Провадження № 2/161/3904/23
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

з участю секретаря судового засідання - Швед Н.В.

позивача - Терещука Ю.О.

відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційні втрати,-

В С Т А Н О В И В:

11.09.2023 року позивач ТзОВ «Кей-Колект» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційних втрат. Свій позов мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.08.2012 року у цивільній справі №0308/10331/12 стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 10.09.2008 року в розмірі 29563, 13 дол. США, що еквівалентно 236283, 31 грн, з яких: прострочений борг -202233, 03 грн., прострочені проценти -29518, 54 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом -2109, 44 грн., пеня за несвоєчасне погашання заборгованості по процентам -2422, 30 грн. 11.06.2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТзОВ «Кей Колект» був укладений договір факторингу № 4 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, за якими право вимоги за кредитним договором № 0 від 10.09.2008 року, у тому числі і за договором поруки, перейшло до ТзОВ «Кей-Колект». Позивач зазначає, що відповідач заборгованість за кредитним договором та рішенням суду не погасив, у зв`язку з чим, на підставі положень ст.625 ЦК України, позивач за період з 31.08.2020 року по 30.08.2023 року нарахував 3% річних у розмірі 21258, 97 грн., а також за період з 01.09.2020 року по 31.07.2023 року інфляційні втрати у розмірі 118657, 46 грн., які просить стягнути з відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідачі щодо задоволення позову заперечували. Зазначили, що немає жодних правових підстав для стягнення з них 3% річних та інфляційни втрат.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.08.2012 року у цивільній справі №0308/10331/12 стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 10.09.2008 року в розмірі 29563, 13 дол. США, що еквівалентно 236283, 31 грн, з яких: прострочений борг -202233, 03 грн., прострочені проценти -29518, 54 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом -2109, 44 грн., пеня за несвоєчасне погашання заборгованості по процентам -2422, 30 грн.

11.06.2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТзОВ «Кей Колект» був укладений договір факторингу № 4 та договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки, за якими право вимоги за кредитним договором № 0 від 10.09.2008 року, у тому числі і за договором поруки, перейшло до ТзОВ «Кей-Колект».

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачі не у повному обсязі виконують рішення суду, з них на користь позивача слід стягнути 3% річних.

За основну при розрахунку суд бере заборгованість, яка стягнута судом саме за тілом кредиту у розмірі 202233, 03, оскільки нарахування 3% річних на договірні відсотки та пеню, які також були стягнуті рішенням суду, чинним законодавством не передбачено.

Суд зазначає, що договірні відсотки за користування кредитними коштами, не є грошовим зобов`язанням, в розумінні ст.625 ЦК України, а є винагородою кредитора за правомірне користування боржником позикою (кредитом), згідно приписів ст.ст.536, 1048 ЦК України.

А неустойка у формі пені є одним із способів забезпечення виконання зобов`язання (ст.549 ЦК України), тобто, також не входить до складу основного зобов`язання, і на неї не можуть нараховуватися 3% згідно правил ст.625 ЦК України.

Що стосується періоду розрахунку, суд зазначає що відсутні правові підстави для нарахування 3% річних починаючи із дня введення на території України воєнного стану (24 лютого 2022 року), оскільки відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Враховуючи використання позивачем невірних даних для розрахунку, тому суд здійснює самостійний розрахунок 3% річних починаючи з 31.08.2020 року по 23.02.2022 року, беручи за основу для нарахування заборгованість за тілом кредиту у 202233, 03 грн.

Розрахунок здійснюється за формулою:

Сума процентів = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 31.08.2020 до 31.12.2020 202233, 03 x 3 % x 123 : 366 : , 91
з 01.01.2021 до 23.02.2022 202233, 03 x 3 % x 419 : 365 : , 57

Всього 3% річних 9003, 48 грн.

Отже, суд задовольняє позовні вимоги частково та стягує солідарно з відповідачів на користь позивача 3% річних, які розраховані за період з 31.08.2020 року по 23.02.2022 року, у розмірі 9003, 48 грн. В задоволенні решти позовних вимог про стягнення 3% річних необхідно відмовити за безпідставністю.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат, суд зазначає, що індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, іноземна валюта індексації не підлягає. Норми частини другої статті 625 ЦК щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 03 березня 2021 року у справі № 130/2604/18.

Оскільки грошове зобов`язання відповідачів перед позивачем було визначено в іноземній валюті - доларах США, інфляційні втрати, передбачені ст.625 ЦК України, в даному випадку не можуть бути застосовані, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід також відмовити.

Згідно ст. 141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у розмірі 172, 71 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог (2684 х (9003, 48 / 139916, 43), підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 81, 263 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 524, 554, 625, 1077-1086 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення 3% річних та інфляційні втрати - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» 3 % річних від суми боргу в розмірі 9003 (дев`ять тисяч три) грн. 48 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» судовий збір в розмірі 172 (сто сімдесят дві) грн. 71 коп., по 86, 35 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», адреса: 01042, м. Київ, вул. Менделєєва, 12, офіс 94/1, .

Відповідачі: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення в повному обсязі складено 07 грудня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук