Справа № 278/752/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2023 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Мороз К. Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дружини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати зареєстрований шлюб з відповідачем та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на своє утримання, щомісячно, з дня звернення до суду та до досягнення донькою ОСОБА_3 трьох років у розмірі 1/4 всіх видів заробітку відповідача.

В обґрунтування вимог вказано, що 18.07.2021 року між сторонами був укладений шлюб, від якого вони мають доньку ОСОБА_4 . Протягом останнього часу спільне життя сторін не склалось, що призвело до припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства. Також посилається на те, що вона знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трьох років, а відповідач матеріальної допомоги не надає.

Зазначені обставини і стали підставою для звернення до суду.

У відзиві на позовну заяву (а.с. 39-40) відповідач зазначає, що з початку повномасштабної війни він приймає активну участь в захисті нашої Батьківщини; під час якого отримав захворювання, внаслідок якого впродовж тривалого часу він знаходиться на постійному лікуванні, про що надав відповідні копії медичних документів (а.с. 42-46), яке потребує значних коштів. Окрім того, свій обов`язок батька утримувати дитину до досягнення нею повноліття він з себе не знімає, офіційно з нього відраховують аліменти на утримання дитини. Відтак, у задоволенні позовних вимог в частині стягнення аліментів на дружину просить відмовити, оскільки у нього відсутні можливості надавати таку допомогу.

Представником позивача подано відповідь на відзив (а.с. 60-64), у якому на твердження відповідача щодо лікування зазначає про державне забезпечення безкоштовним лікуванням для військовослужбовці. Крім того, під час лікування, на її думку, за відповідачем зберігається матеріальне забезпечення; на твердження відповідача щодо перерахування аліментів зазначає, що дійсно, відповідач перераховував кошти на картковий рахунок позивача, однак вказані кошти були йому повернуті як на його картковий рахунок (на підтвердження надано виписку АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 67), так і у валюті. Відповідач перераховував дані кошти, щоб в подальшому перевести з гривні у долар. Відтак, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі.

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, свої вимоги підтримала (а.с. 21).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. Зазначила, що відповідач перераховував кошти позивачу для того, щоб у подальшому вона їх обміняла на валюту і повернула йому.

Відповідач та його представник позовні вимоги визнали частково: просили розірвати зареєстрований шлюб сторін; щодо стягнення аліментів у заявленому розмірі на позивача, як на дружину, заперечували. Також вказали, що відповідач має середній дохід, на момент розгляду справи продовжує проходити лікування, має обов`язок щодо сплати аліментів на дитину, відтак задоволення позовних вимог у заявленому розмірі поставлять його в складний матеріальний стан. Отже, відповідач погоджується на аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частин всіх видів його заробітку.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 (матір позивача) показала, що бачила відповідача особисто місяця три потому. Зазначила, що матеріальних коштів на утримання дитини відповідач не надає; кошти перераховувались на утримання сім`ї, які відповідач просив відкладати і переводити в долари.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05.08.2021 року Новогуйвинською селищною радою Житомирського району Житомирської області, що підтверджується змістом оригіналу свідоцтва про шлюб (а.с. 3).

Від шлюбу сторони мають спільну доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4), яка проживає разом з матір`ю (а.с. 5).

Відповідно до листа Житомирського відділу ДВС у Житомирському районі Житомирської області № 19.5/8/8/2023/4701 від 18.05.2023 року (а.с. 65) станом на 18.05.2023 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 52756,62 грн.

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, щодо громадянина ОСОБА_2 за період з 1 кварталу 2022 року по 1 квартал 2023 року (а.с. 70) останній дохід ОСОБА_2 було виплачено у липні 2022 року.

Згідно статті 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Положеннями ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Беручи до уваги викладене, те, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад, оскільки позивач скористався своїм правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов в цій частині визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, а тому суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву в цій частині.

Відповідно ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Частинами 2, 4 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка, батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Аліменти одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви ( ст. 79 СК України).

На підставі вище викладеного, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги, оскільки, враховуючи розмір доходів, які отримує відповідач, зобов`язання по сплаті аліментів на дитину, неотримання доходу певний проміжок часу - з липня 2022 року і по теперішній час, необхідність у тривалому лікуванні, не дає можливості останньому сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_1 у заявленому розмірі. Таким чином, позовні вимоги в даній частині слід задовольнити частково, присудивши стягнення аліментів з відповідача на утримання другого з подружжя у розмірі 1/10 частин доходу (заробітку). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційного розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи ту обставину, що позивачем при подачі позову сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн за позовну вимогу про розірвання шлюбу, до розгляду справи по суті відповідач позовні вимоги в цій частині визнав, а тому позивачу підлягає до повернення з державного бюджету 50% судового збору, що складає 536,80 грн, а з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Крім того, приписами ч. 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, такі судові витрати стягуються з другої сторони. Тому суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір за подання позовної заяви про стягнення аліментів, від якого позивач звільнена при подачі позову.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141, 206, 263-265, 354 ЦПК, ст. 112 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 05.08.2021 року Новогуйвинською селищною радою Житомирського району Житомирської області (актовий запис № 14).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання, як дружини, у розмірі 1/10 усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 09.02.2023 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 536,80 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1073,60 грн судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50% судового збору, що складає 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 05.05.2023 року.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя О. М. Дубовік