Номер провадження: 22-ц/813/5396/23
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Карташов О. Ю.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Карташова О.Ю.

суддів: Коновалової В.А., Лозко Ю.П.

за участю секретаря судового засідання - Долгової В.І.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1

заінтересовані особи - Одеська міська рада, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Клименко Олег Вікторович

на ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 09 березня 2023 року

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Одеська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування фізичної особи на утриманні,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст вимог

У листопаді 2022 року до Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування фізичної особи на утриманні, заінтересована особа - Одеська міська рада, та просила суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без шлюбу - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 з березня 2011 року по теперішній час та факт перебування ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_4 .

В обґрунтування заяви зазначала, що вона проживає разом з ОСОБА_4 з березня 2011 року, як дружина та чоловік без шлюбу, та виховують ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак шлюб між ними не був зареєстрований. ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мають намір одружитися, однак через те, що ОСОБА_4 наразі перебуває в складі Збройних Сил України, така можливість відсутня. За час проживання однією сім`єю, як чоловік та дружина, без шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ведуть спільне господарство, мають спільний сімейний бюджет, займалися благоустроєм будинку: робили ремонт, купували меблі та інші предмети домашнього побуту; крім того всі свята проводять в колі рідних та друзів. Чоловік та жінка спілкуються з батьками та родичами один одного. Крім того, вона має доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якої зазначено - ОСОБА_6 на підставі ст. 135 Сімейного кодексу України, який був записаний зі слів матері, однак такої людини не існує. ОСОБА_4 виховує ОСОБА_5 , як рідну дитину, а вона вважає чоловіка батьком. Між ними склалися теплі сімейні відносини. ОСОБА_4 повністю утримує ОСОБА_5 , що підтверджується квитанціями з відправленням коштів її матері ОСОБА_1 , Довідкою № 125/01-16 від 04.11.2022 року, Довідкою № 225 від 04.11.2022 року, Довідкою № 28 від 04.11.2022 року, Довідкою з КНГІ «Дитяча міська поліклініка № 7» ОМР. ОСОБА_4 має намір в подальшому удочерити ОСОБА_5 , однак наразі через перебування на службі у Збройних Силах України немає такої можливості.

ОСОБА_4 був одружений, однак рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2010 року був розлучений.

28 листопада 2016 року ОСОБА_4 та ОСОБА_1 повінчалися, що підтверджується Свідоцтвом про вінчання та Свідоцтвом № 255 від 04 серпня 2022 року.

16 травня 2022 року ОСОБА_4 нотаріально посвідчив довіреність, якою уповноважив ОСОБА_1 розпоряджатися, належним йому транспортним засобом.

Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібен для встановлення прав та обов`язків обох з подружжя та їх реалізації у повсякденному житті в умовах воєнного стану. Оскільки ОСОБА_4 перебуває на службі у Збройних Силах України, чоловік та жінка не можуть офіційно зареєструвати шлюб, однак мали та мають такий намір в майбутньому, що підтверджується перепискою ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Факт перебування ОСОБА_5 на утриманні ОСОБА_4 потрібен для встановлення прав та обов`язків батька та доньки та їх реалізації у повсякденному житті в умовах воєнного стану та для подальшої реалізації процедури удочеріння ОСОБА_5 ОСОБА_4 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 09 березня 2023 року постановлено заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Одеська міська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу та перебування фізичної особи на утриманні - залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду з позовними вимогами в загальному порядку.

Ухвала суду мотивована тим, що факти, про встановлення яких просить ОСОБА_1 , не підлягають з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки від встановлення фактів, про які просить заявник, в подальшому буде залежати право на отримання грошового забезпечення, тобто вбачається спір про право.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Клименко О.В., подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 09 березня 2023 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що між заявницею ОСОБА_1 та ОСОБА_2 будь-які суперечності, конфлікти, протиборства, спори в силу закону відсутні, адже кожна з цих осіб може, згідно з ч. 7 Постанови КМУ №884 бути членами сім`ї зниклого безвісти ОСОБА_4 й незалежно одна від одної подати заяву про виплату грошового забезпечення за зниклого безвісти, тому зазначені особи не перешкоджають одна одній у реалізації такого права кожної з них, отже в даній справі відсутній спір про право.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу заінтересована особа - ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 09 березня 2023 року без змін.

Зазначив, що ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4 , який зник безвісті з 23.10.2022 року під час бойового зіткнення з супротивником. До часу призову до лав Збройних сил України, ОСОБА_4 був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своєю донькою - ОСОБА_2 та дружиною - ОСОБА_10 .

Стосовно розірвання шлюбу рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2010 року, укладеного між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , то даний шлюб до цього часу є дійсним: у відповідності до положень ст. 115 Сімейного Кодексу України, в редакції на дату ухвалення рішення (20.04.2010 року).

Таким чином, саме офіційна дружина та донька мають право на виплати, які передбачені ч. 6 ст. 9 Закон України від 20.12.1991 року № 2011-ХТІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Пояснення учасників справи

У судовому засіданні ОСОБА_11 представник ОСОБА_1 надала усні пояснення по суті справи, доводи скарги підтримала, зазначивши при цьому, що ухвала суду першої інстанції є помилковою, а також прийнята з порушенням норм процесуального права.

ОСОБА_12 у судовому засіданні надала пояснення, в яких зазначила, що суд першої інстанції правомірно вирішив цей спір, правильно застосувавши норми процесуального права.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_10 (а.с. 76).

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2010 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 розірвано (а.с. 26-27).

Листом Військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2022 року повідомлено ОСОБА_2 , що до військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання адвоката Слаблюка В.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про зупинення будь-яких грошових виплат, належних ОСОБА_4 до отримання рішення у справі № 521/17161/22. Крім того у відповідному листі зазначено, що ОСОБА_4 під час захисту Вітчизни зник безвісти (а.с. 78).

Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № К1-173877-ф/л від 07.11.2022 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_10 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 82).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).

Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить апеляційний суд

Згідно із частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства,в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пунктом 5 частини першої статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян.

Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що за військовослужбовцями, які пропали безвісти в період проходження військової служби, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Грошове забезпечення виплачується таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (осіб з інвалідністю з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам військовослужбовців рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей.

Статтею 1 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» до близьких родичів та членів сім`ї особи, зниклої безвісти за особливих обставин віднесено наступних осіб: чоловіка, дружину, батька, матір, вітчима, мачуху, сина, дочку, пасинка, падчерку, рідного брата, рідну сестру, діда, бабу, прадіда, прабабу, внука, внучку, правнука, правнучку, усиновлювача чи усиновленого, опікуна чи піклувальника, особу, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Залишаючи заяву ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції, встановивши, що у ОСОБА_4 , який зник безвісти під час захисту Вітчизни, є донька ОСОБА_2 яка має право на отримання передбачених статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» виплат, дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку окремого провадження, оскільки вбачається спір про право, а саме, виникнення у заявника права на отримання грошового забезпечення, що є окремим предметом доказування.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги його не спростовують, ухвала постановлена у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Клименко Олег Вікторович,залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду міста Одеси від 09 березня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий О.Ю. Карташов

Судді В.А. Коновалова

Ю.П. Лозко