Провадження № 6/712/468/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді Романенко В.А.

за участю секретаря Скринник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси подання старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорної Світлани Андріївни про примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И В:

Старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорна Світлана Андріївна звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з поданням про примусове проникнення до житла, посилаючись на те, що на виконанні в Першому відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 71039386, до складу якого входить ВП № 65982817 з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області № 925/1510/20 від 19.05.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Антимонопольного комітету України боргу в сумі 125138,00 грн. та ВП № 65808505 з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області № 925/1510/20 від 19.05.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Антимонопольного комітету України боргу в сумі 2102,00 грн.

16.06.2021 відкрито виконавче провадження № 65808505 з примусового виконання примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області № 925/1510/20 від 19.05.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Антимонопольного комітету України боргу в сумі 2102,00 грн. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надіслано сторонам. Того ж дня державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, копії вказаних постанов надіслано боржнику для виконання та до відому.

06.07.2021 відкрито виконавче провадження № 65982817 з примусового виконання примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/1510/20 від 19.05.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Антимонопольного комітету України боргу в сумі 125138,00 грн. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надіслано сторонам. Того ж дня, 06.07.2021 державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, копії вказаних постанов надіслано боржнику для виконання та до відому.

В зв`язку з надходженням на адресу ДВС ухвали Північного апеляційного господарського суду міста Києва № 925/1510/20 від 09.06.2021 року про прийняття апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області у справі № 925/1510/20 до розгляду, керуючись ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі провадження №65808505 та №65982817 зупинені, про що державним виконавцем 03.07.2021 та 30.07.2021 винесено постанови про зупинення виконавчого провадження.

14.02.2023 державним виконавцем винесено постанови про поновлення виконавчих дій у ВП №65808505 та ВП №65982817, вказані виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження № 71039386.

В ході виконання рішення суду державним виконавцем з метою забезпечення рішення суду винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно боржника, відповідна інформація внесена до реєстру обтяжень рухомого та нерухомого майна. Державний виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ проводив перевірку інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах. Земельні ділянки, цінні папери та інше майно за боржником не зареєстровані. Для отримання відомостей про працевлаштування боржника, перебування на обліку в органах Пенсійного фонду України державним виконавцем неодноразово надсилались запити до Державної податкової інспекції та Пенсійного фонду України, в результаті чого встановлено, що боржник не перебуває в трудових відносинах з фізичними та юридичними особами на території України, як пенсіонер не значиться

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна боржнику належить частка квартири за адресою АДРЕСА_1 .

З метою встановлення місця реєстрації боржника, державним виконавцем 14.02.2023, 06.04.2023, 31.10.2023 та 13.11.2023 направлено запити до державної міграційної служби, згідно відповідей якої боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Державним виконавцем неодноразово здійснювалися виходи за адресою АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника, проте двері державному виконавцю не відчиняли.

Боржник не реагує на виклики державного виконавця.

Просить винести рішення про примусове проникнення (входження) до житла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме квартиру АДРЕСА_3 для проведення примусового виконання рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Враховуючи приписи ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд прийшов до висновку, що подання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 13 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Згідно з ч. 1 та п. 4 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Таким чином законодавцем з метою унеможливлення порушення прав боржника фактично запроваджено судовий контроль за діями виконавців, які полягають у наданні дозволу на таке проникнення саме за ухвалою суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що на виконанні в Першому відділі державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 71039386, до складу якого входить ВП № 65982817 з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області № 925/1510/20 від 19.05.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Антимонопольного комітету України боргу в сумі 125138,00 грн. та ВП № 65808505 з примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області № 925/1510/20 від 19.05.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Антимонопольного комітету України боргу в сумі 2102,00 грн.

16.06.2021 відкрито виконавче провадження № 65808505 з примусового виконання примусового виконання наказу господарського суду Черкаської області № 925/1510/20 від 19.05.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Антимонопольного комітету України боргу в сумі 2102,00 грн. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надіслано сторонам. Того ж дня державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, копії вказаних постанов надіслано боржнику для виконання та до відому.

06.07.2021 відкрито виконавче провадження № 65982817 з примусового виконання примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області № 925/1510/20 від 19.05.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Антимонопольного комітету України боргу в сумі 125138,00 грн. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надіслано сторонам. Того ж дня, 06.07.2021 державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, копії вказаних постанов надіслано боржнику для виконання та до відому.

В зв`язку з надходженням на адресу ДВС ухвали Північного апеляційного господарського суду міста Києва № 925/1510/20 від 09.06.2021 року про прийняття апеляційної скарги боржника ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Черкаської області у справі № 925/1510/20 до розгляду, керуючись ст. 38 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі провадження №65808505 та №65982817 зупинені, про що державним виконавцем 03.07.2021 та 30.07.2021 винесено постанови про зупинення виконавчого провадження.

14.02.2023 державним виконавцем винесено постанови про поновлення виконавчих дій у ВП №65808505 та ВП №65982817, вказані виконавчі провадження об`єднані у зведене виконавче провадження № 71039386.

Звертаючись до суду з поданням, державний виконавець посилається на те, що виконати рішення суду не вдалося, оскільки державним виконавцем неодноразово здійснювалися виходи за адресою АДРЕСА_1 , з метою перевірки майнового стану боржника, проте двері державному виконавцю не відчиняли.

При цьому, ст. 30 Конституції України, кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Статтею 311 ЦК України передбачено право на недоторканність житла.

Положеннями ч. 1, 2 ст. 311 ЦК України визначено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема, для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

При цьому, згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

При цьому, застосування такого заходу як примусове проникнення до житла боржника за поданням державного виконавця може мати місце у виключних випадках та лише після реалізації усіх можливих та передбачених законом засобів примусового виконання судового рішення та має бути належним чином обґрунтоване і підтверджене відповідними доказами.

Відтак, аналізуючи вищенаведені норми, суд дійшов висновку, що державним виконавцем не доведено необхідності надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , оскільки в матеріалах подання відсутнє підтвердження того, що боржника належним чином було повідомлено про вищезазначені дії у виконавчому провадженні в порядку, регламентованому Законом України «Про виконавче провадження», не додано доказів направлення боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, викликів державного виконавця, а також повідомлення боржника про намір державного виконавця провести опис його майна.

Отже з наданих суду матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що боржник знав про вчинення державним виконавцем відповідних дій та заходів, спрямованих на виконання судового рішення.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що боржник перешкоджав вільному доступу державного виконавця до житла, а додані до подання акти виконавця, на думку суду, не можуть вважатися таким доказом, оскільки, не можуть свідчити про перешкоджання саме боржником у вільному доступі до свого житла державному виконавцю.

Отже подання державного виконавця не містить доказів того, що боржник отримав повідомлення про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису його майна, так і того, що боржник чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений час для вчинення виконавчих дій, та перешкоджає проведенню виконавчих дій.

При розгляді подання державного виконавця суд також бере до уваги правову позицію, викладену у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/41727/19-ц (провадження № 61-19942св19) за змістом якої:

«Як зазначено у ст. 30 Конституції України, ст. 311 ЦК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

Отже, за змістом наведених норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло чи іншого володіння боржника, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим.

Частиною 1 ст. 439 ЦПК України передбачено, що питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Рішення суду про проникнення в житло боржника має бути вмотивоване. Це свідчить про те, що суду мають бути надані переконливі докази, які б свідчили про те, що державний виконавець (приватний виконавець) вичерпав всі можливості виконати рішення без примусового проникнення до житла чи іншого володіння боржника, проте це не дало результатів.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Матеріали справи не містять доказів про те, що боржник був обізнаний про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту його майна, оскільки відповідні процесуальні документи виконавчого провадження не були вручені останньому.

Встановивши, що державним виконавцем не надано суду належних доказів ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджанню ним у здійсненні виконавчих дій, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні подання державного виконавця про примусове проникнення до житла.

Враховую наведене, керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 439 ЦПК України, ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорної Світлани Андріївни про примусове проникнення до житла про примусове проникнення до житла ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , - відмовити.

На ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду, у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання.

Головуючий: В.А. Романенко