Справа № 401/2806/23
Провадження № 2/545/3323/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Потетія А.Г.,

секретаря судових засідань Делія Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію,-

ВСТАНОВИВ:

10.08.2023 року позивач ТОВ "Світловодськпобут" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.11.2021 року по 01.07.2023 року в сумі 9242,90 грн., за період з 01.11.2021 року по 01.02.2022 року, втрати від інфляції 203,54 грн., та три відсотки річних 123,90 грн. Також просили стягнути судові витрати, які поніс позивач у зв`язку із розглядом справи.

Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не надала, заяв про відкладення розгляду справи не надсилала.

Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач ОСОБА_1 є споживачем його послуг та мешкає в квартирі АДРЕСА_1 , на ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Позивач, ТОВ «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську, та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки. Позивачем було надано відповідачу послуги з централізованого опалення його квартири. Відповідач свій обов`язок щодо укладення з позивачем договору на надання житлово-комунальних послуг, передбачений ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не виконав, договір не уклав, за послугу з централізованого опалення не сплачує. За період з 01.11.2021 року по 01.07.2023 року заборгованість ОСОБА_1 за послугу з постачання теплової енергії становить 9242,90 грн. Згідно розрахунку трьох відсотків річних за період з 01.11.2021 року по 01.02.2022 року становить 123,90 грн., а сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за вказаний період, становить 203,54 грн. На підставі викладеного, просить задовольнити позов про стягнення з відповідача нарахованої заборгованості.

Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлена за місцем реєстрації, без поважних причин в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не надала, заяв про відкладення розгляду справи не надсилала.

Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомила.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяв сторін по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права,які регулюють спірні правовідносини,суд дійшов висновку,що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити з таких підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки.

Згідно рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради та наказів ТОВ «Світловодськпобут», у м. Світловодську у період з 2021 по 2022 роки проведено опалювальні сезони.

Відповідач, ОСОБА_1 , проживає в квартирі АДРЕСА_1 , яка забезпечується послугами з централізованого опалення, надання яких здійснюється ТОВ «Світловодськпобут». На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Відповідачу надавалася послуга з постачання теплової енергії до його квартири. Відповідач свій обов`язок щодо укладення з позивачем договору на надання житлово-комунальних послуг, передбачений ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» не виконав, договір не уклав, за послугу з централізованого опалення не сплачує.

Внаслідок несплати відповідачем платежів за отримані послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2021 року по 01.07.2023 року виникла заборгованість у розмірі 9242,90 грн.

Згідно розрахунку трьох відсотків річних за період з 01.11.2021 року по 01.02.2022 року становить 123,90 грн., а сума, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за вказаний період, становить 203,54 грн.

У червні 2023 року ТОВ «Світловодськпобут» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту послугу з постачання теплової енергії за вказаний період, а також судові витрати.

Відповідач, ОСОБА_1 , не надіслала до суду відзив на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомила.

Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами.

Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

В розумінні положень ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення.

Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом та оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Відповідно до п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

З огляду на зміст правовідносин, що існують між сторонами, вони по своїй суті є грошовим зобов`язанням, в якому серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника як споживача послуг покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора, як виконавця комунальної послуги, вимагати сплату коштів за фактично надані послуги.

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язань.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 03 грудня 2019 року у справі №216/6655/15-ц зазначив, що Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 передбачають, що договір про надання послуг укладається між виконавцем послуг і споживачем.

Відсутність укладеного договору не звільняє споживачів від сплати за фактично надані послуги.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Частиною шостою статті 19 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно дост.ст.12,81ЦПКУкраїни кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що позивач, ТОВ «Світловодськпобут» надавав послуги з централізованого теплопостачання відповідачу, ОСОБА_1 , до квартири АДРЕСА_1 .

Внаслідок прострочення виконання зобов`язання по сплаті послуг з централізованого опалення відповідачу,згідно розрахунку позивача, нарахована сума заборгованості 9570,34 грн.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як сторона договору, яка прострочила виконання зобов`язання має обов`язок сплатити борг за отримані послуги з централізованого опалення.

Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними на підставі належних та допустимих доказів, а тому їх слід задовольнити,та з відповідача на користь ТОВ «Світловодськпобут» слід стягнути заборгованість за послугу централізованого опалення квартири відповідача за період з 01.11.2021 року по 01.07.2023 року у сумі основного боргу 9242,90 грн., за період з 01.11.2021 року по 01.02.2022 року втрати від інфляції 203,54 грн., та три відсотка річних 123,90 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 13, 256, 257, 261, 267, 319, 322, 526, 551, 610, 612, 625, 626 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 7, 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 274, 279, 352, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (), заборгованість за спожиту послугу з постачання теплової енергії за період з 01.11.2021 року по 01.07.2023 року у сумі основного боргу 9242,90 грн., за період з 01.11.2021 року по 01.02.2022 року втрати від інфляції 203,54 грн., та три відсотка річних 123,90 грн., а всього 9570,34 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: А. Г. Потетій