Ухвала

Іменем України

30 травня 2023 року

м. Київ

справа № 757/5673/21-ц

провадження № 61-7378ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Стрільчука В. А., Фаловської І. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду

від 13 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 ,

в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1

про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом

до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Позов мотивований тим, що 22 липня 1997 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку

ОСОБА_4 та неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначав, що подружнє життя між сторонами не склалось

у зв`язку з тим, що відповідачка нехтує сімейними цінностями, фактично покинула сім`ю, дітей та самоусунулась від подружніх обов`язків. Вказував, що відповідачка з липня 2021 року не проживала однією сім`єю

з ним та не проявляє турботу про нього, не підтримувала з ним шлюбні стосунки, а також не вела спільного господарства і не мала спільного побуту, а тому подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливе, спору про визначення місця проживання неповнолітньої дитини

ОСОБА_5 немає.

На підставі наведеного просив не встановлювати подружжю строк

для примирення та розірвати шлюб, укладений між ним та ОСОБА_1

за актовим записом № 275 у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, зареєстрований Ворошиловським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , зареєстрований

22 липня 1997 року за актовим записом № 275 у Ворошиловському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Донецька. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 19 жовтня 2022 року залишено без змін.

07 березня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , звернулася до Київського апеляційного суду із заявою про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року.

Вказана заява мотивована тим, що правові підстави для припинення шлюбу визначено сімейним законодавством України, зокрема статтею 40 СК України встановлено дві самостійні підстави припинення шлюбу, а саме: припинення шлюбу внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим та припинення шлюбу внаслідок його розірвання. Зазначені підстави для припинення шлюбу є взаємовиключними та різними за своїм змістом юридичними фактами.

У постанові Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року було встановлено, що смерть позивача настала після постановлення рішення судом першої інстанції та до вступу цього рішення в законну силу, однак

у тексті постанови суду апеляційної інстанції не визначено в результаті якого юридичного факту шлюб було припинено. Вказана позиція суду вносить неоднозначності у правовідносини щодо припинення шлюбу

між сторонами.

Зазначала, що відповідно до положень закону, у зв`язку зі смертю позивача до актового запису про шлюб та до Державного реєстру не буде вноситись жодних відміток про припинення шлюбу, натомість, у випадку розірвання шлюбу, державна реєстрація такого факту буде проводитись відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану у порядку, передбаченому законом.

Вказувала на те, що, не зважаючи на той факт, що шлюб між позивачем

та заявником припинився на підставі вимог закону, у зв`язку зі смертю позивача ОСОБА_3 (частина третя статті 104 СК України),

що не потребує внесення змін до актового запису про шлюб та Державного реєстру, зміни до актового запису про шлюб та Державного реєстру, вочевидь, будуть внесені на підставі постанови Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, якою рішення суду першої інстанції

про розірвання шлюбу було залишено без змін та набрало законної сили

16 лютого 2023 року.

За таких обставин, щодо сімейного стану заявниці у Державному реєстрі буде відображена некоректна інформація та буде вноситись неоднозначність щодо підстав припинення шлюбу між заявницею

та позивачем. У подальшому така неоднозначність може мати негативний вплив, адже, у випадку затребування інформації про сімейний стан заявниці, суб`єкти, які будуть її використовувати, матимуть хибну інформацію, що є неприпустимим.

На підставі наведеного просила суд роз`яснити постанову Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,

про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 16 лютого

2023 року.

15 травня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , засобами поштового зв`язку, звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року

у вищевказаній справі, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року та направити справу для продовження розгляду заяви про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року до Київського апеляційного суду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції

під час ухвалення постанови від 16 лютого 2023 рокувстановив факт смерті позивача після постановлення рішення про розірвання шлюбу

та до вступу цього рішення суду в законну силу. Ця обставина відповідно до положень закону (статті 104 СК України) має чітко визначені юридичні наслідки - припинення шлюбу, що є предметом спору у справі. Отже,

у своєму рішенні суд апеляційної інстанції не міг її не врахувати

та мав відобразити, який вплив така обставина має на правовідносини позивача та скаржниці в контексті припинення шлюбу. Однак частина постанови, яка стосується цих обставин, не відображає однозначних

та зрозумілих висновків суду апеляційної інстанції. Скаржниця переконана, що таке формулювання позиції суду апеляційної інстанції вносить неоднозначність у правовідносини щодо припинення шлюбу між позивачем та нею і прямо впливає на виконання остаточного рішення у справі.

Також вказує, що судом апеляційної інстанції допущено неоднозначне формулювання в цій частині постанови, адже суд не міг відхилити

ні положення частин першої, третьої статті 104 СК України, як частини нормативно-правового акта, що регулює важливі суспільні відносини,

ні факт припинення шлюбу між позивачем та скаржницею на підставі смерті позивача, оскільки це прямо випливає з положень закону.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції

про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження,

про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову

у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами,

про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права

чи порушення норм процесуального права.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних

на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України передбачено,

що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Відповідно до статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів

з дня її надходження. У разі необхідності суд може викликати учасників справи, державного чи приватного виконавця в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розглядові заяви про роз`яснення рішення. Про роз`яснення або відмову у роз`ясненні судового рішення суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Зі змісту зазначеної процесуальної норми убачається, що незрозумілим

є судове рішення, в якому припускається декілька варіантів тлумачення.

Підставою для роз`яснення судового рішення є утруднення

чи неможливість його виконання.

За загальним правилом роз`яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення,

і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення

не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене

до виконання.

Якщо у заяві про роз`яснення рішення фактично порушено питання

про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі

й роз`яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє

в роз`ясненні рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, апеляційний суд виходив з того, що постанова Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року

є зрозумілою, однозначною та не допускає подвійного трактування.

Звертаючись із заявою про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, заявниця фактично

не погоджується з мотивами ухваленого апеляційним судом судового рішення.

Роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акту, який полягає в усуненні неясності судового акту і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі, роз`яснено може бути рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі,

не змінюючи при цьому суть рішення.

Роз`яснення або відмова у роз`ясненні судового рішенні є наслідком розгляду заяви лише учасника справи, державного та приватного виконавця.

Отже, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про те, що саме на підставі рішення суду першої інстанції має відбуватися реєстрація розірвання шлюбу.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам заяви про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 16 лютого 2023 року, викладеним ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , і апеляційним судом їм була надана належна правова оцінка.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з частиною четвертою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним

і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Частиною шостою статті 394 ЦПК України передбачено, що ухвала

про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на ухвалу Київського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 ,

про роз`яснення постанови Київського апеляційного суду від 16 лютого

2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

В. А. Стрільчук

І. М. Фаловська