпотеки, іпотекодержателем є ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

Крім того, ОСОБА_9 є майновим поручителем за договором, укладеним із ОСОБА_12 . На майно ОСОБА_9 також був накладений арешт постановою Орджонікідзевського відділу ДВС від 25.06.2010 року.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Кардаш Я.О. відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_9 у зв`язку із забороною, встановленою щодо всього нерухомого майна ОСОБА_9

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_1 , що підтверджено відповіддю органу реєстрації актів цивільного стану від 24.05.2021 року.

30 березня 2021 року ОСОБА_7 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_5 АТ «Державний ощадний банк України» звернулось до нотаріуса із заявою як кредитора до спадкоємців ОСОБА_1 .

Відомості про видачу свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_1 в матеріалах спадкової справи відсутні, як відсутні і відомості про склад спадщини.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин та нормами, що їх регулюють.

Враховуючи приписи статей 1218, 1268 ЦК України, судом першої інстанції вірно встановлено, що після смерті ОСОБА_9 спадщину прийняли троє спадкоємців першої черги за законом: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , які подали відповідні заяви про прийняття спадщини, та ОСОБА_11 , яка, будучи недієздатною та не скориставшись своїм правом подати заяву про відмову від спадщини, прийняла її відповідно до положень ст. 1268 ч. 4 ЦК України.

Після смерті ОСОБА_1 спадщину прийняв ОСОБА_7 , звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса.

Відомості щодо прийняття спадщини після смерті ОСОБА_11 відсутні.

Враховуючи те, що в силу приписів ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ст. 1267 ЦК України), тож на всіх спадкоємців ОСОБА_9 в рівних частках покладається і обов`язок виконання її зобов`язань.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем позов пред`явлено лише до двох спадкоємців.

В силу приписів статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, викладених в постановах від 21 серпня 2019 року у справі № 320/6489/16-ц, від 06 листопада 2019 року у справі № 333/2129/17, за змістом наведених вище норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.

При вирішенні спору про стягнення з спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.

У разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину і не відмовились від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця. При цьому відповідальність спадкоємця обмежена вартістю отриманого у спадок майна.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що вартість спадкового майна, яке фактично успадкували спадкоємці ОСОБА_9 дорівнює або перевищує суму заявлених вимог.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за життя ОСОБА_9 належали: квартира АДРЕСА_1 ; 1/4 частина квартири АДРЕСА_2 .

Квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101) обтяжена договором іпотеки, серія та номер: №126, виданим 09.11.2007, видавник ОСОБА_13 приватний нотаріус Запорізького MHO; іпотекодержатель Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрофінансгруп», іпотекодавець: ОСОБА_5 ; строк виконання основного зобов`язання: 08.10.2021, розмір основного зобов`язання: 55 000,00 доларів США.

Квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01) обтяжена договором іпотеки серія та номер: 334-224-К/Р/3-2, виданий 30.03.2006, видавник: Приватний нотаріус ЗМНО Сенченко К.В., іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» іпотекодавець: ОСОБА_12 , майновий поручитель: ОСОБА_5 ; строк виконання: 29.03.2026 p.; розмір основного зобов`язанння: 65 000,00 СІЛА.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 08.07.2021 р. №220/02-31 відмовлено гр. ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері - ОСОБА_9 , у зв`язку з тим, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень наявний запис про заборону всього нерухомого майна на ОСОБА_9 .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявність арешту нерухомого майна не вказує на неможливість його отримання спадкоємцями, адже після виконання зобов`язань, в забезпечення яких і був накладений арешт на майно, або у разі скасування такого арешту з інших підстав, спадкоємці мають можливість отримати спадкове майно.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 29 січня 2015 року у справі №335/8257/14-ц стягнуто з ОСОБА_14 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 11 397,53 доларів США за кредитним договором № 2241 від 15.08.2007 р. (Том 1, а.с. 69-71).

У рішенні зазначено, що з урахуванням часткового погашення заборгованості в сумі: 1 444, 45 доларів США, станом на 10.07.2014 року загальна заборгованість відповідача становить 11 397,53 доларів США, яка складається з наступного: кредит - 8 375,81 доларів США; проценти за користування кредитом - 357,46 доларів США; пеня за несвоєчасну сплату кредиту і процентів - 1 779,03 доларів США; 3% річних від простроченої суми кредиту і процентів - 885,23 доларів США.

Постановою старшого виконавця Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Вороніна Р.Б. від 24.04.2015 р. на підставі виконавчого листа №335/8257/14-ц виданого 27.02.2015 р. було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_14 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 11 397,53 доларів США та судового збору у розмірі 1 328,74 гривень.

Постановою державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Оменьяненком А.П. від 10.09.2019 р. у зв`язку зі смертю боржника виконавче провадження було закрито.

Як видно з розрахунку заборгованості фізичної особи ОСОБА_5 перед філією - Запорізьким обласним управлінням AT «Ощадбанк» за кредитним договором №2241 від 15.08.2007 р. станом на 26.01.2021 p., який долучений у якості додатку до позовної заяви, за боржником обліковується наступна заборгованість: прострочена заборгованість станом на 16.08.2010 р. - 8 375,81 доларів США; несплачені проценти за кредитом станом на 30.09.2010 р. - 357,46 доларів США; розрахунок 3% по всіх сумах простроченого основного боргу за період з 27.01.2018 по 02.01.2019 - 234,75 доларів США; розрахунок 3% по всіх сумах прострочених процентів за період з 27.01.2018 по 02.01.2019- 10,02 доларів США.

Наведений розрахунок не містить даних про примусове стягнення сум заборгованості у рамках виконавчого провадження у період з 24.04.2015 по 10.09.2019, що не дає об`єктивної інформації про обсяг заборгованості станом на момент звернення до суду із позовом, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що в межах вказаного виконавчого провадження заборгованість за договором не була погашена повністю або частково.

З огляду на наведене колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням вимог ст. ст. 89,263 ЦПК України, дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає у апеляційній скарзі скаржник.

Докази та обставини, ні які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідження та встановленні судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06 червня 2023 року.

Головуючий

Судді: