ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1687/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Херенкової К.К.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чумак Юлія Петрівна, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктами права спільної сумісної власності та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2021 року ОСОБА_3 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_3 ) звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_1 ) третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чумак Юлія Петрівна, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктами права спільної сумісної власності та визнання права власності.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що у 2008 році, перебуваючи у місті Ялта на відпочинку, познайомилася з ОСОБА_4 , батьком ОСОБА_1 . Поступово почали зустрічатися зі ОСОБА_4 , у зв`язку з чим позивач розірвала свій попередній шлюб 10.02.2009. Зустрічі носили характер відвідин один одного за місцем проживання, сумісних подорожей та відпочинку. З лютого 2016 року позивач зі ОСОБА_4 вирішили проживати однією сім`єю за адресою його постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , а з серпня 2017 року, після купівлі на спільні кошти квартиру АДРЕСА_2 , проживали у цій квартирі за вказаною адресою. Не маючи наміру повертатися для постійного місця проживання у Російську Федерацію, під час спільного проживання зі ОСОБА_4 позивач продала все належне їй на території Російської Федерації нерухоме майно, а отримані від продажу кошти спрямувала у спільний зі ОСОБА_4 сімейний бюджет. 03.09.2019 позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 . В період спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу (з лютого 2016 року по 03 вересня 2019 року) за спільні кошти позивача та ОСОБА_4 була придбана однокімнатна квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 270 530 грн. та автомобіль ВMW Х5, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартість цього автомобіля складає 748 828, 42 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. 26.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чумак Ю.П. за заявою відповідача було відкрито спадкову справу внаслідок смерті ОСОБА_4 . Оскільки вищевказане майно було придбане позивачем та ОСОБА_5 за рахунок спільних коштів у період спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та оформлене на померлого ОСОБА_4 , заповіту померлий ОСОБА_4 не залишив, позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги згідно ст. 1261 ЦК України, без встановлення факту проживання позивача та ОСОБА_4 однією сім`єю частки сторін у спадковому майні є рівними. Водночас встановлення такого факту має унеможливити порушення прав позивача, оскільки в такому разі 1/2 частка у спадковому майні має відійти позивачу як жінці, яка проживала однією сім`єю зі спадкодавцем однією сім`єю, але не перебувала у шлюбі з ним, та ще 1/4 частка - в порядку спадкування.

На підставі вищевикладеного позивач просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 з ОСОБА_4 без реєстрації шлюбу в період з лютого 2016 року до 03 вересня 2019 року. Визнати об`єктами права спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , автомобіль ВMW Х5, 2018 року випуску, білого кольору, НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 . Визнати за ОСОБА_3 право власності на 3/4 частки у праві власності на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 та на автомобіль ВМW Х5, 2018 року випуску, білого кольору, НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою суду від 20.09.2021 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та залучено у якості третьої особи приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чумак Юлію Петрівну.

29.10.2021 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

15.11.2021 від позивача надійшла відповідь на відзив.

19.11.2021від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

13.12.2021 у судовому засіданні було долучено відзив, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив. Судом було задоволено клопотання позивача про долучення доказів, а також було задоволено клопотання позивача та відповідача про допит свідків.

Ухвалою суду від 13.12.2021 було задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин державного кордону України, ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 13.12.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

31.12.2022 на виконання вимог ухвали суду від 13.12.2021 надійшли відомості з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про перетин державного кордону України позивачем ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 09.06.2022 було витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чумак Юлії Петрівни належним чином оформлену копію спадкової справи № 5/2021 відкритої щодо майна спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

24.06.2022 на виконання вимог ухвали суду від 09.06.2022 від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чумак Юлії Петрівни надійшла копія спадкової справи №5/2021 відкритої щодо майна спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14.09.2022 у судовому засіданні судом було допитано позивача як свідка.

14.09.2022 позивач та представник позивача надали пояснення в яких позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Відповідач та представник відповідача надали пояснення в яких заперечували проти позову та просили відмовити в повному обсязі.

