Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5210/23 Головуючий у 1-й інст. Маслак В. П.
Категорія 82 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Талько О.Б.

за участю секретаря судового засідання Трикиши Ю.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №296/5210/23 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» про судовий захист цивільного права та інтересу при розгляді звернень за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 13 листопада 2023 року, постановлену під головуванням судді Маслак В.П. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго» у якому просила визнати правочин недійсним при розгляді її звернень від 22.02.2023, 22.03.2023 та відшкодувати завдану моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 22 лютого 2023 року вона звернулася до КП «Житомиртеплокомнуенерго» із запитом, у якому просила згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації», у зв`язку із надсиланням квитанції про опалювання за січень 2023 року надати дозвіл на ознайомлення з документами, що стосуються нарахування оплати за опалення АДРЕСА_1 , у разі потреби надати копії запитуваних документів. Вказувала, що 01.03.2023 відповідач надав відповідь на вищевказаний запит з недодержанням вимог ЗУ «Про доступ до публічної інформації», незаконно відмови в задоволенні запиту на інформацію, а саме надати дозвіл на ознайомлення з документами, що стосуються нарахування оплати за опалення. 22 березня 2023 року позивач звернулася до відповідача із ще одним запитом на інформацію та 30.03.2023 останнім було надано відповідь з недодержанням вимог ЗУ «Про доступ до публічної інформації», що полягає у незаконній відмові в задоволенні запиту, а саме наданні розрахунку по місту Житомир спожитої теплової енергії з індивідуальним опаленням з транзитом мереж опалення. Вказувала, що 22 березня 2023 року відповідачу було спрямовано скаргу про порушення ЗУ «Про доступ до публічної інформації» та згідно відповіді від 21.04.2023 було порушено останнім вимоги вищевказаного закону, також незаконно відмовлено розглянути 6 порушень законодавства, зазначених у скарзі та як наслідок надано незаконну відповідь. Вказаними діями їй було завдано моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 13 листопада 2023 року провадження у цивільній справі № 296/5210/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до КП «Житомиртеплокомуненерго» про судовий захист цивільного інтересу при розгляді звернень закрито. Роз`яснено позивачу, що вказаний спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при вирішенні питання щодо юрисдикції спору суд першої інстанції не врахував ту обставину, що вона звернулася до суду з метою захисту своїх цивільних прав та інтересів й правовідносини, які виникли між нею та відповідачем, є цивільно-правовими. Суд протиправно зміним суть її позовних вимог й безпідставно виходив з того, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України « Про доступ до публічної інформації».

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що правовідносини, які виникли між сторонами, пов`язані з реалізацією прав позивача на доступ до публічної інформації, відтак спірні правовідносини підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Зміст позовної заяви свідчить про те, що ОСОБА_1 звернулася до відповідача із запитами, в яких просила згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації», надати дозвіл на ознайомлення з документами, що стосуються нарахування оплати за опалення по АДРЕСА_1 , розрахунок по м. Житомиру спожитої теплової енергії, у разі потреби надати копії запитуваних документів. Вказувала, що 01.03.2023 відповідач надав відповідь на вищевказаний запит з недодержанням вимог ЗУ «Про доступ до публічної інформації», незаконно відмови в задоволенні запиту на інформацію.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач зазначила, що спірні правовідносини підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, оскільки метою її позову є захист саме цивільного права та інтересу.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. (ч.1 ст.19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. До них належать: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Таким чином, правом звернення до суду із позовом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи законних інтересів та, відповідно, таке цивільне право або інтерес може бути захищено судом у спосіб, який, зокрема, не суперечить чинному законодавству, договору та має бути ефективним.

Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 1 частини першої статті 255ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За загальним правилом у порядку цивільного судочинства суди вирішують справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, зокрема спори, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, те, що за своєю правовою природою вони стосуються спору у приватно-правових відносинах щодо порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, у якому однією зі сторін є фізична особа.

Ознаками приватно-правових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта.

Частиною третьою статті 23 Закону України « Про доступ до публічної інформації» передбачено, що оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень частини першої статті 1 Закону України « Про доступ до публічної інформації» публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація у формі відкритих даних це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання (частина перша статті 10-1 Закону України «Про доступ до публічної інформації»).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями,- стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції і який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

До адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, у цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

У пункті 7 частини першої статті 4 КАС України зазначено, що суб`єкт владних повноважень це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди розглядаються за правилами адміністративного судочинства, якщо такі вимоги стосуються шкоди, завданої протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір (частина п`ята статті 21 КАС України; постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 квітня 2020 року, справа №180/1560/16-а, провадження №11-1123апп19).

Відповідно до статуту комунального підприємства «Житомиртеплокомуненерго», затвердженого рішенням Житомирської міської ради від 28.09.2023 за №880, підприємство засноване на власності територіальної громади м. Житомира, є юридичною особою публічного права.

Отже, комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» є суб`єктом, який наділений правами на провадження певних видів діяльності у сфері надання послуг теплопостачання. Відтак, зазначене підприємство відповідно до пункту 4 частини першої статті 13 Закону України « Про доступ до публічної інформації» є розпорядником інформації щодо умов надання послуг з теплопостачання.

Таким чином, правовідносини, які виникли між ОСОБА_1 та КП «Житомиртеплокомуненерго», регулюються Законом України «Про доступ до публічної інформації» та в силу правил частини третьої статті 23 цього Закону підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі.

Закриття провадження в даній справі у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, допускає право позивача звернутися з позовом в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 259, 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 13 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 06 грудня 2023 року.

Головуючий

Судді