Справа № 148/1512/22
Провадження № 22-ц/801/1171/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саламаха О. В.
Доповідач:Міхасішин І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 рокуСправа № 148/1512/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ: головуючого: Міхасішина І.В.

суддів: Войтка Ю.Б., Матківської М.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справ в м. Вінниця цивільну справу №148/1512/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Вадима Олеговича на заочне рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2023 року, ухвалене в складі судді Саламаха О.В.

встановив:

У вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивувала тим, що 14.08.2022 по вул. Гагаріна, м. Тульчин, Вінницька область, відбулося ДТП за участю автомобілів «MERSEDES» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «BMW» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП, автомобілі отримали механічні пошкодження. Автомобіль «BMW» державний номерний знак НОМЕР_2 , належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Дії водія ОСОБА_2 застраховані ПРАТ УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР-205973029 згідно відмітки у зробленої відповідачем ОСОБА_2 у повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

На місці зіткнення транспортних засобів між сторонами автопригоди відповідачем ОСОБА_2 та водієм ОСОБА_3 був укладений «Європротокол», без виклику працівників поліції.

В повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду, зафіксовано: час та місце зіткнення, учасники даної події - водії транспортних засобів, пошкоджені транспортні засоби, розташування автомобілів, а також, встановлення винуватця даної пригоди. Відповідач по справі на місці ДТП визнав свою вину у пошкодженні транспортного засобу позивача.

Крім того, 15.08.2022 транспортний засіб позивача доставлений на огляд до одного з відділень ПРАТ УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп», де його було оглянуто, складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) та проведена ремонтна калькуляція, згідно якої, вартість ремонту складає 4090,20 грн.

У подальшому, між ПРАТ УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» та позивачем була підписана заява про досягнення згоди в частині розміру і способу здійснення страхового відшкодування від 23.08.2022, згідно якої, позивачу на відшкодування збитків заподіяного внаслідок дій відповідача Страховик ПРАТ УСК «Княжа Вієна Іншуранс Груп» (далі - Страховик) зобов`язується перерахувати кошти в сумі 1490,20 грн.

Різниця між розрахованим матеріальним збитком (згідно ремонтної калькуляції) та отриманою сумою відшкодування матеріальних збитків, позивачем від Страховика складає 2600 грн., яка пояснюється тим, що полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № EP-205973029 між Страховиком та відповідачем - ОСОБА_2 був передбачений розмір франшизи в сумі 2600 грн. Дана обставина підтверджується самою заявою про досягнення згоди в частині розміру і способу здійснення страхового відшкодування від 23.08.2022, а також відповіддю на адвокатський запит від 19.09.2022.

Представник позивача зазначає, що сума яка була розрахована Страховиком, згідно ремонтної калькуляції не покриває витрат, які позивач понесла в зв`язку з ремонтом транспортного засобу.

Так, на відновлення пошкодженого автомобіля, було витрачено 8000 грн., що підтверджується актом виконаних робіт № 0000252 від 07.09.2022 та квитанцією до прибуткового касового ордеру №456 від 07.09.2022, про оплату вартості виконаних робіт, згідно зазначеного акту.

Враховуючи те, що відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищує суму, яка була відшкодована страховою компанією, тому вказана різниця має бути стягнута з відповідача.

Позивач в усному порядку зверталась до відповідача про відшкодування матеріальних збитків заподіяних внаслідок його дій, але отримала категоричну відмову і послання до суду.

Вказані обставини стали причиною звернення представника позивача до суду з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача, різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою, яка позивачем одержана від Страховика, а саме 6509,80 грн. Також, просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Заочним рішенням Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2023 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , матеріальні збитки, заподіяні пошкодженням майна, у розмірі 1109,80 (однієї тисячі сто дев`ять) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у розмірі 137 (сто тридцять сім) гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

В апеляційній скарзі представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Ковальов Вадим Олегович зазначив, що під час ухвалення оскаржуваного рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, просить рішення в частині вирішення позовних вимог про матеріальні збитки, заподіяних пошкодженням майна, і розподілу судових витрат скасувати й ухвалити в цій частині нове рішення. Стягнути з відповідача матеріальні збитки, заподіяні пошкодженням майна у розмірі 6509,80грн. Стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 992, 40 грн., стягнути з відповідача збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1488,60 грн.

В апеляційній скарзі зазначив, що висновки суду першої інстанції є суперечливими, висновки суду є кардинально невірні, в частині того, що суд сплутав суму вартості ремонту, згідно розрахунку страховика - 4020,90 грн. з сумою франшизи - 2600 грн., яку взяв до розрахунку і яка не покривається страховиком, а має бути відшкодована лише страхувальником, відповідачем по справі, видаючи суму франшизи за вартістю ремонту розрахованого страховиком.

22 травня 2023 року на адресу Вінницького апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява в якій відповідач просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення а її апеляційну скаргу без змін.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом встановлено, що відповідно до копії повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, 14.08.2022 о 11:35 год., по вул. Гагаріна, 5, м. Тульчин, Вінницька область, відбулося ДТП за участю автомобілів «Мерседес Бенз» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та «BMW» державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та відповідно до положень норми ч. 33.2 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» між учасниками ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, в якому відповідач вину у скоєнні ДТП визнав (а.с. 6).

Згідно акту виконання робіт № НФ - 0000252 від 07.09.2022, загальна вартість ремонту автомобіля «BMW 318D» державний номерний знак НОМЕР_2 складає 8000 грн. (а.с. 7).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 , виданого 12.06.2020 Ужгородським міським відділом ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , зареєстрували шлюб за актовим записом №239. Позивач змінила прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 » (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , зареєстрованого 25.08.2016 органом - Центр 0544, ОСОБА_1 є власницею автомобіля «BMW 318D» державний номерний знак НОМЕР_2 , білого кольору (а.с. 9).

