ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3770/23 Справа № 243/3328/22 Суддя у 1-й інстанції - Старовецький В.І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.,

сторони

позивач ОСОБА_1

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 лютого 2023 року, ухваленого суддею Старовецьким В.І. поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу №29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

ВСТАНОВИВ

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області області про стягнення грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії.

Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 , після її смерті залишилася спадщина у виді недоотриманої пенсії.

На підставі наявних документів приватним нотаріусом позивачеві видане свідоцтво про право на спадщину на недоотриману пенсію у сумі 72 640,03 грн.

Позивачем направлено відповідачеві заяву про виплату недоотриманої пенсії на підставі свідоцтва про право на спадщину.

Однак, відповідачем ГУ ПФУ в Донецькій області було ухвалено рішення, щодо відмови у виплаті недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_1 не надала довідку внутрішньо переміщеної особи.

Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, посилаючись на положення ст.ст.328, 1216, 1218, 1227 ЦК України та ст.52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зазначаючи, що законодавством не визначено строк протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів, та зауважуючи, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень.

Посилаючись на порушення прав позивача, позивач просила визнати протиправним рішення від 05.04.2021 року №300 Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , на користь її спадкоємиці ОСОБА_1 , та скасувати його, стягнути з відповідача недоотриману пенсію померлої ОСОБА_2 в сумі 72 640,03 грн. та витрати пов`язані із сплатою судового збору на її користь.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 лютого 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 недоотриману пенсію, яка була нарахована ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , у сумі 72 640 (сімдесят дві тисячі шістсот сорок) гривень 03 копійки.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України Донецької області, будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального і процесуального права на підставі одностороннього та неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати, та відмовити позивачу в задоволенні її позовних вимог в повному обсязі.

При цьому скаржник зазначає, що ОСОБА_1 було відмовлено у видачі спадкової пенсії за померлу ОСОБА_2 , оскільки остання не додала до своєї заяви довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що суперечить п.5 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №365 від 08.06.2016 року.

У відзиві на апеляційну скаргу сторони відповідача, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Сідак-Жарова Н.О., просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки рішення суду є законним, належним чином обґрунтованим, прийняте при вірному застосуванню норм матеріального права, правильному встановленні всіх обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, думку представника відповідача ОСОБА_3 , яка підтримала доводи і вимоги апеляційної скарги, просила їх задовольнити з викладених у скарзі підстав, скасувати оскаржуване судове рішення, ухвалити нове, яким у повному обсязі відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог, представника позивача ОСОБА_4 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги відповідача з викладених у відзиві підстав, просила рішення суду залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 , є онукою та спадкоємцем за законом громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Макіївці Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Померла ОСОБА_2 була внутрішньо переміщеною особою яка, як отримувач пенсії перебувала на обліку у Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, що складається з недоотриманої пенсії у Мангушському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, яка згідно інформації, яка зазначена у листі-повідомленні №0579- 04-8/1601 від 16.07.2020 р. Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за запитом приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Коніченко Наталії Миколаївни, становить 72 640,03 грн.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 15.10.2020 року, виданого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області, на ім`я ОСОБА_1 було видане свідоцтво про право на спадщину, яке складалося у вигляді пенсії нарахованої, але не отриманої за життя ОСОБА_2 у сумі 72 640,03 грн., видане на підставі довідки №0579- 04-8/1601 від 16.07.2020 р. Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що 15.03.2021 р. представник спадкоємця, ОСОБА_4 , яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності №61АА7385227 від 08.09.2020 р., від її імені та в її інтересах звернулася до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплату недоотриманої пенсії, що належала ОСОБА_2 . Разом із заявою про виплату недоотриманої пенсії за встановленою формою представником позивача було додані підтверджуючі документи: вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за законом в оригіналі, нотаріально засвідчені копії паспорта та довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача, витяг про реєстрацію в реєстрі спадкового майна, копії свідоцтва про народження позивача, копія свідоцтва про народження матері позивача доньки померлої однак, Мангушське об`єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області із супровідним листом від 05.04.2021 р. №0579-04-8/3345 надіслало Рішення від 22.03.2021 р. за №300, відповідно якому Позивачу у нарахуванні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , яка лишилася недоотриманої у зв`язку з її смертю, відмовило.

Підставою для вищезазначеної відмови у своєму рішенні Мангушське об`єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області зазначило, що до заяви про виплату спадку, що полягає у неотриманій спадкодавцем при житті пенсії, не додана довідка Позивача про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та Позивачу запропоновано з`явитися за пенсією особисто із наданням власноруч такої довідки. При цьому у своєму рішенні №300, Мангушське об`єднане управління пенсійного фонду України в Донецькій області посилається на ст.7 Закону України від 20.10.2014 р. №1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та зазначає, що громадяни пенсійного віку, особи з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , виходив з того, що позивач як спадкоємець ОСОБА_2 за законом отримала у встановленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину за законом, за змістом якого до неї перейшло право власності на недоотриману пенсію у сумі 72 640,03 гривень. В той же час відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, оскільки відповідачем за зверненням позивача вказану суму недоотриманої пенсії не виплачено.

Відмовляючи позивачу у задоволені вимоги про визнання протиправним рішення від 05.04.2021 року № 300 Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , на користь її спадкоємиці ОСОБА_1 , та його скасування його, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені позовні вимоги мають розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами сторони відповідача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст.52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст ч.3 ст.52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями ЗУ «Про пенсійне забезпечення», де в ч.1 ст.91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже норми ЦК України не визначають строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ж ч.1 ст.46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулась до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Крім цього, у своїх висновках Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст.1 Першого протоколу полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом» (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Водночас ст.1 Першого протоколу не гарантує права на надбання майна (рішення у справах « ОСОБА_5 дер Мюсель проти Бельгії» та «Копеський проти Словаччини»). Особа може заявляти про порушення ст.1 Першого протоколу тільки тією мірою, якою оскаржувані рішення національного суду стосуються її майна в розумінні цього положення. «Майном» може бути як «існуюче майно», так і активи, включаючи вимоги, стосовно яких особа може стверджувати, що вона має принаймні «легітимні сподівання» на реалізацію майнового права. «Легітимні сподівання» за своїм характером повинні бути більш конкретними, ніж просто надія й повинні ґрунтуватися на законодавчому положенні або юридичному акті, такому як судовий вердикт (рішення у справі «Копеський проти Словаччини»).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм матеріального права, висновок суду першої інстанції про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцю у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень, тому позивач має право на недоотриману при житті бабусі пенсію в розмірі 72 640,03 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.10.2020 року, що є підставою для задоволення позову, колегія суддів вважає правильним і повністю з ним погоджується, як і погоджується з висновкому суду про те, що позовна вимога про визнання протиправним рішення Пенсійного фонду про відмову у виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_2 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно положень ч.2 ст. 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України або підставою для їх обмеження. Таким чином, держава зобов`язана гарантувати громадянам право на соціальний захист, а обмеження цього права можливо лише на підставі законів, що приймаються Верховною Радою України.

Свідоцтво про право на спадщину за законом не оспорене та є чинним, а тому відмова Головного управління Пенсійного фонду в Донецької області у виплаті пенсії спадкодавця спадкоємцю є безпідставною.

Перевіривши справу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.367,374, 375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2023 року.

Головуючий:

Судді: