Справа №443/510/23
Провадження №2/443/294/23
РІШЕННЯ

іменем України

01 червня 2023 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Павліва А.І.,

секретар судового засідання Стасів С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

за участі:

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

встановив:

Стислий виклад позиції сторін.

ОСОБА_1 (позивачка) подала до суду позов до ОСОБА_2 (відповідач), в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3 000,00 грн щомісячно до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що від шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з нею. Відповідач нерегулярно надавав матеріальну допомогу, проте останнім часом перестав допомагати сину та у добровільному порядку відмовляється матеріально забезпечувати дитину.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Позивачка у судовому засідання позов підтримала повністю з викладених у ньому мотивів та просить суд його задовольнити.

Відповідач позов не визнав, суду пояснив, що з дня народження у них була усна домовленість про сплату ним 2 000 грн на дитину. Він щомісячно надавав грошові кошти у розмірі приблизно 100 доларів США. Крім цього, купляв дитині різні речі, одяг, іграшки. Перестав надавати допомогу через погіршення стану здоров`я, оскільки часто хворіє, а також через те, що втратив роботу. На даний час займається волонтерством. Інших утриманців не має.

Заяви, клопотання, подані учасниками справи.

Позивачкою подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.25).

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 03.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.11-12).

Також, судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №443/510/23 відповідача ОСОБА_2 (а.с.15).

Позиція суду.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню частково виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 07.07.2012 у Зарічанській сільській раді Жидачівського району Львівської області, актовий запис №07. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 07.07.2012 (а.с.5).

Згідно з свідоцтвом про народження від 08.05.2013 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони у справі (а.с.4).

Рішенням Жидачівського районного суду від 23.10.2017 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано. Після розірвання шлюбу ОСОБА_5 відновлено дівоче прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.6).

Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №4624-1 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.3).

Відповідно до довідки Жидачівської міської ради №172 від 27.03.2023 ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 в такому складі сім`ї: ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (а.с.7).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем (батьком) обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення ними повноліття.

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України (далі СК України) та Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон №2402-III)

Так, утримання дитини до досягнення нею повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України та стаття 180 СК України)

Відповідно до положень частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення (частина 1 статті 182 СК України).

Згідно з приписами частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Крім цього, суд враховує норми статей 8, 11, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» (26 квітня 2001 року № 2402-III), які передбачають право дітей на достатній життєвий рівень, рівність батьків у правах та обов`язках щодо дитини та права, обов`язки і відповідальність батьків за виховання та розвиток дитини.

Зважаючи на положення частини 2 статті 10 ЦПК України, суд також враховує норми статей 3, 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, відповідно до яких в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установити з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років 2 833 гривні.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з матір`ю.

Відповідач як батько належним чином не виконує обов`язок щодо утримання свого сина.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Суд зазначає, що обов`язок щодо утримання та виховання дітей покладено на обох батьків і вони в рівній мірі зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Зважаючи на те, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , а відповідач ОСОБА_2 є його батьком і на нього покладено однаковий з ОСОБА_1 обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, тому суд доходить переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надаючи оцінку аргументам позивачки щодо обґрунтованості розміру аліментів, визначених нею у твердій грошовій сумі 3 000,00 грн на дитину, суд зазначає, що позивачкою не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження наявності у відповідача доходів, які б дозволяли йому сплачувати визначений нею розмір аліментів щомісячно.

З огляду на викладене, суд доходить переконання, що визначений позивачкою розмір аліментів є необґрунтованим.

Суд надає віри аргументам відповідача про наявність у нього проблем зі здоров`ям, однак зауважує, що встановлені йому діагнози не свідчать про наявність у нього хронічних захворювань чи захворювань, які суттєво впливають на його працездатність або унеможливлюють таку. Крім цього, надані відповідачем медичні документи не містять жодних протипоказань щодо роботи, а також матеріали справи не містять доказів понесених відповідачем витрат на лікування, що позбавляє суд дійти висновку, на скільки такі витрати були суттєвими і впливають на його матеріальне становище.

Суд звертає увагу на те, що відповідач не має роботи, а також у нього немає інших утриманців, про що останній ствердив у судовому засіданні і на спростування цих обставин матеріали справи не містять жодного доказу. Водночас, суд зазначає, що обставина відсутності у відповідача роботи не є підставою для звільнення його від обов`язку утримувати свою дитину, а обставина відсутності у відповідача інших утриманців свідчить про відсутність у нього додаткового тягаря по утриманню інших осіб.

Таким чином, суд виснує, що матеріали справи не містять достатніх фактичних даних, які б свідчили про наявність у відповідача об`єктивних перешкод, що перешкоджають або унеможливлюють отримання ним достатнього заробітку (доходу) та виконання обов`язку щодо утримання своєї дитини до досягнення нею повноліття у розмірі, який забезпечуватиме створення для неї достатнього рівня життя для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким розміром, на переконання суду, є саме мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити частково.

Розподіл між сторонами судових витрат.

З огляду на вимоги статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (1 073,60 грн).

На підставі статей 150, 180-182, 184 Сімейного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2 833 (дві тисячі вісімсот тридцять три) грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 29.03.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 05 червня 2023 року.

Головуючий суддя А.І. Павлів