Відповідно до відповіді ПАТ «Українська страхова компанія «княжа Вієнна Іншуранс Груп» на адвокатський запит від 12.09.2020 адвоката Ковальова Вадима, у якій зазначено, що відповідно до калькуляції № 22-0603225 від 15.08.2022, розмір матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, становить 4090,20 грн. Однак, ОСОБА_1 із представником ПАТ «Українська страхова компанія «княжа Вієнна Іншуранс Груп» досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування в розмірі 1490,20 грн., що засвідчено у заяві щодо досягнення згоди в частині розміру та способу здійснення страхового відшкодування від 23.08.2022 та страхове відшкодування на користь позивача здійснено 25.08.2022 (а.с. 10).

Згідно акту огляду транспортного засобу від 15.08.2022, пошкоджений автомобіль «BMW 318D» державний номерний знак НОМЕР_2 , був оглянутий спеціалістом відділу врегулювання ОСОБА_8 та встановлено характер пошкоджень (а.с. 11).

Відповідно до проведеної ремонтної калькуляції № 22-0603225 від 15.08.2022 та розрахунку суми страхового відшкодування до справи № 25 від 25.08.2022, вартість ремонтних робіт становить 4090,20 грн., (а.с. 12, 14).

Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилалася на те, що розмір відновлювального ремонту ТЗ становить 8000 гривень, згідно ремонтної калькуляції вартість ремонту складає 4090,20 грн. З урахуванням того, що 23 серпня 2022 року їй було здійснено виплату та перераховано на її рахунок відшкодування у розмірі 1490,20 грн., на даний час невідшкодованими залишаються 6509,80 грн. У зв`язку з цим позивач просила суд стягнути з відповідача, як особи, винної у ДТП, різницю між встановленими експертом витратами та сумою страхового відшкодування в розмірі 6509,80 грн.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.1 ч.1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Системний аналіз статей1187,1188 ЦК України дає підстави для висновку, що факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоду (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом або договором передбачено такий обов`язок.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Відповідно до положень статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Крім того, згідно з Положеннями про порядок та умови проведення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 28 вересня 1996 року № 1175, страхувальником відшкодовується третій особі завдана внаслідок пошкодження транспортного засобу саме пряма шкода, у якій враховується вартість пошкоджених деталей транспортного засобу на момент ДТП, а саме з урахуванням фізичного зношення транспортного засобу, а не вартість нових деталей.

Механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів, а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості колісних транспортних засобів встановлено Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою спільним Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 року №1454/5/2092.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Тобто у такому разі потерпілий має право звернутися безпосередньо до страхувальника (завдавала шкоди, відповідальної особи) з вимогою про відшкодування різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З метою захисту інтересів потерпілого згідно з положеннями статті 1194 ЦК України на страхувальника (боржника) покладається додаткова - субсидіарна відповідальність, яка застосовується у випадку, коли в зобов`язанні беруть участь два боржники, один з яких є основним, а другий - додатковим (субсидіарним). При цьому основним боржником є саме страховик, який за договором цивільно-правової відповідальності зобов`язався відшкодувати третім особам шкоду, завдану його страхувальником, а субсидіарним (додатковим) - сам боржник.

Згідно зі ст. 619 ЦК України субсидіарний боржник несе відповідальність перед кредитором додатково до відповідальності основного боржника. Тобто потерпіла особа має право висувати вимогу до субсидіарного боржника не одразу, а лише в тому випадку, якщо цю вимогу не задовольнив основний боржник.

Отже, якщо у деліктному зобов`язанні боржників декілька, один з яких є основним - страховик, а другий - додатковим (субсидіарним - винна особа, страхувальник), між якими укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності, і потерпіла особа не отримала від основного боржника страховика відшкодування шкоди в повному обсязі, то потерпіла особа в майбутньому може звернутися в порядкуст.1194 ЦК України до субсидіарного боржника за відшкодуванням різниці між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в межах ліміту відповідальності страховика. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку.

Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється, якщо отриманого страхового відшкодування недостатньо для відшкодування шкоди в повному обсязі.

Проте, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «Українська страхова компанія «княжа Вієнна Іншуранс Груп» із заявою про страхове відшкодування, в якому погоджується з тим, що розмір страхової виплати складає 1490,20 грн, також в заяві зазначено, що розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування визначений у цій заяві відповідає її волевиявленню та викладений без стороннього примусу.

Дана заява подана відповідно до вимог п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Пунктом 36.2. ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Відповідно до ч.1ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) ( п.1 ч.2ст.22 ЦК України).

Відповідно дост.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування на підставі калькуляції страховика № 22-0603225 від 15.08.2022 о вартості відновлюваного ремонту транспортного засобу становить 4090,20 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована, ліміт страхової відповідальності на момент дорожньо-транспортної пригоди становив 130000,00 грн, сума відшкодування про стягнення якої просить відповідачка не перевищує розмір страхового ліміту.

Тому підстав для покладення обов`язку по відшкодуванню шкоди на відповідача, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, не вбачається.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову - не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Відповідно до пункту 2 частини 1статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 374, 375,381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргупредставника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Вадима Олеговича задовольнити частково.

Заочне рішення Тульчинського районного суду Вінницької області від 05 квітня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий І.В. Міхасішин

Судді: Ю.Б. Войтко

В.В. Сопрун