Провадження № 6/761/1121/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Коломійця А.Д.,

за участі:

заявника - Савчука К.П. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за поданням головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчука Костянтина, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «УкрСиббанк» про звернення стягнення на нерухоме майно боржника в якому зареєстровані діти,

В С Т А Н О В И В :

Головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчук К.П звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним поданням, в якому просив суд надати дозвіл на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти ( ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , - з метою повного фактичного виконання виконавчого напису № 8975 від 19.12.2014, що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінчук Ігор Анатолійович.

Своє подання обґрунтовував тим, що на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі - Відділ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису № 8975 від 19.12.2014, що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінчук Ігор Анaтoлійoвич, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: п`ятикімнатну квартиру, загальною площею 60,60 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить па праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Івановою Л. М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 28 грудня 2005 року за реєстровим №3912, - Іпотекодавець, яка 28 грудня 2005 року уклала з АКІБ «УкрСиббанк» договір про падання споживчого кредиту №518-А1/12-2005И про падання їй кредиту в іноземній валюті в сумі 86 184 (вісімдесят шість тисяч сто вісімдесят чотири) доларів США 00 центів. Виконавче провадження з виконання зазначеного вище виконавчого напису відкрито 05.06.2019. Проте, боржником виконавчий документ так і не викопано та не надано до Відділу будь - яких пояснень з приводу неможливості виконання виконавчого документа. Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва щодо зареєстрованих осіб у житловому приміщенні встановлено, що у квартирі яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Враховуючи викладене, 26.11.2021 державним виконавцем направлено до органу опіки та піклування запит щодо надання останнім дозволу на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти. Листом від 10.12.2021 № 109/04/40-8949, державному виконавцю фактично було відмолено у паданні такого дозволу. Вказана обставина ускладнює виконання виконавчого напису (робить виконання виконавчого напису фактично неможливим), адже в матеріалах виконавчого провадження відсутній дозвіл органу опіки та піклування на вчинення правочину щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мас дитина, в зв`язку із чим. Відділ вимушений звернутися до суду із відповідним поданням, для вирішення питання про примусову реалізацію нерухомого майна боржника право користування яким мають діти.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2023 року було відкрито провадження у справі, призначено до розгляду.

Виконавець у судовому засідання подання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених у ньому.

Інші учасники у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як зазначає у поданні виконавець, на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) (далі - Відділ) перебуває виконавче провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису № 8975 від 19.12.2014, що видав Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Літвінчук Ігор Анaтoлійoвич, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: п`ятикімнатну квартиру, загальною площею 60,60 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить па праві власності ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Івановою Л. М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 28 грудня 2005 року за реєстровим №3912, - Іпотекодавець, яка 28 грудня 2005 року уклала з АКІБ «УкрСиббанк» договір про падання споживчого кредиту №518-А1/12-2005И про падання їй кредиту в іноземній валюті в сумі 86 184 (вісімдесят шість тисяч сто вісімдесят чотири) доларів США 00 центів.

Зазначене вище нерухоме майно па підставі договору іпотеки №518-А1/12-2005И (житлове приміщення), посвідченого Івановою Л. М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 28 грудня 2005 року за реєстровим №9314, передано в іпотеку Акціонерному комерційному інноваційному банку «УкрСиббанк» (який внаслідок зміни назви перетворено па Публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк»).

За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонує задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», у розмірі: - кредитна заборгованість у розмірі 79 837 доларів США 19 центів, що за курсом НБУ станом на 19.11.2014 року еквівалентно (один мільйон двісті тринадцять тисяч п`ятсот тридцять чотири) гривні 07 копійок; - заборгованість но простроченим процентами у розмірі 71 572 доларів США 05 центів, що за курсом НБУ станом па 19.11.2014 року еквівалентно 1 087 903 гривні 03 копійки, що загалом становить: 151 409 доларів США 24 цента, що за курсом НБУ станом на 19.11.2014 року еквівалентно 2 301 437 гри. 10 копійок, а також витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису - 6 500 гривень.

Виконавче провадження з виконання зазначеного вище виконавчого напису відкрито 05.06.2019.

Постановою про відкриття виконавчого провадження зобов`язано боржника виконати виконавчий документ, сплатити виконавчий збір та витрати виконавчого провадження, а також надати декларацію про майно та доходи.

Копію постанови направлено боржнику для виконання (за адресою вказаною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 ) та стягувачу до відома.

05.06.2019 державним виконавцем винесено постанову № 59270230 про стягнення з боржника виконавчого збору, якою постановлено отягнути з ОСОБА_6 виконавчий збір в розмірі 15 140,92 доларів СІША.

Крім того, 05.06.2019 державним виконавцем, винесено постанову № 59270230 про арешт майна боржника, якою накладено арешт на квартиру, загальною площею 60,60 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Державний виконавець зауважив, що протягом тривалого часу у Відділу була відсутня можливість звернути стягнення на квартиру боржника, оскільки зазначене нерухоме майно надано в іпотеку для забезпечення кредиту в іноземній валюті (долари США), а відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті.

Станом на сьогоднішній день Закон України «Про мораторій па стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» втратив чинність.

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва щодо зареєстрованих осіб у житловому приміщенні встановлено, що у квартирі яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано троє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З наданих державним виконавцем документів вбачається, що вказані особи не є дітьми боржниці, оскільки:

- матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - є ОСОБА_7 ;

- матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - є ОСОБА_8 .

Відповідно до пункту 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності па яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно до абзацу сьомого пункту третього розділу II Порядку реалізації арештованого майна заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Враховуючи викладене, 26.11.2021 державним виконавцем направлено до органу опіки та піклування запит щодо надання останнім дозволу на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти.

Листом від 10.12.2021 № 109/04/40-8949, державному виконавцю було відмолено у наданні такого дозволу.

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 18 Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Розділ VII Закону визначає загальний порядок звернення стягнення на майно боржника, в тому числі і па нерухоме майно.

Зокрема, приписами статей 50, 51 цього Закону визначений порядок звернення стягнення на нерухоме майно, в тому числі яке с предметом застави (іпотеки).

Частиною 7 статті 51 Закону зазначено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

Відповідно, звернення стягнення на нерухоме майно боржника, як предмета іпотеки в порядку примусового виконання чітко визначено статтями 41-49 Закону України «Про іпотеку».

Суд погоджується з твердженням державного виконавця про те, що ні Законом України «Про виконавче провадження», ні Законом України «Про іпотеку» не передбачено обов`язку виконавця на отримання дозволу органу опіки та піклування на здійснення відчуження нерухомого майна боржника, право власності на яке або право користування яким мають діти, та реалізація такого майна не ставиться в залежність від отримання/неотримання такого дозволу.

Це обумовлено тим, що звернення стягнення па нерухоме майно боржника здійснюється в примусовому порядку як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто майно, на яке звертається стягнення у виконавчому провадженні реалізується без волевиявлення власника майна (боржника), або осіб, які мають право на користування цим майном, в тому числі і дітей.

Таке правило застосовується як до звернення стягнення (реалізації) нерухомого майна, у порядку статей 50, 51 Закону України «Про виконавче провадження», так і щодо реалізації майна, яке вилучається у боржника внаслідок конфіскації, в порядку, передбаченому статтею 62 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, стаття 44 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зазначає, що згідно зі статтею 32 ЦК, статтею 177 СК та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року № 2402-Ш «Про охорону дитинства» батьки не мають права без дозволу органу опіки і піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін, відчуження житла, зобов`язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов`язання.

Одночасно з цим, суд зауважує, що відповідно до пункту 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності па яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

Відповідно до абзацу сьомого пункту третього розділу II Порядку реалізації арештованого майна заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду.

Також, відповідно до ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» держава охороняє та захищає права та інтереси дітей при вчиненні правочинів щодо нерухомого майна. Не припустимо зменшення або обмеження прав та охоронюваних Законом інтересів дітей, при вчиненні будь-яких правочинів стосовно жилих приміщень.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутня згода Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації на реалізацію квартири, та з метою дотримання та захисту прав житлових прав малолітніх, суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 400, 446 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Савчука Костянтина, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Акціонерне товариство «УкрСиббанк» про звернення стягнення на нерухоме майно боржника в якому зареєстровані діти - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: