Справа № 183/9190/23
№ 2/183/4002/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року м.Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Дубовенко І.Г., розглянувши у письмовому спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

08 серпня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 14 частині від усіх видів заробітку відповідача. В обґрунтування позову зазначає, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після фактичного припинення шлюбних стосунків сторін проживає з позивачем, відповідач матеріально дитину не забезпечує. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Домовленості щодо утримання дитини сторонами не досягнуто, що і змусило позивача звернутися до суду з даним позовом.

Відповідачем відзиву на позов не подано.

14 серпня 2023 року ухвалою суду позов ОСОБА_1 залишений без руху, наданий час для усунення недоліків.

01 листопада 2023 року на виконання ухвали суду про залишення позову без руху позивачем поданий позов у новій редакції.

02 листопада 2023 року позовну заяву прийнято до провадження Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області та відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; а також відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечень.

Суд, дослідивши підстави позову, відзиву, відповіді на відзив, а також матеріали справи в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьками якої є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 , що вбачається наданої позивачем належним чином засвідченої копії свідоцтва про народження.

З копії свідоцтва про шлюб, вбачається, що сторони з 17 квітня 2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі.

14 квітня 2022 року ОСОБА_1 відповідно до довідки № 1223- від 14.04.22 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи; зареєстроване місце проживання якої: АДРЕСА_1 ; фактично проживає та зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 .

14 квітня 2022 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до довідки сформованої у за стосунку «ДІЯ» за № 1226- взята на облік, як внутрішньо переміщена особа разом з законним представником матір`ю ОСОБА_1 ; зареєстроване місце проживання якої: АДРЕСА_1 ; фактично проживає та зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_2 .

Також 14 вересня 2023 року за вих.. № 114 відділом Центру надання адміністративних послуг Черкаської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області надана довідка про фактичне місце проживання ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 , 2018 року народження за адресою: АДРЕСА_2 . Довідка складена на підставі акту обстеження про фактичне місце проживання.

Позивач у своєму позові просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з тим, що відповідач жодної допомоги на утримання дитини не надає.

За таких обставин суд убачає наявність спору між позивачем та відповідачем щодо обов`язку того з батьків, хто проживає окремо від дитини на участь в її утриманні в грошовій формі, в частині від заробітку та розміру такого утримання.

Вирішуючи спір суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному Кодексі України.

За змістом статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 157, ч. 1 ст. 160 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За ч. 2 ст. 151, ч. 5 ст. 150 СК України батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Судом встановлений факт проживання з квітня 2022 року малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з позивачем. Доказів, на підтвердження наявності домовленості між позивачем та відповідачем з приводу виконання відповідачем обов`язку утримувати дитину, змісту такої домовленості та, як наслідок її невиконання та несплати аліментів відповідачем суду не надано.

За ч. 1, 2, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Судом установлено, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою інших доказів суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання його малолітньої дитини. Відомостей про те, що на утриманні відповідача перебувають інші діти суду не надано.

За таких обставин, з урахуванням вимог ст. 182 СК України, того, що відповідач є батьком малолітньої дитини, домовленості (договору) щодо сплати аліментів на утримання дитини між сторонами у справі досягнуто не було, відповідач є працездатним, не надано доказів на підтвердження наявності інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів, того, що витрати відповідача перевищують його заробіток (дохід), суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме - з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 08 серпня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а у разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08 серпня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1 073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактично проживає та зареєстрована як ВПО за адресою: АДРЕСА_3 )

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_4 ).

Суддя І.Г.Дубовенко