20.10.2022 у судовому засіданні було допитано свідків заявлених зі строни позивача ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та зі сторони відповідача - ОСОБА_8 . Проте, під час розгляду справи, свідок зі сторони позивача ОСОБА_9 не змогла прибути в судове засідання для дачі показів, оскільки виїхала за межі України, позивач просила продовжити розгляд справи без допиту даного свідка.

Так, свідок ОСОБА_3 , яка є і позивачем по справі надала в суді покази аналогічні своїм позовним вимогам та промові.

Свідок, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомила суду, що вона знає родину померлого ОСОБА_4 , дружила з його матір`ю. ОСОБА_10 , був лікарем, лікував її чоловіка. Знає позивача, коли вона приїжджала то іноді зупинялася у неї, це було у 2008, 2009, 2010 роках. Десь з 2016 року позивач з померлим жили разом, у цивільному шлюбі. Знаю, що вони зустрічалися багато разів за кордоном.

Свідок, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомив суду, що знає ОСОБА_10 досить давно, з ОСОБА_11 познайомився десь у 2016 році. У 2019 році вони зареєстрували шлюб. Часто бачив їх разом за кордоном.

Свідок, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , повідомила суду, що вона є рідню сестрою померлого ОСОБА_4 . Стосунки з братом були добрі. У ОСОБА_4 були жінки, оскільки він не був одружений. Була в нього жінка ОСОБА_12 близько десяти років вони зустрічалися, оскільки вона була заміжня. Він не хотів з нею одружуватися, оскільки він вже мав один шлюб. У 2017 році ОСОБА_10 придбав квартиру, та вони з ОСОБА_12 приїхали до неї святкувати. Проте, через деякий час вони розійшлись. Пізніше, вже я дізналась про ОСОБА_11 , брат повідомив, що познайомився з нею у АРК десять років тому. Потім, повідомив, що вона живе у росії, вони зустрічалися та відпочивали у Європі. У 2019 році ОСОБА_4 та ОСОБА_3 одружились. З ОСОБА_11 познайомилась в день похорон брата. Знаю, що кошти на придбання квартири ніхто йому не давав, оскільки він працював та мав достатній дохід.

06.02.2023 представник позивача подав клопотання про долучення доказу, копії свідоцтва про вінчання.

15.03.2023 представник позивача заявив клопотання щодо долучення додаткових пояснень з додатками, а саме фотографій.

Ухвалою суду від 15.03.2023 в задоволені клопотання представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_13 про поновлення строку на подання доказів, долучення, в межах розгляду цивільної справи відмовлено. Письмові докази долучені до додаткових пояснень представника позивача від 17 січня 2023 року, які надійшли на адресу суду 17 січня 2023 року, фотографії залишено без розгляду. Подані докази повернуто представнику позивача.

Ухвалою суду від 25.04.2023, керуючись ст. 83 ЦПК України, було відмовлено в задоволенні клопотання представника позивача щодо долучення доказу, копії свідоцтва про вінчання та повернуто стороні позивача.

Суд, заслухавши учасників справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_4 був власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.08.2017 (а.с. 11-13 том 1).

Згідно свідоцтва про реєстрацію траспортного засобу від 21.06.2019 ОСОБА_4 був власником автомобіля ВMW Х5, 2018 року випуску, білого кольору, НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 20 том 1).

03.09.2019 позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 03.09.2019 (а.с. 21 том 1).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 23.06.2021 (а.с. 24 том 1).

26.03.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чумак Ю.П. за заявою відповідача було відкрито спадкову справу внаслідок смерті ОСОБА_4 (а.с. 2-61 том 2).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України).

Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (частина 1 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.ст. 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду у постанові від 03 червня 2021 року у справі № 748/1943/19 (провадження № 61-5155св20) дійшов правого висновку про те, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) вказувала на те, що вирішуючи спір про поділ майна, необхідно установити як обсяг спільного нажитого майна, так і з`ясувати час та джерела його придбання, а вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03.06.99 №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Отже, з огляду на зазначене, судом встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_2 яку позивач просить визнати спільною сумісною власністю, була придбана 22.08.2017 року ОСОБА_4 , відповідно до договору купівлі-продажу.

