ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

іменем України

(додаткова)

02 червня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/2658/18

Головуючий у першій інстанції - Ченцова С. М.

Апеляційне провадження № 22-з/4823/54/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Мамонової О.Є.,

суддів - Євстафієва О.К., Шарапової О.Л.,

із секретарем Герасименко Ю.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Товариство з обмеженої відповідальність «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальність «Довіра та Гарантія»,-

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про захист прав споживача, -

У С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі по тексту - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»), в якому просив стягнути з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на його користь 3 954 749,71 грн у відшкодування перевищення 90% вартості предмету іпотеки (приміщення магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ) над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.04.2021 позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про захист прав споживача задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_1 3 954 749,71 грн у відшкодування перевищення 90 відсотків вартості предмету іпотеки - приміщення магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.11.2021 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.04.2021 - закрито.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.04.2021 скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про захист прав споживача - задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на користь ОСОБА_1 - 3954749,71 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 4 645 грн - несплачений судовий збір за розгляд справи судом першої інстанції.

Стягнуто з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на користь держави 5864,58 грн судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 15 765 грн за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.06.2022 у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12 квітня 2021 року відмовлено.

24.03.2023 з апеляційною скаргою звернулося ТОВ «Довіра та Гарантія» як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд порушив питання про його права та інтереси.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 09.05.2023 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Довіра та Гарантія» - закрито.

11.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у даній справі, в якій просить вирішити питання про понесені позивачем судові витрати (витрати на професійну правову допомогу), що він поніс у зв`язку з розглядом в суді апеляційної інстанції апеляційної скарги ТОВ «Довіра та Гарантія» на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.04.2023 у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про захист прав споживача.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 09.05.2023 питання розподілу витрат на правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції, під час апеляційного перегляду справи не вирішувалось.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано ст. 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30.09.2009 № 23-рп/2009, в якому зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України).

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 357/380/20 (провадження № 14-20цс22) подання апеляційної скарги та відкриття апеляційного провадження вимагає від інших учасників справи вчинення дій на захист своїх інтересів і спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності апеляційної скарги. Надання відзиву на апеляційну скаргу є реалізацією принципу змагальності сторін. Тому в разі закриття апеляційного провадження мають бути враховані судові витрати, які понесли інші учасники справи у зв`язку зі зверненням сторони з апеляційною скаргою та відкриттям апеляційного провадження.

Частинами 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону).

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта (постанови Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 зазначено, що наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані:

- договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше);

- документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження);

- а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг (Постанова Верховного Суду від 27.07.2021 у справі №671/1957/20).

Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.

Як зазначалось вище, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представництво інтересів ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Підгорний К.Є. на підставі ордеру про надання правової допомоги серії СВ № 1051169 від 21.04.2023 (том 5 а.с. 216) та договору про надання правової допомоги від 20.04.2023 (том 5 а.с. 217).

Під час судового засідання 09.05.2023 стороною позивача на виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України заявлено, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду ним будуть подані докази понесених у зв`язку з розглядом справи витрат.

Із заявою про ухвалення додаткового рішення позивач звернувся до суду апеляційної інстанції в межах строків, встановлених ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Разом із заявою подані відповідні документи.

Так, згідно з п.1.1 Договору про надання правової допомоги від 20.04.2023 (далі - Договір) замовник доручає адвокату, а адвокат зобов`язується надавати замовнику наступну правову допомогу: представляти замовника, захищати його права та законні інтереси в Чернігівському апеляційному суді по справі № 751/2658/18 за позовом замовника до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про захист прав споживача внаслідок поданої учасником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» - ТОВ «Довіра та Гарантія» апеляційної скарги на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 12.04.2021.

Відповідно до п. 1.3 Договору вартість правової допомоги (гонорар), який замовник зобов`язується сплатити адвокату за цим договором, становить 20000 грн.

Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт, згідно договору про надання правової допомоги від 10.05.2023, адвокат виконав на користь довірителя наступну роботу - підготовка процесуальних документів, участь в судових засіданнях в суді апеляційної інстанції, а довіритель прийняв вказану роботу. Загальна вартість правової допомоги (гонорар) за виконану робот, згідно п. 1.3 Договору складає 20000 грн (том 5 а.с. 253).

ОСОБА_1 сплачено адвокату Підгорному К.Є. за Договором від 20.04.2023, актом прийому-передачі виконаних робіт від 10.05.2023 по справі № 751/2658/18 20 000 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 2 від 10.05.2023 (том 5 а.с. 254).

З протоколу судового засідання № 1505991 вбачається, що адвокат Підгорний К.Є. був присутній судовому засіданні 09.05.2023, яке тривало 1 годину (том 5 а.с. 235-236).

Під час апеляційного перегляду справи адвокатом подано процесуальні документи:

- заперечення проти відкриття апеляційного провадження від 07.04.2023 (а.с. 187-188);

- клопотання про закриття провадження від 21.04.2023 (а.с. 213-215).

Розподіляючи понесені ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу, колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному заявником розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має відповідати критеріям розумної необхідності та реальності таких витрат.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Адвокат Підгорний К.Є. був представником ОСОБА_1 протягом всього розгляду справи, тобто обставини справи № 751/2658/18 на момент її розгляду у суді апеляційної інстанції представнику позивача були відомі, потреба в тривалому ознайомлені з матеріалами справи була відсутня.

Крім того, очевидно, що підготовка заперечення проти відкриття апеляційного провадження та клопотання про закриття апеляційного провадження не вимагали від адвоката значних витрат часу.

У зв`язку з закриттям апеляційного провадження, у справі відбулося лише одне судове засідання, яке, як вже зазначалося вище, тривало 1 годину.

Враховуючи викладене, зважаючи на характер виконаної адвокатом роботи (складання заперечення проти відкриття апеляційного провадження та клопотання про закриття апеляційного провадження, участь в одному судовому засіданні тривалістю 1 година), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, апеляційний суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката Підгорного К.Є. підлягають частковому відшкодуванню у розмірі 5000 грн.

Керуючись ст. 141, 270, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Довіра та Гарантія» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8; ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 5000 (п`ять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 червня 2023 року.

Головуюча О.Є.Мамонова

Судді: О.К. Євстафієв

О.Л. Шарапова