Справа № 367/1542/19
Провадження№ 2/367/689/2023
31 травня 2023 року місто Ірпінь
Ірпінський міський суд Київської області
в складі головуючого судді Мерзлого Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Валюх В.І.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Ірпінь справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «АССІСТО» до ОСОБА_1 , ТОВ «Будівельна компанія «Укрспецбуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Позичальник погоджується, що при цьому Банк має право змінити черговість погашення визначених вище Боргових зобов`язань на власний розсуд
На підставі статті 1071 Цивільного кодексу України та у відповідності з пунктами 2.3., 2.5.5., 2.5.4. цього Договору Банк має право на договірне списання коштів з рахунку Позичальника, вказаного у п. 2.1.2. цього Договору, для виконання розрахунків за Договором купівлі- продажу та Боргових зобов`язань за цим Договором.
За умовами п.п. 2.9.1.: усі платежі для повернення кредиту та процентів за його користування повинні здійснюватись Позичальником у валюті Кредиту у строки та на умовах, встановлених цим Договором. Інші платежі, крім плати за обслуговування кредиту', передбаченої п.п. 1.4.1. цього Договору, згідно з цим Договором, розраховується у валюті Кредиту і підлягають сплаті в національній валюті, виходячи з курсу НБУ валюти кредиту до української гривні на час сплати. У випадку відсутності або недостатності у Позичальника коштів для здійснення платежів у відповідній валюті, Банк має право здійснити конвертаційну операцію відповідно до вимог чинного законодавства України за існуючими тарифами Банку. При цьому Сторони встановлюють, що відмова Банку здійснити зазначену конвертацію не впливає на зобов`язання Позичальника виконати в повній сумі свої Боргові зобов`язання перед Банком у встановленій цим Договором валюті.
Згідно із застереженням, визначеним у п.п. 2.9.2. Кредитного договору: сторонами встановлено, що Банк не зобов`язаний приймати виконання Боргових зобов`язань в валюті, іншій, ніж валюта кредиту. Відмова Банку від виконання в іншій валюті не може розглядатись Сторонами як сприяння збільшення зобов`язань в результаті прострочення Позичальником Боргових зобов`язань.
Пунктом 3.3. Кредитного договору передбачено перелік зобов`язань, які ОСОБА_1 як позичальником узято на себе до безумовного виконання, зокрема: Відповідальність за порушення умов Кредитного договору, сторонами погоджено у статті 4 Кредитного договору, та зокрема: п. 4.2. За використання кредитних коштів не за цільовим призначенням Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 25% від суми використаних не за цільовим призначенням кредитних коштів; 4.4. - за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов`язань, передбачених п.п. 3.3. (крім підпунктів 3.3.2. та 3.3.3.) цього Договору, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 5% від суми кредитних коштів, зазначеної у п. 1.1. цього Договору.
За несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів, за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, та за несвоєчасну повну чи часткову сплату плати за обслуговування кредиту, передбачених цим Договором, Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20% від суми неповерненого Кредиту та/або несплачених процентів, плати за обслуговування кредиту, строк виконання яких настав; п. 4.5 - неустойки підлягають сплаті за письмовою вимогою Банку в національній валюті України відповідно до офіційного курсу встановленого НБУ на день сплати Позичальником сум цих неустойок.
За правилами статті 2 Договору поруки: Поручитель зобов`язується в разі невиконання та/або порушення Боржником своїх зобов`язань перед Банком погасити заборгованість по Кредитному договору та договору овердрафту, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, проценти по простроченому кредиту (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені Кредитним договором та договором овердрафту.
Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитодавцем своїми грошовими коштами та всім своїм майном.
Кредитодавець (Банк) зобов`язується письмово повідомити Поручителя про невиконання Боржником своїх зобов`язань
Поручитель не має права передавати свої зобов`язання по даному Договору третім особам без письмової згоди Кредитодавця.
Згідно зі статтею 2 Договору поруки, визначено що: у випадку невиконання зобов`язань по Кредитному договору, договору овердрафту та даному Договору Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитодавцем (Банком) як солідарні боржники. У разі невиконання Поручителем своїх зобов`язань за цим договором останній сплачує Кредитодавця пеню за кожний день прострочення виконання зобов`язань, яка обчислюється в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в перший день виникнення невиконаного зобов`язання.
Статтею 4 Договору поруки сторонами погоджено, шо порука припиняється за умови:
припинення зобов`язань за кредитним договором та договором овердрафту якщо Банк протягом одного року від дня настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором не пред`явить вимоги до Поручителя в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.
Позивач зауважує, що 04.07.2008 кредитний договір № 344-15 із ОСОБА_1 та Договір поруки із ТОВ «БК «Укрспецбуд» сторонами підписано після перевірки та посвідчення сторонами своєї право та дієздатності й їх укладення не суперечить положенням статті 203 (Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину) Цивільного кодексу України та більше того, вимоги Кредитного й договору поруки схвалено надалі сторонами своїми діями.
Більше того, відповідно до п. 6.1. Кредитного договору Відповідачем у справі засвідчено, що на момент підписання Кредитного договору він має право на укладення Кредитного договору і виконання своїх зобов`язань по ньому і відсутні будь-які обставини, що обмежують його право укласти і виконати цей договір;
Крім цього, впродовж з часу укладення і до часу надання цієї позовної заяви, Позивачем чи Відповідачами будь-яких дій для визнання договорів (окремо кожного договору чи у їх сукупності або окремих їх положень) недійсними не здійснювалось, позовні заяви з цієї підстави не подавались й судові рішення не приймались, принаймні Позивачу у справі такі факти не відомі. Відсутні також й обставини, визначені у статті 215 (Недійсність правочину) Цивільного кодексу України, які б обумовлювали недійсність (нікчемність) правочину.
З 18.05.2010 правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», який виступив стороною при підписанні Кредитного та договору поруки, стало Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», до якого перейшли відповідні права та обов`язки як сторони підписанта указаних правочинів.
Водночас, Відповідач у справі взятих на себе за кредитним договором № 42 від 11.04.2008 зобов`язань не виконує. Здійснюючи впродовж 2008-2013 років сплату лише окремих частин з необхідних платежів, з 03.06.2014 перестав сплачувати кредит взагалі та після цього не здійснив за кредитним договором жодного обов`язкового платежу.
30.08.2016 Ірпінським міським судом Київської області за наслідками розгляду поданої ПАТ «ВіЕйБі банк» позовної заяви у справі № 367/5104/16-ц постановлено рішення, яким заявлений позов було задоволено та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ БК «Укрспечбуд» на користь Банку за кредитним договором № 344-15 від 04.07.2008 боргу у розмірі 1601931,43 грн.
30.08.2016 заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області прийнято з урахуванням невиконання ОСОБА_1 рішення цього ж суду від 03.06.2010 у справі № 2-1186/10, яким задоволено позовну заяву ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення із ОСОБА_1 і ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 344-15 від 04.07.2008 в сумі 782440,36 грн.
Проте, станом на дату подання позову, умови кредитного договору № 344-15 від 04.07.2008 ОСОБА_1 не виконуються, після здійснення зарахування ще 03.06.2014 останнього часткового платежу (зараховано сплату 9142,05 доларів США), інших платежів, в тому числі в рамках відкритого 09.09.2010 виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-1186 від 25.08.2010, з погашення боргових зобов`язань за кредитним договором № 344-15 від 04.07.2008) не здійснено, що підтверджується розрахунком заборгованості.
Таким чином, позивач заявляє позовні вимоги про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укрспецбуд» частини з донарахованої після 31.05.2016 (дата розрахунку заборгованості, за яким винесено судове рішення Ірпінським міським судом Київської області у справі № 367/5104/16-ц) суми заборгованості за кредитним договором № 344-15 від 04.07.2008 та яка складається з заборгованості за відсотками на строкову суму та комісії за розрахункове обслуговування, що виникли у платіжні періоди з 05.06.2016 по 04.02.2017 (рядки 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103 стовпчика 7 та 11 доданого до позову розрахунку заборгованості) й яка становить 8174 (вісім тисяч сто сімдесят чотири) долари США 72 центи та 2987 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 44 коп.
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 22.02.2023 залучено до участі у справі № 367/1542/19 правонаступника ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - ТОВ «Фінансова компанія «АССІСТО».
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без їх участі, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.
Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та представник ТОВ «Будівельна компанія «Укрспецбуд» не з`явились, про місце, дату та час судового розгляду справи повідомлялись належним чином, що стверджується зворотніми повідомленнями про отримання поштової кореспонденції суду та оголошеннями на сайті «Судова влада України» про виклик до суду.
У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи.
У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України, відповідачі не скористалися своїм правом та не направили до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.
За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178, статтею 181 ЦПК України.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Так, судом встановлено, що 04.07.2008 між на той час Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнським акціонерний банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 344-15.
18.05.2010 у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстровано зміни найменування юридичної особи й Публічне акціонерне товариство «ВіЕйБі Банк» є повним правонаступником Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк».
Всі істотні умови визначені кредитним договором, відповідач на вказані умови погодився, підписавши зазначений договір.
Відповідач у справі взятих на себе за кредитним договором № 42 від 11.04.2008 зобов`язань не виконує.
Так, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 30.08.2016 по справі № 367/5104/16-ц позов ПАТ «ВіЕйБі банк» задоволено та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ТОВ БК «Укрспецбуд» на користь Банку за кредитним договором № 344-15 від 04.07.2008 борг у розмірі 1601931,43 грн.
Згідно розрахунку з частини донарахованої заборгованості після 31.05.2016 (дата розрахунку заборгованості, за яким винесено судове рішення Ірпінським міським судом Київської області у справі № 367/5104/16-ц, сума заборгованості за кредитним договором № 344-15 від 04.07.2008, яка складається із заборгованості за відсотками на строкову суму та комісії за розрахункове обслуговування, що виникли у платіжні періоди з 05.06.2016 по 04.02.2017 (рядки 96, 97, 98, 99, 100, 101, 102, 103 стовпчика 7 та 11 доданого до позову розрахунку заборгованості) становить 8174 (вісім тисяч сто сімдесят чотири) долари США 72 центи та 2987 (дві тисячі дев`ятсот вісімдесят сім) грн. 44 коп.
Позичальник не виконує свої зобов`язання за кредитним договором в частині повернення отриманого кредиту та не сплачує процентів за користування вказаним кредитом, у зв`язку з чим утворилася вказана вище заборгованість.
Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання зобов`язання.
Згідно із статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Крім того, згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом. Ці підстави зазначені в статтях 599-601, 604-609 ЦК України, в яких не передбачено такої підстави припинення зобов`язання, як ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.
Відповідно до п.17 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 30.03.2012 наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.
Дане положення не позбавляє права кредитора саме на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України, а також не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені (які за відповідні періоди не були стягнутими), передбачені договором за несвоєчасну сплату кредиту.
Верховний Суд України зробив висновок з врахуванням комплексного аналізу наведених норм, про те, що нормами чинного законодавства України, Позивачу надається право звернутись до суду з позовом про стягнення суми боргу згідно умов договору та штрафних санкцій. Так, за відсутності інших підстав, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Належним є виконання зобов`язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання. Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК.
Частиною 2 ст. 625 ЦК передбачено право кредитора на отримання боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання, а також 3 % річних від простроченої суми та оплату цих сум.
Наявність судових рішень про стягнення боргу та передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК грошових сум за інші періоди невиконання боржником зобов`язання й відкриття виконавчого провадження за цими рішеннями за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін.
Виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.
Згідно зі ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання у строки та на умовах, встановлених кредитним договором № 344-15 від 04.07.2008 року не виконав, фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті, тому суд вважає що позов підлягає задоволенню.
При цьому, суд також враховує, що відповідачем ОСОБА_1 не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором № 344-15 від 04.07.2008 року в добровільному порядку, а також про наявність підстав для звільнення Відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до статті 617 ЦК України.
Оскільки, вимоги позивача задоволено в повному обсязі, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь АТ ТОВ «Фінансова компанія «АССІСТО» підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 3356,49 грн.
На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 553, 554, 1049, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 4,12,81,263-268 ЦПК України суд,-
Позов ТОВ «Фінансова компанія «АССІСТО» до ОСОБА_1 , ТОВ «Будівельна компанія «Укрспецбуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Копію заочного рішення суду направити сторонам для відома.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 30 днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.В.Мерзлий