Номер провадження 2-о/404/288/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2023 року Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванова Н.Ю., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вакуленко О.В., заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування на утриманні

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року адвокат Вакуленко О.В. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з заявою про встановлення факту перебування на утриманні, просив суд встановити факт, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває неповнолітня ОСОБА_3 .

В обґрунтування заяви зазначено, що заявник на даний час перебуває на військовій службі по мобілізації. Він перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 , має двох неповнолітніх дітей ОСОБА_1 , 2023 р.н. та ОСОБА_1 , 2018 р.н. Його дружина має неповнолітню рідну доньку ОСОБА_3 , 2008 р.н. Вказані особи проживають однією сім`єю по АДРЕСА_1 . Мають посвідчення багатодітної сім`ї, відповідно до якого, в якості дітей заявника записані: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 .

Відповідно до рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 травня 2018 року шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було розірвано. Судовим наказом з ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Відповідно до розрахунку Фортечного ВДВС, ОСОБА_6 за період з січня 2018 року по серпень 2023 року аліменти не сплачувались. ОСОБА_2 на даний час не працює та має статус безробітної. Неповнолітня ОСОБА_3 наразі перебуває на утримання ОСОБА_1 .

Зазначено, що встановлення даного факту має юридичне значення для заявника, оскільки даний факт є підставою для звільнення його з військової служби.

Згідно з частинами першою, другою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

За приписами частини сьомої статті 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначений частиною 1статті 315 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення цивільних суб`єктивних прав громадян.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на даний час є мобілізованим та проходить військову службу.

07 червня 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_7 зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу. Після державної реєстрації шлюбу прізвище ОСОБА_7 змінилось на « ОСОБА_8 ».

У шлюбі вони мають двох малолітніх дітей ОСОБА_9 , 2018 року народження та ОСОБА_10 , 2023 року народження.

Крім того, до складу сім`ї заявника входить також неповнолітня дитина від попереднього шлюбу дружини ОСОБА_3 , 2008 року народження.

Родина має статус багатодітної, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 . Проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Із вимог заявника вбачається, що встановлення факту перебування дітей на його утриманні безпосередньо стосується проходження військової служби, зокрема реалізації права на звільнення на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 362/643/21 зазначено, що військова служба є різновидом публічної, тому спори з приводу проходження військової служби, зокрема з приводу соціального захисту військовослужбовців, належать до юрисдикції адміністративних судів.

Тобто встановлення факту перебування дітей на утриманні за своїми правовими наслідками призведе до публічно-правових відносин останнього з державою. У свою чергу, встановлення даного факту не пов`язане з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням.

За своїм предметом та можливими правовими наслідками вимога заявника про встановлення факту перебування на утриманні, пов`язана з публічно-правовими відносинами заявника з державою щодо права на звільнення з військової служби, а саме з проходженням і звільненням з публічної служби (військової служби), тому ця вимога не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

За предметом та можливими правовими наслідками цей потенційний спір може існувати у сфері публічно-правових відносин, а тому підлягає вирішенню у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом КАС України) юрисдикція адміністративних судів поширюється, в тому числі, на публічно-правові спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

З урахуванням викладеного, заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки вирішення цього питання належить до юрисдикції адміністративного суду, і даний факт підлягає доказуванню в межах вирішення адміністративного спору.

За приписом пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 186, 258-261, 352-354 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Вакуленко О.В., заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування на утриманні.

Роз`яснити заявнику право звернутися до суду зі своїми вимогами в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Повний текст ухвали складено 07.12.2023 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда Н. Ю. Іванова