З даного приводу суд зазначає, що позивачем (окрім свідчень свідків) не надано доказів щодо ведення спільного бюджету, наявності взаємних прав та обов`язків, як таких, що безпосередньо притаманні подружжю.

Крім іншого, судом зі свідчень свідка ОСОБА_8 (рідної сестри ОСОБА_4 ) встановлено, що останній за власні кошти прибав квартиру АДРЕСА_2 .

Матеріали справи не містять та стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами пересилання коштів, або їх внесення до спільного бюджету сім`ї, а також їх витрачання на придбавання спірного об`єкту нерухомості, або в інтересах сім`ї.

Не знайшли свого підтвердження належними та допустимими доказами твердження позивача щодо спільного прибання автомобіля ВMW Х5, 2018 року випуску, білого кольору, НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого був ОСОБА_4 згідно свідоцтва про реєстрацію траспортного засобу від 21.06.2019.

Згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про перетин кодону України у період з 28.12.2016 по 03.09.2019 позивач у 2017 році перебувала на території України 5 днів, у 2018 році 44 дні, у 2019 році 28 днів (а.с. 203 том 1).

Згідно положення ч. 6 ст. 81 ЦПК України - доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також, судом при розгляді справи приймаються до уваги висновки викладені в постанові Верховного суду від 15.08.2019 року, справа № 588/350/15-ц згідно якої зазначено, що навіть факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, пересилання іншим із подружжя коштів, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постановах Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1026цс15 та №6-1568цс16, №6-801цс16, майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. У зв`язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.

Отже, виходячи з вищевикладеного, позивач мала довести суду не лише факт спільного проживання, а й факт спільної праці або індивідуальної праці, трудових зусиль, що стали підставою для придбання спільного майна.

Позивач посилається в позові та під час розгляду справи, що вона продала нерухомість у м. Саратові (російська федерація) у 2018-2019 р.р. і виручені кошти спрямувала в їх спільний із ОСОБА_4 бюджет. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази реального отримання позивачем грошових коштів за продане майно та факт, що позивач справді направила отримані в російській федерації грошові кошти в Україну (наприклад, виписка з банківського рахунку) та той факт, що позивач справді перевезла грошові кошти готівкою в Україну (наприклад, митна декларація при перетині кордону), або той факт, що позивач мала у банку України відкритий рахунок, куди вклала власні кошти для того, щоб витрачати їх спільно зі ОСОБА_4 .

Отже, надані позивачем копії договорів купівлі-продажу про продаж ОСОБА_3 у 2018-2019 р.р. нерухомості у м. Саратові (російська федерація) свідчать, що ці договори укладалися на території російської федерації в простій письмовій формі (нотаріально не посвідчені, ніде не зареєстровані), проте куди, коли і як саме вона витратила отримані кошти (банківська виписка, митна декларація, договір на банківський осередок тощо), матеріали справи не містять.

В матеріалах справи не міститься доказів, на підтвердження джерела доходу позивача, на час придбання спірних об`єктів нерухомості, не міститься й доказів того, що позивач зазначені кошти витратила на придбання рухомого та нерухомого майна, або спрямувала їх до спільного бюджету, в розумінні вимог ст.ст. 77-79 ЦПК України.

Верховний Суд, ухвалюючи Постанову від 14.02.2018 у справі № 129/2115/15-ц, зазначив, що при застосуванні статті 74 СК України, слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільного бюджету, спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно ст. 27 СК України державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства.

Державна реєстрація шлюбу засвідчується Свідоцтвом про шлюб, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Поняття «проживання однією сім`єю» та «член сім`ї» не є тотожними.

Особа може бути близьким родичем спадкодавця, тобто відноситися до членів сім`ї, проте не проживати з ним однією сім`єю.

Центральною ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст.76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні.

Статтею ст.263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що стороною позивача не доведено тих обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У задоволенні позовних вимог відмовлено, тому судовий збір не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 ,третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чумак Юлія Петрівна, про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктами права спільної сумісної власності та визнання права власності -відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 02 червня 2023 року.

Суддя: