Справа № 583/3136/21
УХВАЛА

06 червня 2023 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Р.В.,

при секретарі Якубович В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка, без фіксації процесуальної дії технічними засобами заяву про самовідвід судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренка Р.В. у справі за заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства «Жилкомсервіс» про стягнення безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом, -

ВСТАНОВИВ:

22.05.2023 до провадження судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Сидоренка Р.В. надійшла справа за заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства «Жилкомсервіс» про стягнення безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом.

06.06.2023 головуючим суддею по справі була подана заява про самовідвід в зв`язку з тим, що справа надійшла до нього на розгляд згідно протоколу передачі справи раніше визначеному судді, а не у порядку автоматичного розподілу справ.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може буди вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Згідно положень ч. 9 ст. 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Нормами ст. 36 ЦПК України визначено перелік підстав для відводу (самовідводу) судді, зокрема, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи.

Згідно вимог ч. 1 ст. 39 ЦПК України з підстав, визначених у статях 36, 37, 38 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно із частиною 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження в справі.

Незалежність і недоторканість суддів гарантують ст. 126 і ст. 129 ЦПК України.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується захист прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом упродовж розумного строку.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної

безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Як передбачено пунктом 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених резолюцією 2006/23 економічної і Соціальної Ради ООН від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення по справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як з`ясовано, предметом вирішення за поданою заявою є стягнення безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом, а саме судовим наказом № 583/5266/19, провадження 2-н/583/3/20, який виносився під головуванням судді Ковальової О.О., топу підстави для розподілу справи раніше визначеному судді були відсутні.

З огляду на викладене наявні підстави передбачені у п. 4, ч. 1 ст. 36 ЦПК України для задоволення заяви про самовідвід головуючого судді.

На підставі викладеного, керуючись ст. 36, 37, 39, 40 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву судді Сидоренка Романа Васильовича про самовідвід у справі за заявою ОСОБА_1 до приватного підприємства «Жилкомсервіс» про стягнення безпідставно одержаного стягувачем за виконавчим документом.

Справу № 583/3136/21, провадження № 6/583/21/23передати до канцелярії Охтирського міськрайсуду для автоматизованого розподілу в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко