Справа № 442/8808/23
Провадження № 2/442/1716/2023
УХВАЛА

п р о з а л и ш е н н я п о з о в н о ї з а я в и б е з р у х у

"07" грудня 2023 р. м. Дрогобич

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Курус Р.І., перевіривши додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України при пред`явленні позовної заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат попів-Кішко Роксолана Йосипівна", до ОСОБА_2 , третьої особи Дрогобицької державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом,

в с т а н о в и в :

05 грудня 2023 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат попів-Кішко Роксолана Йосипівна", до ОСОБА_2 , третьої особи Дрогобицької державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

07 грудня 2023 року до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області через систему "Електронний суд" від позивача надійшла копія квитанції про сплату судового збору.

Зазначена позовна заява повинна бути залишена без руху, оскільки не відповідає вимогам, викладеним у ст. ст. 175, 177 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (ст. 55).

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Порядок звернення в суд за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право" (далі - Закон N 2709-IV) іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм, зокрема, хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 2 Закону N 2709-IV цей Закон застосовується до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, зокрема, підсудність судам України справ з іноземним елементом.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про міжнародне приватне право" особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Із змісту позовної заяви слідує, що позивач є громадянином України та проживає у вказаній державі, відповідач громадянин іншої держави, на території якої і проживає.

Визначаючи підсудність справ судам України слід керуватися загальними правилами, визначеними у статті 76 Закону N 2709-IV.

Згідно із статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: 1) якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону; 2) якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача; 3) у справах про відшкодування шкоди, якщо її було завдано на території України; 4) якщо у справі про сплату аліментів або про встановлення батьківства позивач має місце проживання в Україні; 5) якщо у справі про відшкодування шкоди позивач - фізична особа має місце проживання в Україні або юридична особа - відповідач - місцезнаходження в Україні; 6) якщо у справі про спадщину спадкодавець у момент смерті був громадянином України або мав в Україні останнє місце проживання; 7) дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України; 8) якщо у справі про визнання безвісно відсутнім або оголошення померлим особа мала останнє відоме місце проживання на території України; 9) якщо справа окремого провадження стосується особистого статусу або дієздатності громадянина України; 10) якщо справа проти громадянина України, який за кордоном діє як дипломатичний агент або з інших підстав має імунітет від місцевої юрисдикції, відповідно до міжнародного договору не може бути порушена за кордоном; 11) якщо у справі про банкрутство боржник має місце основних інтересів або основної підприємницької діяльності на території України; 12) в інших випадках, визначених законом України та міжнародним договором України.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивач є громадянином України, а відповідач є громадянином іншої країни, то правовідносини між сторонами обтяжені ознакою "іноземний елемент". За таких обставин, вирішення спору між ними щодо визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину в судових органах України необхідно здійснювати відповідно до Закону України "Про міжнародне приватне право", з урахуванням вимог ЦПК України та інших законів України.

Даний позов пред`явлено позивачем до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за місцем знаходження нерухомого майна, яке входило до складу спадщини, на території на яку поширюється юрисдикція Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Позивач надіслав суду позовну заяву та додані до неї додатки. В заяві покликається на те, що відповідач ОСОБА_2 є громадянином іншої держави, не зазначаючи якої саме та не надаючи належних та допустимих доказів про належність до громадянства іншої країни.

Також відсутній переклад документів на мову, якою володіє відповідач, які викладені виключно українською мовою, та які б за необхідності можливо було надати для ознайомлення відповідачу, який позивачем зазначений у позові, як громадянин іншої держави.

Починаючи з 2014 року загальновідомим є той факт, що рф чинить збройну агресію проти України.

Згідно заяви Міністерства закордонних справ України щодо розриву дипломатичних відносин з російською федерацією опублікованої 24 лютого 2022 року вбачається, що Україна заявила про розрив дипломатичних відносин з росією без розриву консульських відносин внаслідок чого Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22.01.93 року на сьогодні у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь не застосовуються.

З розміщеного на сайті "Укрпошти" повідомлення вбачається, що "Укрпошта" припинила доставку поштових відправлень до/з росії та білорусії з перших днів війни, внаслідок чого поштовий зв`язок із вказаними державами відсутній.

Однак відсутність дипломатичного зв`язку із рф та відсутність поштового зв`язку із рф не є підставою для подачі позивачем документів, які мають бути завірені належним чином та мають бути зрозумілими для відповідача, який є іноземцем і місце проживання якого зазначено не на території України. Та який може з ними ознайомитись в будь-який час.

Як зазначено вище, для цього позивачем не подано суду пакет документів з їх перекладом на офіційну мову запитуваної сторони.

А тому, позивачу необхідно надати суду повний пакет документів у двох примірниках (копії позовної заяви для відповідача, а також інших документів, які ним будуть використовуватися в якості доказів) із завіреним перекладом на офіційну мову запитуваної сторони, для подальшого надсилання відповідачу. Одночасно має бути поданий документ, з якого убачатиметься, що у особи, яка здійснила переклад, є такий дозвіл (сертифікат або інший дозвільний документ).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Позивачем не надано у відповідності до вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України доказів надсилання листом з описом вкладення відповідачу та третій особі копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Крім цього, в порушення п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява не містить відомостей про місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) представника позивача, поштовий індекс учасників справи; про місце перебування відповідача, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету, - як відповідача, так і третьої особи.

Разом з тим, в порушення вимог п. 4, п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві відсутній виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, а лише перелічено норми матеріального права. Перший та другий абзац позову суперечить його прохальній частині, не зрозуміло хто саме проживав чи не проживав зі спадкодавцем; позивач вказує на необхідність встановлення факту не проживання разом із спадкодавцем, проте в прохальній частині просить визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину, видане на ім"я ОСОБА_2 на житловий будинок, що в АДРЕСА_1 . При цьому, коли і ким видане дане свідоцтво позивач не зазначає, копії такого до позову не додає, та не вказує про неможливість подати таке.

В порушення вимог п. 6, п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору. Також відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

В порушення вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Крім цього, позивачем до позовної заяви долучено копію письмового доказу під назвою "ЗАЯВЛЕНИЕ", яке викладене російською мовою.

Відповідно до ст. 10 Конституції України державною мовою в Україні є українська мова.

Зі змісту положень ч. 1 ст. 29, ч. 3 ст. 14 Закону України «Про засади державної мовної політики» вбачається, що сторони, які беруть участь у судовому провадженні, мають подавати до суду письмові процесуальні документи, викладені державною мовою, за виключенням окремих випадків, передбачених законом.

За наведеного, доходжу висновку, що позивачу необхідно подати копії долученого до матеріалів позову доказу під назвою "ЗАЯВЛЕНИЕ" із перекладом на українську мову.

В порушення вимог п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175, 177 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

При цьому враховую правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2019 (провадження № 11-490сап19), згідно з яким відкриття провадження у справі за заявою, яка не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства, є свідченням надання заявнику привілеїв, не передбачених законом.

За таких обставин, вважаю за необхідне надати позивачу строк для усунення вище вказаних недоліків, які необхідно усунути з урахуванням вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 185, 258-261, 353 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат попів-Кішко Роксолана Йосипівна", до ОСОБА_2 , третьої особи Дрогобицької державної нотаріальної контори про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом - залишити без руху.

Запропонувати позивачеві в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані у ий недолік.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог даної ухвали у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Дата складення ухвали 07 грудня 2023 року.

Суддя Курус Р.І.