Справа № 463/894/23
Провадження № 2-о/463/77/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

за участю секретаря судового засідання Назара Р.М.

представника заявника ОСОБА_1

заявника ОСОБА_2

представник заінтересованої особи Горбань О.М.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Львівське міське управління Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подану заяву мотивує тим, що до «24» серпня 1991 року, а також після «24» серпня 1991 року постійно проживав в Україні. Народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Новоазовському районі, с. Самсоново, Сталінської області на даний момент ця область називається Донецька область та проживав по АДРЕСА_1 , а з березня 1992 року проживав по адресі АДРЕСА_2 і проживав аж по 2003 рік. В 2003 році змінив місце проживання і по даний момент проживав по адресу, АДРЕСА_3 . З 1992року проживає в громадянському шлюбі з своєю цивільною дружиною ОСОБА_3 . В них народилася дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживала з ними. 3 1989 по 1992 рік працюва в рибколгоспі в стройбригаді. 06.07.1993 рік прийнятий на роботу в кооператив Весна на посаду робітника отримання доріг. 06.07.1994 звільнений по власному бажанню. Після цього я працював різноробочим неофіційно та будував будинки.

У 2008 році знаходився на лікуванні в Лікарні №9 м. Маріуполь з 17.11.2008р.-28.11.2008р., в хірургічному відділі. Після травми рік не працював, а пізніше неофіційно влаштувався по найму різноробочим. В 2021році попав в Маріупольську міську лікарню швидкої медичної допомоги з діагнузом інфаркт міокарда і знаходився там з 19.09.2021 року-01.10.2021 рік. Дальше проходив реабілітацію в дома, а пізніше в 24 лютого 2022року почалася війна.

10 квітня 2022 року він зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_3 покинули місце проживання. Тимчасово були у с. Самсоново, Донецька область. Потім переїхали з непідконтрольної території на підконтрольну територію в Запоріжжя, а потім до Львова до знайомих дочки і знайшли квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

Коли міняли паспорти на українські - він не поміняв, а ідентифікаційний код коли працював офіційно на роботі не видавався і коли звільнився за власним бажанням працював різноробочим неофіційно і він був без потреби. Радянський паспорт був знищений при обстрілі. Маючи в наявності воєнний білет НОМЕР_1 . диплом НОМЕР_2 , трудову книжку колгоспника від 10 червня 1980 року, трудову книжку НОМЕР_3 від 28 вересня 1987року, довідка, що ОСОБА_2 фактично проживає по адресу АДРЕСА_3 з 2003 року, свідоцтво НОМЕР_4 про народження дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про встановлення батьківства ОСОБА_2 НОМЕР_5 , довідка від 14 червня 2022 року №1309- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 , копія паспорта ОСОБА_3 , ідентифікаційний код ОСОБА_3 , довідка з 17.11.2008р., -28.11.2008р., хворого ОСОБА_2 , виписка із карти стаціонарного хворого Кардіологічного відділення ОСОБА_2 , талон-повідомлення єдиного обліку Nol9464, свідоцтво про народження ОСОБА_2 , а також переклад українською мовою та завірено в нотаріуса, відповідь з Державної міграційної служби України Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області Львівського міського управління.

Він звернувся до Державної міграційної служби України Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області Львівського міського управління щодо умов та порядку набуття громадянства України. Проте, його було повідомлено про неможливість підтвердження факт документування його паспортом.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 року встановлено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

У зв`язку з наведеним вище, просить задоволити подану заяву.

Представник заявника та заявник в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі, дали аналогічні пояснення.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти заяви не заперечила, вони перевірили доводи заявника паспорт громадянина України йому не видавали.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ч.2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" №5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно зі ст.18 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Новоазовському районі, с. Самсоново, Сталінської області на даний момент ця область називається Донецька область та проживав по АДРЕСА_1 , а з березня 1992 року проживав по адресі АДРЕСА_2 і проживав аж по 2003 рік. В 2003 році змінив місце проживання і по 2022 рік проживав за адресою: АДРЕСА_3 .

З 1992 року проживає в громадянському шлюбі з своєю цивільною дружиною ОСОБА_3 . В них народилася дочка ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживала з ними. З 1989 по 1992 рік працював в рибколгоспі в стройбригаді. 06.07.1993 рік прийнятий на роботу в кооператив Весна на посаду робітника отримання доріг. 06.07.1994 звільнений по власному бажанню. Після цього працював різноробочим неофіційно та будував будинки. У 2008 році знаходився на лікуванні в Лікарні №9 м. Маріуполь з 17.11.2008р.-28.11.2008р., в хірургічному відділі.

З пояснень заявника вбачається, що після травми рік не працював, а пізніше неофіційно влаштувався по найму різноробочим.

В 2021 році попав в Маріупольську міську лікарню швидкої медичної допомоги з діагнузом інфаркт міокарда і знаходився там з 19.09.2021 року по 01.10.2021 рік. Проходив реабілітацію в дома.

З пояснень заявника також вбачається, що після початку війни його будинок попав під обстріл, частина документів, зокрема, радянський паспорт був знищений. Паспорт громадянина України він не виробляв, ідентифікаційний код не отримував. 10 квітня 2022 року він зі своєю цивільною дружиною ОСОБА_3 покинули місце проживання. Тимчасово були у с. Самсоново, Донецька область. Потім переїхали з непідконтрольної території на підконтрольну територію в Запоріжжя, а потім до Львова до знайомих дочки і знайшли квартиру за адресою: АДРЕСА_4 .

Вказані обставини підтверджуються, воєнним білетом НОМЕР_1 , диплом НОМЕР_2 , трудову книжку колгоспника від 10 червня 1980 року, трудову книжку НОМЕР_3 від 28 вересня 1987року, довідка, що ОСОБА_2 фактично проживає по адресу АДРЕСА_3 з 2003 року, свідоцтво НОМЕР_4 про народження дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про встановлення батьківства ОСОБА_2 НОМЕР_5 , довідка від 14 червня 2022 року №1309- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 , копія паспорта ОСОБА_3 , ідентифікаційний код ОСОБА_3 , довідка з 17.11.2008р., -28.11.2008р., хворого ОСОБА_2 , виписка із карти стаціонарного хворого Кардіологічного відділення ОСОБА_2 , талон-повідомлення єдиного обліку Nol9464, свідоцтво про народження ОСОБА_2 , а також переклад українською мовою та завірено в нотаріуса, відповідь з Державної міграційної служби України Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області Львівського міського управління.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3 суду показала, що знає заявника з 1987 року. Коли почали зустрічатись, він проживав в с. Самсоново. Потім почали жити у неї. З 1992 року жили у м. Маріуполь. У них в 1992 році народилась донька. Разом жили в м. Маріуполь до 2022 року. Проте їх будинок було розбомблено. Радянський паспорт був в куртці в сараї, проте такий згорів при обстрілі.

Таким чином, судом встановлено, що дійсно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Також, як вбачається із відповіді Державної міграційної служби України Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області Львівського міського управління щодо умов та порядку набуття громадянства України, його було повідомлено про неможливість підтвердження факт документування його паспортом.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 року встановлено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року, проте паспорт громадянина України він отримати не може, усунути такі обставини можливо лише в судовому порядку, а тому суд приходить до переконання, що заява є підставною та підлягає до задоволення.

З врахуванням наведеного вище, суд приходить до висновку, що за наявності зібраних у справі доказів, заява у підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 2, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

заяву задоволити.

Встановити юридичний факт проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту судового рішення 29 травня 2023 року.

Суддя: Гирич С. В.