ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9148/22
провадження № 2/753/192/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Кулика С.В., за участю секретаря судового засідання Скобіоли О.П., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної заборгованості та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

ВСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду м. Києва, звернулась ОСОБА_3 , з позовом до ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позову зазначено, що 23.10.2022 року приблизно о 00 год. 30 хв., за адресою: м. Київ, вул. Тростянецька, буд. 2-А відбулось ДТП за участю транспортного засобу «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_1 під керування ОСОБА_4 , та транспортного засобу «Kia», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який належить на праві власності ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Дарницького районного суду м. Києва, ОСОБА_4 , було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача, була застрахована у ПрАТ «Страхова група «ТАС». Згідно з полісом № 206573756 розмір страхової суми на одного потерпілого завданого майну становить 130 000,00 грн. 28.03.2022 року страховик АТ «СГ «ТАС» здійснило виплату страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності за шкоду завдану автомобілю «Kia» державний номерний знак НОМЕР_2 внаслідок ДТП у розмірі 130000,00 грн. З метою визначення розміру матеріальної шкоди, яка була заподіяна позивачу у зв`язку із пошкодженням автомобіля, позивач звернулась до ТОВ «Клевер Експерт» з метою проведення оцінки завданої шкоди. Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 66/02-22, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Kia», державний номерний знак НОМЕР_2 , становить 297459,85 грн. Беручи до уваги, що вина відповідача у завданні шкоди встановлена постановою суду, яка має преюдиційне значення, позивач вважає, що витрати яких вона зазнала у зв`язку з пошкодженням її транспортного засобу для відновлення свого порушеного права, що підлягають стягненню з відповідача становлять 167459,85 грн., крім того просить суд стягнути на її користь збитки від інфляції у розмірі 1,00 грн., 3% річних у розмірі 14,00 грн., судові витрати та моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн, оскільки пошкодження її майна призвело до душевних страждань. В подальшому позивач уточнила позовні вимоги, відповідно до яких просить суд стягнути з відповідача на її користь майнову шкоду у розмірі 167 459,85 грн., інфляційні збитки у розмірі 1,00 грн., 3% річних у розмірі 495,00 грн., витрати на проведення оцінки у розмірі 2700,00 грн., моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02.09.2022 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 18.01.2023 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ПрАТ «Страхова Група «ТАС».

Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні, вказав, що сторона відповідача позовні вимоги визнає частково, а саме відшкодування завданої матеріальної шкоди у розмірі 22685,00 грн., з урахуванням зносу, оскільки транспортний засіб позивача на момент ДТП мав інші пошкодження, які не відносяться до вказаної у позові ДТП, крім того зазначив, що транспортний засіб позивача інтенсивно використовувався у режимі таксі, оскільки на кузові транспортного засобу міститься логотип служби таксі, тому матеріальна шкода повинна відшкодовуватись з урахуванням фізичного зносу. Щодо вимог про моральну шкоду зазначив, що позивач не керувала зазначеним транспортним засобом,під час ДТП її транспортним засобом керувала інша особа, окрім того не надано доказів завдання моральної шкоди, тому вважає що позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди є необґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Окремо заперечував, щодо стягнення інших витрат пов`язаних із розглядом справи, зокрема грошових коштів на проведення експертизи та витрати на правову допомогу, оскільки зазначений спір можливо бути вирішити в позасудовому порядку.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_3 , транспортний засіб «Kia», державний номерний знак НОМЕР_2 , належить ОСОБА_3 .

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2022 року було визнано винуватою ОСОБА_4 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850,00 грн.

З вказаної постанови вбачається, що 23.01.2022 року приблизно о 00:30 год., ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Трускавецька, 2-А в м. Києві, в порушення п.п.2.3б, 11.3 ПДР України не врахувала дорожньої обстановки, на слизькій ділянці дороги не впоралась з керуванням, виїхала на смугу зустрічного руху та скоїла зіткнення з автомобілeм «Kia», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку, що призвело до пошкодження зазначених транспортних засобів.

Відповідно до полісу № 206573756 від 23.01.2022 року цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована страховою компанією «СГ «ТАС».

04.02.2022 року ОСОБА_3 , звернулась до АТ «СГ «ТАС» з заявою про відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП.

28.03.2022 року ПрАТ АТ «СГ «ТАС» було виплачено позивачу страхове відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДПТ у розмірі 130000,00 грн.

Відповідно до висновку, щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 66/02-22 від 10.02.2022 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Kia», державний номерний знак НОМЕР_2 , складає 297459,85 грн.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Нормами Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 11 ЦК України).

Згідно з вимогами ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Зазначене правило відповідає змісту п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України відповідно до якого, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно із ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ст. 36.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Зі змісту ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" вбачається, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Судом враховується, що спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема:1) межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); 2) вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); 3) відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; 4) шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; 5) згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

При цьому суд приймає до уваги, що розмір страхового відшкодування, яке сплачує страховик за Полісом, не завжди дорівнює фактичному розміру завданої шкоди та, в тому числі, обмежується вартістю відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (у випадку наявності).

Відповідно до ст. 29 та п. 32.7 ст. 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану із втратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Згідно вимог п. 8.2 цієї Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 145/5/2092 зазначено вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Ез), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.; С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Таким чином, для відновлення пошкодженого у ДТП транспортного засобу ремонт здійснюється методом заміни складових частин, що були пошкоджені, на нові, страховик за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує не повну вартість цих складових частин, а з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників аварійно пошкодженого транспортного засобу.

Згідно п. 7.37. Коефіцієнт фізичного зносу Е розраховується за формулою: Е=1-С/З, де: С - ринкова вартість, грн; Ц - ціна нового КТЗ в Україні або в провідних країнах-експортерах за інформацією з довідкової літератури.

7.38. Значення Е приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до ч. 4-5 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Враховуючи, що факт порушення відповідачем правил дорожнього руху, встановлена постановою Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2022 року, беручи до уваги, що фактичний розмір заподіяної відповідачем шкоди становить 297459 грн. 85 коп., а АТ «СГ «ТАС» частково сплатила на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 130 000 грн., суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка складає 167459 грн. 85 коп.

Доводи сторони відповідача, щодо необґрунтованості позовних вимог про стягнення з відвідача на користь позивача завданої шкоди саме без урахування фізичного зносу, оскільки транспортний засіб інтенсивно використовувався в таксі, суд вважає не слушними. Відповідачем в передбаченому законом порядку не доведено належними та допустимими доказами необхідність відшкодування шкоди з урахуванням фізичного зносу. Крім того суд враховує, що стороною відповідача не з`являлось клопотання про проведення експертизи та не представлено інших належних доказів які вказують на іншу суму завданої шкоди.

У постанові Верховного Суду України від 2 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці, незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У частині третій статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна зі сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 07 червня 2017 року № 6-282цс17 та підтверджена висновком Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18).

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 (провадження № 12-14гс18), вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі.

У пункті 21 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ» від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам дано роз`яснення про те, що при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина друга статті 625 ЦК України).

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Таким чином, у межах задоволених позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди у розмірі 167459,85 грн., за прострочення виконання зобов`язання також підлягає стягнення інфляційні збитки у розмірі 1,00 грн., та 3% річних у розмірі 495,00 грн.

Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

Позивач вказує, що неправомірними діями відповідача позивачу завдана моральна шкода, яка виразилась у тривалих негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження її майна та необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення майна або інших дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року №4 із змінами і доповненнями, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що розмір моральної шкоди, який визначено позивачем в сумі 5000 грн., недоведеним та завищеним, виходячи із засад розумності і справедливості, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, та стягненню з відповідача на користь позивача завдану моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн.

В частині стягнення витрат на правову допомогу суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки,

На підтвердження витрат, які поніс позивач на отримання професійної правничої допомоги до суду представником позивача надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 28.07.2022 року, рахунок № 1 від 28.07.2022 року, детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги від 24.05.2023 року, квитанція від 08.08.2022 року про сплату за послуги про надання правничої допомоги у розмірі 15000,00 грн.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 14764,50, грн., витрати на проведення оцінки у розмірі 2657,61,00 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1876,56 грн.

Керуючись ст. 76,80-82, 263-265 ЦПК України, ст.ст.510,526,625,998,1192,1194,1166,1167 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» про стягнення матеріальної заборгованості та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 майнову шкоду у розмірі 167459,85 грн., збитки від інфляції у розмірі 1,00 грн., 3% річних у розмірі 495,00 грн., моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн., витрати на проведення оцінки у розмірі 2657,61 грн., та витрати на правничу допомогу у розмірі 14764,50 грн., та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1876,56 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня при оголошенні рішення, може оскаржити рішення протягом 30 днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення виготовлено 06.11.2023 року.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», , м. Київ, пр. Перемоги, буд. 65.

Суддя С.В.Кулик