У Х В А Л А

Іменем України

06 грудня 2023 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Гринчак О.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири і витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , через представника - адвоката Буртового Миколу Васильовича, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири і витребування майна з чужого незаконного володіння.

Разом з позовною заявою надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири та витребування майна з чужого незаконного володіння, а саме:

- накласти арешт на нерухоме майно - квартиру, що складається з однієї кімнати, має загальну площа (кв.м): 39.2, житлову площа (кв.м): 17.9, яка находиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

- заборонити будь-якому державному реєстратору Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації прав, в тому числі нотаріусам, вчиняти реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав, в тому числі приймати рішення про державну реєстрацію права власності та їх обтяжень, а так само вносити зміни до вже існуючих записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно об`єкта нерухомого майна: квартиру, що складається з однієї кімнати, має загальну площа (кв.м): 39.2, житлову площа (кв.м): 17.9, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Вимоги заяви мотивовані тим, що предметом позову у цій справі є такі позовні вимоги: визнати недійсним з моменту укладення договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири, що складається з однієї кімнати, має загальну площа (кв.м): 39.2, житлову площа (кв.м): 17.9 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000), який укладено 25.01.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. та зареєстровано у реєстрі нотаріальних дій за номером 82; витребувати у ОСОБА_4 нерухоме майно - квартиру, що складається з однієї кімнати, має загальну площа (кв.м): 39.2, житлову площа (кв.м): 17.9 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000) із чужого незаконного володіння на користь ОСОБА_1 .

Позивач вказує, що внаслідок прийняття ОСОБА_2 незаконного рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та укладення договору купівлі-продажу з ОСОБА_3 , він втратив право власності на квартиру та можливість здійснювати права власника відповідно до ст. 317 ЦК України.

Позивач наголошує, що у випадку продажу квартири ОСОБА_4 третій особі або у випадку звернення стягнення на квартиру за зобов`язаннями ОСОБА_4 в порядку виконання судових рішень, відновити становище, яке існувало до порушення його прав стане неможливим, оскільки йому знову потрібно буде звертатись до суду вже з новим позовом до нового власника квартири. Спірна квартира протягом останніх шести місяців була двічі продана, спочатку ОСОБА_2 , потім ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали заяви, суд звертає увагу на таке.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з п. 1, 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб (п. 1); забороною вчиняти певні дії (п. 2); забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання (п. 4).

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

При цьому забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівноправності сторін.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Як вбачається із матеріалів справи, у власності ОСОБА_1 перебувала квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 20.11.2003, що видане Відділом приватизації державного житлового фонду Деснянської районної у місті Києві державної адміністрації на підставі розпорядження (наказу) від 20.11.2003 № 2355 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29.11.2019, що видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юрченко В.В., зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за номером 1166. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Вказана квартира була передана заявником для забезпечення виконання зобов`язання за договором позики на підставі договору іпотеки від 16 грудня 2021 року, укладеним між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрованим у реєстрі нотаріальних дій за номером 12334.

25.01.2023 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 , який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Русанюком З.З. та зареєстровано у реєстрі нотаріальних дій за номером 82.

З умов вищевказаного договору вбачається, що право продажу квартири виникло у ОСОБА_2 на підставі договору про відступлення прав вимоги, який укладено нею з ОСОБА_6 , та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гришаєвою І.В. 22 листопада 2022 року та зареєстровано у реєстрі нотаріальних дій за номером 2422.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 09.06.2023 право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за новим власником - ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 07.04.2023.

Заявник стверджує, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 вибула з його власності поза його волею.

З огляду на зазначене, враховуючи неодноразову зміну власника квартири та можливість наступного переходу права власності на спірну квартиру, суд приходить до висновку про наявність підстав для вжиття заходів для забезпечення позову ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири і витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист прав позивача та виконання рішення суду у випадку ухвалення на користь позивача.

При цьому, вжиття заходів забезпечення позову у виді арешту квартири, яка є предметом спору, заборони вчинення реєстрації дій та заборони дії щодо неї буде співмірним із вимогами позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу та витребування майна з чужого незаконного володіння, та усуне ризики ускладнення ефективного захисту та поновлення порушених інтересів позивача.

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 26.12.2018 у справі № 61-11274св18.

У матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують обставини, за наявності яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення.

Крім того, відповідно до вимог ч. 6 ст. 154 ЦПК України відповідач не позбавлений права звернутись з клопотанням про вжиття заходів зустрічного забезпечення та надати докази, які на його думку підтверджують наявність обставин для такого забезпечення.

Керуючись ст. 149-154, 157 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири і витребування майна з чужого незаконного володіння задовольнити.

2.Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру, що складається з однієї кімнати, має загальну площа (кв.м): 39.2, житлову площа (кв.м): 17.9, яка находиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

3. Заборонити будь-якому державному реєстратору Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та будь-яким іншим суб`єктам державної реєстрації прав, в тому числі нотаріусам, вчиняти реєстраційні дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав, в тому числі приймати рішення про державну реєстрацію права власності та їх обтяжень, а так само вносити зміни до вже існуючих записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відносно об`єкта нерухомого майна: квартиру, що складається з однієї кімнати, має загальну площа (кв.м): 39.2, житлову площа (кв.м): 17.9, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

4. Ухвала підлягає негайному виконанню.

5. Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

6. Належним чином засвідчену копію ухвали суду направити до Деснянського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) до виконання.

7. Копію ухвали направити учасникам справи.

8. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Стягувач (позивач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКППНОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Боржник (відповідач-3): ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_2 .

Інші учасники справи:

Відповідач-1: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКППНОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач-2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКППНОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Деснянського

районного суду міста Києва Оксана Гринчак