Справа № 698/406/23
Провадження № 2/698/141/23
УХВАЛА

07 червня 2023 р. Суддя Катеринопільського районного суду Черкаської області Баранов О.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

07.06.2023 року до Катеринопільського районного суду Черкаської області від представника позивача адвоката Полежаки В.Ф. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, вважаю, що зазначену позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Статтею 4 ЦПК України передбачено право на звернення до суду за захистом. Заява подається до суду в письмовій формі і підписується заявником або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 175-177 ЦПК України.

Норми статей 175-177 ЦПК України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність заяви вимогам Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2023 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2023р. встановлений у розмірі 2 684 гривні.

У відповідності до Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 1073,60 грн.

При цьому, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» чітко визначені коло осіб, які звільняються від сплати судового збору, серед яких, позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Позивачі у справах про зменшення розміру аліментів не звільняються від сплати судового збору, у відповідності до вказаної правової норми.

При цьому, посилання представника позивача адвоката Полежаки В.Ф. на те, що позивач ОСОБА_1 , як військовослужбовець, звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд вважає помилковими.

Згідно п. 12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зроблено висновок, що відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. У ст. 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється його дія, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст. 12 цього Закону. Отже, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст. ст. 12, 22 Закону № 3551-XII.

У ст. 22 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст. 12 цього Закону. Серед них немає права на звернення до суду зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. в справі Креуз проти Польщі право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Тож, зазначені норми п.п. 12, 13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на які посилається представник ОСОБА_3 , не можуть бути застосовані, оскільки заявлений позов, не пов`язаний із виконанням позивачем ОСОБА_1 військового обов`язку, чи з порушенням його прав як учасника бойових дій, а стосується сімейних правовідносин, що регулюються СК України.

В зв`язку з вищезазначеним, позивачу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 1073,60 грн. та надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі Станков проти Болгарії від 12.07.2007р.).

Враховуючи вищевикладене в сукупності, є законні підстави для залишення вказаної позовної заяви без руху із наданням позивачу строку до десяти днів, з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 185, 285, 269-272 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів - залишити без руху і надати позивачу строк до десяти днів, з дня вручення ухвали суду, для усунення недоліків.

У випадку виконання позивачем вищевказаних вимог ухвали у визначений термін, позовна заява буде вважатись поданою у день первісного подання її до суду, інакше заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Баранов