ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3314/23 Справа № 932/5272/22 Категорія 81 Суддя у 1-й інстанції - Бакуменко А.В. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Піменовій М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року про забезпечення позову

у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року заяву ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви, задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав (в тому числі, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям акредитованим суб?єктам, нотаріуса (державним/приватним), іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»), а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала суду мотивована тим, що вжитий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами. Суд першої інстанції вважав, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. Крім того, обраний заявником даний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права ставить питання про скасування ухвали суду.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою фактично зупинив виконання судового рішення у справі №200/12998/18 щодо визнання протиправними та скасування запису про право власності на нерухоме майно, витребування майна з чужого володіння та поновлення у державному реєстрі запису про право власності. Зазначені судом обставини ґрунтуються виключно на поясненнях заявника, які є припущеннями та не підтверджуються жодними належними, допустимими та достатніми доказами по справі, та як на час постановлення ухвали про забезпечення позову (як і на час подання апеляційної скарги), відповідачі за даним позовом навіть ще не поновили запис про право власності на спірне майно, а тому навіть якщо відповідачі хотіли б здійснити відчуження такого майна, то вони не мали б на це законних підстав. Зазначає, що на даний час у спірному майні проживають та зареєстровані ОСОБА_2 та члени його сім`ї, у тому числі малолітні. Відповідачі, а також їх малолітні діти, протиправно зняті з реєстраційного обліку за цим житлом і не мають ані доступу до такого житла, ані можливості користуватися ним з приводу чого на розгляді у Бабушкінському районному суді м.Дніпропетровська перебуває справа №932/15730/19 за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх дітей, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», треті особи: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про усунення перешкод у користуванні майном, шляхом вселення та поновлення осіб на реєстраційному обліку. Із зазначеного вбачається, що відповідачі не мають ані намірів здійснювати відчуження спірного майна (так як спірне майно є єдиним житлом для відповідачів та їх дітей, правом користування яким вони намагаються захистити у судовому порядку), ані фактичної можливості (право користування майном належить малолітнім дітям і для відчуження такого майна необхідна згода органу опіки та піклування).

ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість ухвали суду, просило залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

У вересні 2022 року ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що 26 січня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» був укладений договір про відступлення прав вимоги № 141/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступає право вимоги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» за кредитним договором № 0 від 24 липня 2006 року, укладений між ОСОБА_3 та АТ «УкрСиббанк».

На підставі укладеного договору про відступлення права вимоги № 141/К від 26 січня 2018 року, 26 січня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» був укладений договір відступлення права вимоги за договором іпотеки № 0/1 від 24 липня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В., зареєстрований в реєстрі за № 2716. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2 .

17 квітня 2018 року в порядку ст.. 37 Закону України «Про іпотеку» ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП», було зареєстровано право власності на предмет іпотеки на квартиру АДРЕСА_3 .

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року у справі №200/12998/18, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано запис про право власності ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» № 25747512 від 12 квітня 2018 року на об?єкт нерухомого майна № 101, а саме, квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_4 , внесений на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.О. про державну реєстрацію прав їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер : 40661490 від 17 квітня 2018 року та витребувано від власника майна на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_3 .

Враховуючи той факт, що рішення державного реєстратора скасовано то договір іпотеки на разі не є припиненим з огляду на невиконані кредитні зобов`язання, на теперішній час поновити іпотеку без звернення до суду не має можливості. Заявник вважав, що є ризик істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника за захистом яких він збирається звернутися до суду. На теперішній час, з метою уникнення від виконання кредитних зобов`язань боржником (що підтверджується тривалим не виконанням кредитного договору з 2009 року) може бути здійснено відчуження єдиного майна, на яке може бути здійснено звернення стягнення.

В зв`язку з вищевикладеним, ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» просило суд, заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав заборонити вчиняти будь які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_5 .

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що вжитий захід забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами. Суд першої інстанції вважав, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову. Крім того, обраний заявником даний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача..

Однак колегія суддів не може погодитись з такими висновками, з огляду на наступне.

У частині другій статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

У частині першій статті 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії (пункт 2); забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання (пункт 4).

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 травня 2021 року у справі

№ 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказано, що «під забезпеченням позову розуміють сукупність процесуальних дій, що гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Таким чином, особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення. Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами».

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 листопада 2021 року у справі №200/12998/18, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано запис про право власності ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» № 25747512 від 12 квітня 2018 року на об?єкт нерухомого майна № 101, а саме, квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_4 , внесений на підставі рішення державного реєстратора Виконавчого комітету Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області Скороход О.О. про державну реєстрацію прав їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер : 40661490 від 17 квітня 2018 року та витребувано від власника майна на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_3 .

Із встановлених обставин справи вбачається, що оскаржуваною ухвалою встановлена заборона вчинення реєстраційних дій перешкоджає виконанню судового рішення у справі №200/12998/18 про визнання протиправними та скасування запису про право власності на нерухоме майно, витребування майна з чужого володіння та поновлення у державному реєстрі запису про право власності, оскільки через наявність цієї заборони, будь-яка реєстраційна дія щодо нерухомого майна є неможливою і зупиняється.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що заявник фактично просить вжити заходи забезпечення позову з метою перешкоджання виконання судового рішення, яке набрало законної сили, у іншій справі з приводу іншого спору, що виходить за межі мети забезпечення позову, яка полягає у вжитті судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення у випадку задоволення заявлених позовних вимог саме у даній справі.

Колегією суддів встановлено, що заява ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про забезпечення позову не містить будь-яких обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, а матеріали справи не містять доказів того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Заява про забезпечення позову містить лише загальні міркування та припущення заявника стосовно ймовірності дій щодо подальшого відчуження або вчинення інших навмисних дій з метою ускладнення виконання рішення по цій справі у разі задоволення позову.

Проте, на думку колегії суддів, самі лише припущення заявника стосовно того, що подальші можливі дії відповідачів будуть спрямовані на подальше відчуження спірного нерухомого майна, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати та довести необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову.

Суд першої інстанції залишив поза увагою вищенаведені обставини та дійшов помилкових висновків про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову та застосування оскаржуваного заходу забезпечення позову, а тому судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з ТОВ «ФК «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 536,80 грн

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 вересня 2022 року про забезпечення позову скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ДНІПРОФІНАНСГРУП» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 536,80 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова