Справа №159/4464/22
Провадження №2/165/224/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

26 травня 2023 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ушакова М.М.,

з участю секретаря Лубаєвської Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Люблинецької селищної ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав, -

встановив:

26 грудня 2022 року на підставі ухвали судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2022 року про передачу цивільної справи за підсудністю до Нововолинського міського суду Волинської області надійшли матеріали цивільної справи №159/4464/122 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: виконавчий комітет Люблинецької селищної ради як орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким шлюб між ними було рішенням суду розірвано. Вказує, що у даному шлюбі народилась дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зазначає, що після смерті доньки, онука та зять продовжували жити разом з нею за однією адресою. Посилається на те, що фактично виховання та догляд за дитиною здійснювала вона. ОСОБА_2 за усі ці роки офіційно працевлаштованим не був, періодично дохід отримував від сезонних робіт за кордоном, неодноразово пробувши за кордоном декілька місяців приїзджав додому ні з чим. Позивач зазанчає, що задля щастя онуки і створення повноцінної сім`ї вона дозволила зятю привести в свій дім співмешканку, проте нічого доброго з того не вийшло. Вказує, що її колишній зять схильний до зловживання спиртними напоями, профілактична бесіда представників органу опіки та піклування бажаного позитивного результату не дала, останній продовжує зловживати спиртними напоями, не дбає про добробут дитини, не приймає належної участі у її вихованні, фінансово не підтримує, останній раз кошти дитині дав на початку 2022 року. Крім того зазначає, що ОСОБА_2 отримує на дитину пенсію по втраті годувальника, однак не витрачає їх на потреби дитини, а покриває кредитні зобов`язання саме за рахунок пенсійних виплат. Вказує, що колишній зять проживає в своєї матері в м.Ковель, на контакт з нею виходить рідко, телефонні дзвінки часто ігнорує. Позивач вважає, що батько самоухилився від виконання батьківських обов`язків відносно своєї дитини ОСОБА_4 , не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не спілкується з донькою в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан її здоров`я, фінансово не утримує. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та просить стягнути з нього аліменти у розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину - 1372,00 грн. до досягнення нею повноліття, судові витрати просить покласти на відповідача.

Позивач ОСОБА_1 до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Представник третьої особи виконавчого комітету Люблинецької селищної ради як орган опіки та піклування в судове засідання на розгляд справи не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у їхній відсутності, щодо задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З`ясувавши обставини справи, взявши до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.4-5, 7), дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували узареєстрованому шлюбі, шлюб розірвано (а.с.14). Від даного шлюбу народилась ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.9). ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.15).

Відповідач проживає окремо, з початку 2022 року покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Відповідач не дбає про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, дитиною не опікується, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу доньки, не цікавиться її здоров`ям, вихованням, розвитком.

Згідно вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно із нормами ст.164 Сімейного кодексу України, ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини є підставою для позбавлення батьківських прав.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону.

Суд розглядає справу в межах позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Судом встановлено, що відповідач не цікавиться життям дитини, не бачиться з малолітньою донькою, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не турбується про фізичний та духовний розвиток дитини; нe цікавиться, як росте його дитина; не забезпечує дитину необхідним харчуванням; не забезпечує дитину медичним доглядом; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, а тому має бути позбавлений батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний, духовний розвиток дитини, не забезпечують дитині необхідного харчування, медичного догляду, тощо.

Судом встановлені обставини ухилення ОСОБА_2 від виконання обов`язків по вихованню малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок неправомірної, антигромадської поведінки, а тому з метою захисту прав малолітньої дитини, яка залишилась без батьківського піклування та опіки, суд позбавляє ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Суд, відповідно до ст.182, ст.184 Сімейного Кодексу України визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 1372,00 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які присуджує до стягнення з відповідача ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь особи або на рахунок закладу, де буде утримуватись малолітня дитина щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду - 04.11.2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, Закону України "Про судовий збір" з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 992,40 грн., із розрахунку: 992,40 грн. немайнова вимога та 992,40 грн. майнова вимога = 1984,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263, 264, 280, 281, 282, 354, ст.ст.150, 164, 165, 166, 167, 180, 182, 184, 191 СК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) відносно малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки Мощена, Ковельський район, Волинська область, Україна.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь особи або на рахунок закладу, де буде утримуватись малолітня дитина аліменти на утримання малолітньої дитини: доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1372 (одній тисячі триста сімдесят дві) грн. 00 коп., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір в розмірі 1984 (одну тисячу дев`ятсот вісімдесят чотири) грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд- якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя М.М. Ушаков