ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 569/4466/23

провадження № 61-6986св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року у складі судді Левчука О. В. та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 травня 2023 року у складі колегії суддів: Шимківа С. С., Ковальчук Н. М., Майданіка В. В.,

Історія справи

Короткий зміст вимог заяви

У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про визнання фізичної особи недієздатною.

Заява мотивована тим, що його мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після перенесених у 2022 році 4 інсультів та 1 мікроінфаркту повністю втратила дієздатність. Вона не може самостійно себе обслуговувати, втратила пам`ять та логіку мислення, майже не може говорити, не усвідомлює значення своїх дій та (або) не може ними керувати.

На його думку, він може бути призначений опікуном матері.

Просив:

призначити судово-психіатричну експертизу, яку доручити Рівненській філії судово-психіатричних експертиз ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України». На розгляд експертів поставити наступні питання:

чи хворіє ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будь-яким психічним захворюванням, якщо так, то яким саме?

чи наявне захворювання у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій?

чи має ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактичну можливість з`явитися в судове засідання та особисто давати пояснення по суті справи?

визнати ОСОБА_2 недієздатною та призначити ОСОБА_1 її опікуном.

Короткий судових рішень судів першої та апеляційної інстанції

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для виправлення недоліків: зазначення доказів, які підтверджують обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, та долучення доказів, що підтверджують такі обставини.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 04 травня 2023 року, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, визнано неподаною та повернуто заявнику.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що:

за вимогами частини другої статті 83 ЦПК України, позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви;

згідно з частиною третьою статті 297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними;

предметом доказування в даній категорії справ є: наявність хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій керувати ними; досягнення встановленого законом віку громадянином, відносно якого ставиться питання про визначення його недієздатним; інші обставини; висновок судово-психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписка з історії хвороби;

усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві;

заявником не виконано вимоги ухвали суду від 21 березня 2023 року, а саме, не зазначено доказів, які підтверджують обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, та не долучено доказів, що підтверджують такі обставини (виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах тощо.). Тобто заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували такі обставини;

лише за наявністю таких доказів та достатніх даних про розлад психічного здоров`я фізичної особи (стаття 298 ЦПК України) суд призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу і відсутність зазначених даних позбавить суд в подальшому вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи - однієї з найважливіших процесуальних дій, яка має бути проведена в ході підготовки до судового розгляду справ про визнання фізичної особи недієздатною;

призначення такої експертизи тільки на підставі заяви про визнання особи недієздатною без достатньо обґрунтованих припущень про наявність в особи хвороби станом на день розгляду заяви, буде порушенням прав, гарантованих їй частиною другою статті 28 та частини першої статті 64 Конституції України.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

У травні 2023 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 травня 2023 року, передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що:

у відповідності до вимог частин першої-другої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків;

у заяві про визнання ОСОБА_2 недієздатною міститься клопотання про необхідність проведення судово-психіатричної експертизи, яку запропоновано доручити Рівненській філії судово-психіатричних експертиз ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України, і саме висновок експертизи і буде, у відповідності до пункту 2 частини другої статті 76 ЦПК України, тим самим доказом, який підтвердить обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад у ОСОБА_2 , який виник у неї після перенесених у загалі 5 інсультів і внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними;

при вирішенні спору також слід врахувати практику Європейського суду з прав людини;

відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

судами першої та апеляційної інстанції неправильно застосували норми матеріального права та порушено норми процесуального права, які полягають у надмірному формалізмі;

суди не з`ясували практичну сторону цього питання. При перенесенні такої кількості інсультів людина втрачає пам`ять та логіку мислення, не пам`ятає, де знаходяться її речі, документи та інше, може не впізнавати людей, тому надати до суду документи в паперовому вигляді про хворобу практично неможливо, електронної реєстрації немає, сімейний лікар поїхав за кордон, інші лікарі відомості про хворобу не мають (стаття 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»). Хвора мати відмовляється йти до лікарів, лікарі відмовляються йти до неї, з посиланням на карантин та інші підстави, і тому єдиним реальним належним, достатнім та допустимим доказом в цій ситуації буде висновок експерта, який може прийти до неї, оглянути та надати суду висновок щодо її дієздатності (недієздатності);

дана справа є малозначною, але у відповідності до підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України з причини, що ця справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, дана справа підлягає касаційному розгляду. Винятковість цієї справи для учасника справи полягає у тому, що йому потрібно вирішити питання соціального захисту для власної хворої мами, тим самим створивши для неї належні умови для проживання і для цього вирішивши всі юридичні питання без надмірного формалізму.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 травня 2023 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 травня 2023 року залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Ухвалою Верховного Суду від 06 липня 2023 року визнано необґрунтованим заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів: судді-доповідача Яремка В. В., суддів Олійник А. С., Ступак О. В., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - орган опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 травня 2023 року. Заяву про відвід колегії суддів: судді-доповідача Яремка В. В., суддів Олійник А. С., Ступак О. В. передано для вирішення іншому судді.

Ухвалою Верховного Суду від 10 липня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: судді-доповідача Яремка В. В., суддів Олійник А. С., Ступак О. В., у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - орган опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 травня 2023 року відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду від 12 липня 2023 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано справу № 569/4466/23 з суду першої інстанції.

У серпні 2023 року справа № 569/4466/23 надійшла до Верховного Суду.

02 листопада 2023 року справа № 569/4466/23 передана судді-доповідачу Дундар І. О.

Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2023 року справу призначено до судового розгляду.

Межі та підстави касаційного перегляду

Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).

В ухвалі Верховного Суду від 12 липня 2023 року зазначено, що підставами відкриття касаційного провадження є підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України: порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а саме: статей 10, 76, 263 ЦПК України, статті 39-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я»; неврахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 761/5894/17, від 30 січня 2020 року у справі № 500/787/19; відсутність висновку Верховного Суду щодо надмірного формалізму та неможливості подання заявником на вимогу суду, з об`єктивних причин доказів на підтвердження обставин хронічного, стійкого, психічного розладу особи, стосовно якої подана заяви про визнання її недієздатною.

Позиція Верховного Суду

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність. Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 13 ЦПК України).

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (частина сьома статті 81 ЦПК України).

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частина друга статті 83 ЦПК України).

Позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а також зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5 частини третьої статті 175 ЦПК України).

Під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи (частина перша статті 297 ЦПК України).

З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази (частина друга статті 297 ЦПК України).

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина третя статті 297 ЦПК України).

У заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (частина третя статті 297 ЦПК України).

У справі, що переглядається:

ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 21 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано заявнику строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для виправлення недоліків: зазначення доказів, які підтверджують обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, та долучення доказів, що підтверджують такі обставини;

25 березня 2023 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків, в якій зазначив, що у відповідності до вимог частин першої-другої статті 76 ЦПК України доказом є, зокрема, висновок експерта. У заяві міститься клопотання про проведення судово-психіатричної експертизи та зазначено, що висновок експерта і буде доказом, який підтвердить обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад у ОСОБА_2 , який виник у неї після перенесених 5 інсультів і внаслідок чого вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними;

ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 04 травня 2023 року, заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Орган опіки і піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, про визнання фізичної особи недієздатною, визнано неподаною та повернуто заявнику;

cуд першої інстанції, з посиланням на частину другу статті 83 ЦПК України вважав, що заявником не виконано вимоги ухвали суду про залишення заяви без руху, а саме не зазначено доказів, які підтверджують обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, та не долучено доказів, що підтверджують такі обставини (виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах тощо.). Тобто заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували такі обставини;

апеляційний суд, хоча й не послався на частину другу статті 83 ЦПК України, залишив ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви без змін. При цьому апеляційний суд вказав, що заявником не долучено до заяви докази, які підтверджують обставини, що свідчать про хронічний стійкий психічний розлад, внаслідок якого ОСОБА_2 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (наприклад виписки із історії хвороби (амбулаторної картки хворого), довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах, тощо) ухвалою суду від 21 березня 2023 року заяву залишено без руху, а оскільки заявником не виконано вимоги хвали про залишення заяви без руху, судом першої інстанції правомірно визнано таку заяву неподаною та повернуто її заявнику.

Колегія суддів зауважує, що:

законодавець визначив на рівні процесуального закону особливості пов`язані із розглядом справ окремого провадження. Такі особливості проявляються в тому, що при розгляді справ не застосовуються положення щодо змагальності (стаття 12 ЦПК України) та меж судового розгляду (статті 13 ЦПК України). Законодавець в справах окремого провадження наділив суд можливістю за власною ініціативою витребувати необхідні докази;

тільки в окремих випадках законодавець встановив необхідність подання разом із заявою доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини (наприклад, в частині другій статті 318 ЦПК України);

у частині третій статті 297 ЦПК не міститься вимоги разом із заявою про визнання фізичної особи недієздатною подати докази, що підтверджують викладені в заяві обставини;

з урахуванням того, що законодавець в справах окремого провадження наділив суд можливістю за власною ініціативою витребувати необхідні докази та у частині третій статті 297 ЦПК не міститься вимоги разом із заявою подати докази, частина друга статті 83 ЦПК України не має застосовуватися до випадків подання заяви про визнання фізичної особи недієздатною.

Таким чином, суди зробили помилковий висновок про визнання неподаною та повернення заяви. Тому оскаржені судові рішення слід скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги, з урахуванням меж касаційного перегляду, дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права, тому касаційну скаргу слід задовольнити частково, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 04 травня 2023 року скасувати.

Справу 569/4466/23 направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції ухвала Рівненського міського суду Рівненської області від 06 квітня 2023 року та постанова Рівненського апеляційного суду від 04 травня 2023 року втрачають законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

А. Ю. Зайцев

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук