Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 червня 2023 року м. Шаргород

Справа №152/666/23

Провадження №2-о/152/59/23

Шаргородський районний

суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Костриці В.С.,

розглянувши в м. Шаргороді в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання, з участю заінтересованих осіб - Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області, ОСОБА_2 ,

встановив:

І. Стислий виклад позицій заявника та заінтересованих осіб

1. Виклад позиції заявника

22.05.2023 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з заявою про встановлення факту постійного проживання, з участю заінтересованих осіб - Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області, ОСОБА_2 , у якій просить встановити факт її постійного проживання з матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останньої, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_4 , який на день смерті проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 , а фактично проживала в АДРЕСА_2 .

Після смерті батьків відкрилася спадщина на належне їм майно, яке складається, в тому числі, із права на частку кожного з них у квартирі, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Після смерті батька спадщину прийняла дружина останнього, а її мати ОСОБА_3 , оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Вона є спадкоємцем за законом зазначеного спадкового майна батьків на підставі ст.1261 ЦК України, оскільки є їх донькою.

Інший спадкоємець, її брат і син спадкодавців ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини та на неї не претендує, про що зазначив в нотаріально засвідченій заяві від 05.05.2023 року.

Для оформлення своїх спадкових прав вона звернулася із заявою до Шаргородської ДНК, проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері їй відмовлено у зв`язку із тим, що вона пропустила строк прийняття спадщини, оскільки не була зареєстрована разом з останньою, а протягом шести місяців після її смерті не написала відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини, про що винесено постанову від 16.05.2023 року.

Проте, ще задовго до смерті і на час смерті матері вона постійно проживала з останньою у квартирі АДРЕСА_3 , оскільки матір потребувала постійної сторонньої допомоги, але зареєстрована матір була за іншою адресою.

Так, після смерті батька у матері почалось загострення хвороб, у зв`язку з чим остання потрапила в лікарню, після чого не могла самостійно себе обходити, тому вона забрала матір до себе у м. Шаргород, де вони спільно постійно проживали у належній їй квартирі до смерті матері, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на це, їй необхідно встановити в судовому порядку факт її постійного проживання із матір`ю на час відкриття спадщини для оформлення своїх спадкових прав після смерті батьків.

В судовому засіданні у вступному слові та в заключному слові заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Костриця В.С., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової допомоги) серії АВ №1057391 від 22.05.2023 року (а.с.23), підтримали заяву, зсилаючись на ті самі доводи, просили встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останньої, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суду пояснили, що заявник зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 . Так як батько та матір були у похилому віці, то заявник обходила батьків, допомагала у роботах по господарству. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько заявника. Смерть батька заявника похитнула здоров`я матері останньої, у зв`язку з чим матір тривалий час лікувалася, а потім потребувала особливої сторонньої допомоги, тому вона у квітні 2018 року перевезла матір до себе на проживання в АДРЕСА_2 , а коли мати померла, то поховала її. Встановлення факту постійного проживання з матір`ю на день смерті останньої, має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на спадщину.

2. Виклад позиції заінтересованих осіб

1. Представник заінтересованої особи - Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, про його дату, час та місце повідомлений належним чином (а.с.33).

25.05.2023 року представник Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області - адвокат Країло С.В., який діє на підставі довіреності №36 від 18.01.2021 року (а.с.36), подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, щодо задоволення заяви не заперечує (а.с.34).

2. Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про його дату, час та місце повідомлений належним чином (а.с.37).

05.06.2023 року ОСОБА_2 подав до суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, щодо задоволення заяви не заперечує, оскільки заявник постійно проживала з матір`ю ОСОБА_3 на час її смерті та відкриття спадщини, що мало місце 15.04.2019 року (а.с.38).

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи

1. 25.05.2023 року представник Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області - адвокат Країло С.В. подав до Шаргородського районного суду заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи, щодо задоволення заяви не заперечує (а.с.34).

2. 05.06.2023 року заінтересована особа ОСОБА_2 подав до Шаргородського районного суду заяву, у якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, щодо задоволення заяви не заперечує, оскільки заявник постійно проживала з матір`ю ОСОБА_3 на час її смерті та відкриття спадщини, що мало місце 15.04.2019 року (а.с.38).

3. 05.06.2023 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Костриця В.С. подав до Шаргородського районного суду клопотання про допит свідків, в якому просить допитати в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (а.с.40).

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали Шаргородського районного суду від 22.05.2023 року прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання, з участю заінтересованих осіб - Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області, ОСОБА_2 ; відкрито провадження у порядку окремого провадження та призначено судове засідання на 08.06.2023 року (а.с.27-28).

2. В судове засідання, призначене на 08.06.2023 року, для розгляду справи по суті не прибув представник заінтересованої особи - Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області та заінтересована особа ОСОБА_2 , у зв`язку із чим суд, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності зазначених учасників справи, враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає та враховуючи заяви заінтересованих осіб про розгляд справи у їх відсутності.

3. В судовому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, відповідно до ч.4 ст.259 ЦПК України, суд постановив ухвалу про задоволення клопотання представника заявника - адвоката Костриці В.С. про допит свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, відомості про встановлений судом факт, мету встановлення факту, докази, на підставі яких суд установив факт

Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 народилася в сім`ї ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження заявника серії НОМЕР_1 (а.с.9), а після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявника ОСОБА_4 помер у с. Носиківка Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.16).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 за законом була дружина останнього та матір заявника - ОСОБА_3 , яка постійно проживала в одному будинку разом із спадкодавцем на день його смерті та, таким чином, прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , що вбачається із довідки Носиківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 19.04.2018 року за №464 (а.с.17).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 матір заявника ОСОБА_3 не встигла оформити, так як ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , в с. Носиківка Шаргородського району Вінницької області (а.с.10).

Разом з тим, з довідки виконавчого комітету Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області №193 від 09.05.2023 року вбачається, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті була зареєстрована в АДРЕСА_1 , однак проживала в АДРЕСА_2 . (а.с.12).

Згідно з записом в погосподарській книзі №1 по особовому рахунку № НОМЕР_5 Носиківської сільської ради, на день відкриття спадщини разом з ОСОБА_3 ніхто не був зареєстрований (а.с.12).

З довідки виконавчого комітету Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області №804 від 25.04.2023 року (а.с.11) та витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №0540-1 від 29.11.2017 року (а.с.7) вбачається, що заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає.

Крім того, з довідки виконавчого комітету Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області №968 від 22.05.2023 року вбачається, що на день смерті, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір заявника ОСОБА_3 проживала разом із заявником у одній квартирі, зокрема, у АДРЕСА_2 , вели спільне господарство. ОСОБА_1 здійснила поховання матері (а.с.20).

Таким чином, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 на час відкриття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала разом з останньою у квартирі за АДРЕСА_3 .

Після смерті матері заявника ОСОБА_3 залишилася спадщина, яка складається, в тому числі, із права на частку у квартирі загальною площею 44,2 кв.м, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належала на праві власності батьку заявника ОСОБА_4 та членам його сім`ї - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_9 , що вбачається із свідоцтва про право власності на житло, виданого Соснівецьким цукровим заводом на підставі розпорядження №46 від 20.03.1995 року (а.с.18).

Спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_3 , її син - ОСОБА_2 (а.с.39, на звороті), спадщини після смерті матері не прийняв та на неї не претендує, що вбачається із поданої до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 та матері ОСОБА_3 (а.с.22).

Також у заяві до суду від 05.06.2023 року ОСОБА_2 повідомив, що не заперечує щодо встановлення факту, про який просить заявник, оскільки остання дійсно на день смерті матері ОСОБА_3 постійно проживала з матір`ю (а.с.38).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає, оскільки спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину у Спадковому реєстрі відсутні, що вбачається із Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16.05.2023 року №72483518 (а.с.13), а заповітів та спадкових договорів ОСОБА_3 не укладала, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадові договори) від 16.05.2023 року за №72483526 (а.с.14).

Відтак, суд встановив, що заявник ОСОБА_1 постійно проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а тому, відповідно до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 .

Вказаний факт, крім проаналізованих вище судом письмових доказів підтверджується показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Так, свідок ОСОБА_6 суду показала, що проживає у АДРЕСА_4 . Заявник є її сусідкою. Батьки заявника проживали у с. Носиківка, але після смерті у квітні 2018 року батька матір заявника тяжко захворіла і ОСОБА_1 забрала її проживати до себе у м. Шаргород. Впродовж року матір заявника проживала з ОСОБА_1 , остання її обходила, оскільки матір була нерухома після інсульту. У квітні 2019 року матір заявника ОСОБА_3 померла у АДРЕСА_2 , а заявник її поховала. Вона була присутня на похороні.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що проживає в АДРЕСА_5 , є сусідом заявника ОСОБА_1 , яка з квітня 2018 року постійно проживала зі своєю матір`ю ОСОБА_3 в АДРЕСА_2 , що йому достовірно відомо, оскільки матір заявника після інсульту не могла рухатися і заявник обходила та лікувала її, а після смерті у квітні ІНФОРМАЦІЯ_1 - поховала. Матір заявника ОСОБА_3 померла в м. Шаргород. Він був присутній на похороні.

Отже, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 постійно проживала з матір`ю ОСОБА_3 у квартирі за АДРЕСА_3 , в тому числі, на день смерті останньої, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час відкриття спадщини.

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218 ЦК України ).

Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268 ЦК України, порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частини третьої 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи, згідно з частиною першою статті 29 ЦК України, є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

Статтею 3 вказаного Закону передбачено, що місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявника за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації, згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані суду та ним оцінені.

Такий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 10.01.2019 року у справі №484/747/17.

Отже, враховуючи висновок Верховного Суду, проаналізувавши письмові докази, пояснення заявника та її представника, показання свідків, суд встановив факт постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем - матір`ю останньої - ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, тобто на час смерті ОСОБА_3 , що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також, встановлений судом факт не заперечується представником заінтересованої особи Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області та заінтересованою особою ОСОБА_2 .

Заявник ОСОБА_1 не може оформити спадкові права після смерті матері - ОСОБА_3

16.05.2023 року державним нотаріусом Шаргородської ДНК Вінницької області відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.5).

Отже, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини має для заявника ОСОБА_1 юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на оформлення спадщини після смерті матері.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановленому судом факту відповідають цивільні правовідносини про встановлення факту, що має юридичне значення, які регулюються нормами ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

VІ. Висновки суду

Суд прийшов до висновку, що встановлення факту, про який просить заявник ОСОБА_1 , має для неї юридичне значення та не порушує прав та інтересів інших осіб, в тому числі прав заінтересованих осіб.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що заявником надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту постійного проживання заявника ОСОБА_1 з матір`ю ОСОБА_3 на час відкриття спадщини після смерті останньої, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а отже, заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18.06.2015 року (остаточне - 18.09.2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…».

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293-294, 316 ЦПК України, на підставі ч.2 ст. 315, ст.319 ЦПК України,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання, з участю заінтересованих осіб - Шаргородської міської ради Жмеринського району Вінницької області, ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання в АДРЕСА_3 , ОСОБА_1 із спадкодавцем - матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини, що мала місце в день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

Повне найменування (для юридичних осіб) та ім`я (для фізичних осіб) учасників справи:

- заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка с. Ковалівка Немирівського району Вінницької області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_6 , виданий 08.11.2017 року органом 0540, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_7 ;

- заінтересована особа - Шаргородська міська рада Жмеринського району Вінницької області, місцезнаходження - м. Шаргород, вул. Героїв Майдану, буд.224, ідентифікаційний код за ЄДРПОУ - 04326253;

- заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця с. Ковалівка Немирівського району Вінницької області, проживає за адресою: АДРЕСА_6 , паспорт громадянина України № НОМЕР_8 , виданий 29.11.2022 року органом 0540, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_9 .

Повне рішення складено та проголошено 08.06.2023 року.

Суддя: