Провадження №2/389/279/23
Ухвала

про залишення позовної заяви без руху

02 червня 2023 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Савельєва О.В., розглянувши позовну заяву представника ОСОБА_1 адвоката Урсаленко Катерини Олександрівни до Знам`янської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

встановив:

Представник ОСОБА_1 адвокат Урсаленко О.М. звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з січня 2000 року по 07 січня 2023 року.

Ознайомившись із заявою, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.175, 177 ЦПК України, а відтак має недоліки, без усунення яких не можливо вирішити питання про відкриття провадження у такій справі.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ч.2 ст.19 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження.

Позовне провадження вид провадження у судовому процесі, у якому розглядається спір двох сторін (позивача та відповідача), який виникає з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Характерною особливістю позовного провадження є формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом, тобто наявність спору про право.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст.4 ЦПК України).

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений ЦПК.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України роз`яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення",( далі ППВСУ №-5), суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно п.2. Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008, №7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

В силу положень цивільного законодавства, спір про право особи, як спадкоємця, має місце тоді, коли є інші спадкоємці, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця у строк, передбачений ст. 1270 ЦК України, 6 (шість) місяців, який починається з часу відкриття спадщини, та не визнають права на спадщину заявника , як спадкоємця відповідної черги.

З позову вбачається, що спадкодавець ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишивши після себе спадкове майно. Відповідачем зазначено Знам`янську територіальну громаду, при цьому, не зазначено чи є інші спадкоємці, що прийняли спадщину після спадкодавця, чи визнають вони право позивача на спадщину.

Вищевказані обставини мають бути зазначені позивачем у поданій позовній заяві, з посиланням на докази, якими вони підтверджуються, оскільки мають суттєве значення для вирішення судом питання про можливість відкриття провадження у справі такої категорії, для з`ясування наявності або відсутності спору про право на спадкове майно спадкодавця, кола спадкоємців та які особи повинні приймати участь у такій справі.

Разом з цим, в контексті розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім`єю, варто врахувати, що особливістю справ окремого провадження є відсутність у них спору про право, тому в цьому порядку може вирішуватися спір про факт, однак не спір про право. В порядку позовного провадження можуть встановлюватися юридичні факти лише за умови, що від встановлення їх наявності або відсутності у подальшому залежить можливість вирішення спору про суб`єктивне право. У випадку, якщо встановлення наявності чи відсутності юридичного факту ніяким чином не впливає на захист права, яке визначено як об`єкт захисту, суд не має права встановлювати юридичний факт у порядку позовного провадження (постанова Верховного Суду від 30 листопада 2020 року у справі № 638/20596/16, провадження № 61-2482св19).

В позовній заяві зазначено, що встановлення даного факту позивачу необхідно для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, однак до заяви не приєднано докази про те, що позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальних дій. Крім того, до заяви не додано доказу того, що інші особи не прийняли або прийняли спадщину після померлого, що впливає на визначення кола заінтересованих осіб, а також на те, чи підлягає вказана заява розгляду в порядку окремого провадження чи позовного (якщо буде наявний спір про право ).

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є конкретні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Суддя звертає увагу на те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, який як і позивач має право на судовий захист, а для реалізації цього права має бути обізнаний з тим, які вимоги до нього заявлені та з яких підстав і якими доказами це підтверджується. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 175 ЦПК, зокрема, те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, оскільки з позовної заяви та доданих до неї документів, не вбачається між сторонам спору про право, суд позбавлений можливості за вказаних обставин вирішити питання про відкриття провадження у справі, а тому приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви без руху та надати час позивачу для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.175, 177, 185, 259, 260 ЦПК України, суддя,

постановив:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 адвоката Урсаленко Катерини Олександрівни до Знам`янської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, залишити без руху і надати позивачу строк для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Попередити позивача про те, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва