Дата документу 06.12.2023 Справа № 335/5250/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/5250/23 Головуючий у 1 інстанції Соболєва І.П.
Провадження № 22-ц/807/2112/23 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя,

В С Т А Н О В И ЛА:

У червні 2023 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою від 16.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначене підготовче судове засідання.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом арешту на майно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2023 з метою забезпечення вказаного позову накладено арешт на:

1) нежитлові приміщення кабінети № 33, 34, 35, 36 першого поверху літ. А-5, по АДРЕСА_1 , площею 67,0 м2, придбані по договору купівлі-продажу, 2591, 28.11.2004, посвідченого Білоусовим О.І., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу;

2) нежитлове приміщення, № XXV цокольного поверху літ. А-5, по

АДРЕСА_1 , площею 179,6 м2, придбане по договору купівлі-продажу, 1808, 24.05.2006, посвідченого Малишевою Л.Є., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу;

3) нежитлове приміщення 54 (п`ятдесят чотири), підвалу літера А-5, об`єкт житлової нерухомості, по АДРЕСА_2 ), площею 155,7 м2, придбане на підставі купівлі-продажу, серія та номер: 6179, 19.08.2021, посвідченого Вовк І.І., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу.

14.07.2023 відповідачем ОСОБА_1 подано до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. 05.09.2023 відповідачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про зміну предмету позову за зустрічним позовом. З урахуванням заяви про зміну предмета зустрічного позову, ціна зустрічного позову становить 1 011 976,00 грн.

Ухвалою суду від 07.09.2023 прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (ЄУН 335/5250, провадження 2/335/2468/2023) об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя (ЄУН 335/5250/23, провадження 2/335/2093/2023).

26.09.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні ОСОБА_2 грошові кошти в межах суми заявлених зустрічних позовних вимог в розмірі 1 011 976,00 грн, що перебувають (обліковуються) у банківських установах на території України, на рахунках, що будуть виявлені Державною виконавчою службою або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, крім рахунків зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Заява мотивована тим, що відповідачем за первісним позовом (позивачем за зустрічним) було подано до суду заяву про зміну предмета позову. Згідно з остаточною заявою про зміну предмета позову, останній просив:

1. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини транспортного засобу «Легковий хетчбек HYUNDAI GETZ, об`єм двигуна 1399 куб.см., 2008 року випуску, жовтого кольору, у сумі 89 325,50 грн;

2. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частини металопластикових конструкцій (вікон), придбаних за договором поставки та установки метало пластикових конструкцій № 201 О від 14.06.2021 та договором поставки та установки метало пластикових конструкцій № 208 О від 14.06.2021 у сумі 23 692,86 грн;

3. стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 витрат на ремонтно-будівельні роботи (з урахуванням вартості будівельних матеріалів та виробів), які були проведені у будинку та прибудинковій території, які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , у сумі 868 957,10 грн.

Також, ОСОБА_1 зазначав, що разом з урахуванням заяви про зміну предмета зустрічного позову, ціна зустрічного позову становить 1 011 976,00 грн. Вказав, що від спільних знайомих сторін стало відомо, що відповідачка за зустрічним позовом не має наміру сплачувати жодних грошових коштів в рахунок заявлених позовних вимог за зустрічним позовом. Внаслідок того, що даний судовий спір буде вирішуватися судом протягом певного періоду часу, а також в подальшому рішення суду може бути оскаржене, за цей час відповідачка може мати змогу витрати всі грошові кошти, які в неї наявні, що дасть останній змогу уникнути реального виконання рішення суду, особливо враховуючи її місце проживання за межами України.

Просив накласти арешт на належні ОСОБА_2 грошові кошти в межах суми заявлених зустрічних позовних вимог в розмірі 1 011 976,00 грн, що перебувають (обліковуються) у банківських установах на території України, на рахунках, що будуть виявлені Державною виконавчою службою або приватним виконавцем в процесі виконання ухвали суду про забезпечення позову, крім рахунків зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2023 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити заяву про забезпечення позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що враховуючи великий розмір заявлених позовних вимог за зустрічним позовом, проживання ОСОБА_2 за межами України, у Позивача за зустрічним позовом виникла необхідність у вжитті судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Відповідачки в межах суми, що дорівнює ціні зустрічного позову.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відмовляючи у задоволені заяви, суд першої інстанції керувався тим, що заява про забезпечення позову належним чином не обґрунтована, посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення може зробити неможливим виконання рішення суду не підтверджені жодними доказами, а є лише припущеннями заявника. Позивачем не доведено наявність ризиків, які призведуть до невиконання або ускладнення виконання рішення суду в разі задоволення позову

Такі висновки суду відповідають вимогам закону і зібраним у справі доказам.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У пп.1,2 ч.1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Частиною 3 ст.150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Крім того, при забезпечені позову мають бути враховані та взяті до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено, що ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_1 з позовом про поділ спільного сумісного майна подружжя з ціною позову 2 647 200,00 грн. Предметом спору в справі є визначення прав на спільне сумісне майно позивача в тому числі на нерухоме майно, що було придбане в період шлюбу за спільні кошти подружжя.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2023 з метою забезпечення вказаного позову накладено арешт на:

1) нежитлові приміщення кабінети № 33, 34, 35, 36 першого поверху літ. А-5, по АДРЕСА_1 , площею 67,0 м2, придбані по договору купівлі-продажу, 2591, 28.11.2004, посвідченого Білоусовим О.І., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу;

2) нежитлове приміщення, № XXV цокольного поверху літ. А-5, по АДРЕСА_1 , площею 179,6 м2, придбане по договору купівлі-продажу, 1808, 24.05.2006, посвідченого Малишевою Л.Є., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу;

3) нежитлове приміщення 54 (п`ятдесят чотири), підвалу літера А-5, об`єкт житлової нерухомості, по АДРЕСА_2 ), площею 155,7 м2, придбане на підставі купівлі-продажу, серія та номер: 6179, 19.08.2021, посвідченого Вовк І.І., приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу.

Ухвалою від 16.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначене підготовче судове засідання.

14.07.2023 відповідачем ОСОБА_1 подано до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. 05.09.2023 відповідачем ОСОБА_1 подано до суду заяву про зміну предмету позову за зустрічним позовом. З урахуванням заяви про зміну предмета зустрічного позову, ціна зустрічного позову становить 1 011 976,00 грн.

Ухвалою суду від 07.09.2023 прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя (ЄУН 335/5250, провадження 2/335/2468/2023) об`єднано в одне провадження з первісним позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя (ЄУН 335/5250/23, провадження 2/335/2093/2023).

Будь-яких доказів або обґрунтувань щодо існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення судуне надано. І в заяві про забезпечення позову, і в апеляційній скарзі наявні лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування, що не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Також до заяви та апеляційної скарги не долучено доказів та належним чином не мотивовано ту обставину, що ОСОБА_2 може витрати всі грошові кошти, які в неї наявні, як і не надано жодних доказів того, що вона взагалі має такі кошти.

Судом першої інстанції зазначено, що відповідно до ч. 12 ст. 265 ЦПК України у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

В цій справі ціна первісного позову дорівнює 2 647 200,00 грн, та є більшою за ціну зустрічного позову ОСОБА_1 , визначену в 1 011 976,00 грн.

Враховуючи ціни первісного та зустрічного позовів, суд дійшов висновку, що є неспівмірним та недоцільним вжиття заходу забезпечення позову, обраного відповідачем, шляхом накладення арешту на абстрактні грошові кошти позивача.

Доводи відповідача за первісним позовом про те, що ОСОБА_2 може витрати всі грошові кошти, які в неї наявні, є виключно потенційними та недоведеними.

Належними і допустимими доказами вказані доводи не підтверджені.

За вказаних обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову не є співмірним із предметом спору.

Відповідно ж до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо необґрунтованості доводів заявника про необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які перебувають на рахунку позивача за первісним позовом, зокрема, з тих підстав, що заявником не наведено обґрунтованих доводів про те, що такий спосіб забезпечення позову можна вважати ефективним, та втручання у права відповідача - юридичної особи таким способом може бути обґрунтованим, виходячи з позовних вимог.

Відповідно до встановленого нормами процесуального права принципу змагальності сторін у цивільному судочинстві кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а за принципом диспозитивності цивільного судочинства суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін.

Ненадання зазначених відомостей позбавило суд можливості пересвідчитися як у існуванні реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність передбачених законом підстав для забезпечення позову у обраний позивачем спосіб.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, належних доказах і висновки суду не спростовують.

За положенням ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами частини 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Окрім цього, відповідно до вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, з урахуванням наведеного колегія приходить до висновку про те, що доводи наведені в апеляційній скарзі суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а оскаржувана ухвала відповідає нормам права, тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що ухвалу суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Питання про розподіл судових витрат підлягає вирішенню судом першої інстанції за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 07 грудня 2023 року.

Головуючий

Судді: