Номер провадження: 22-ц/813/2489/23
Головуючий у першій інстанції Свячена Ю.Б.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Сегеди С.М., Дришлюка А.І.,

за участю секретаря Триколіч І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпекс Транс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Будмарин», Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дока Україна Т.О.В.», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хамбер Трейд», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Вікант», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хамбер», Товариства з обмеженою відповідальністю «Крафт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Лайт-Мув», треті особи: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Петровська Олена Володимирівна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Медведенко Галина Валеріївна, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Делі Наталія Георгіївна, Державний реєстратор КП «Агенція державної реєстрації» Сосніна Ганна Валеріївна, Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про переведення прав покупця, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна, визнання договорів недійсними, скасування записів про право власності та про обтяження,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення.

27 липня 2021 року до суду надійшла заява представника товариства з обмеженою відповідальністю «Ханбер», в якій він просить ухвалити додаткове рішення по справі № 947/34765/20, яким розподілити судові витрати по справі між сторонами, а саме; стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ХАНБЕР» судові витрати в загальному розмірі - 25 000,00 гривень.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2021 року заяву представника ТОВ «Ханбер» про ухвалення додаткового рішення щодо здійснення розподілу судових витрат задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ХАНБЕР» судові витрати в розмірі 10 000 гривень,

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване судове рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не в повному обсязі дослідив матеріали справи та дійшов помилкових висновків про задоволення заяви частково, так як недобросовісної поведінки сторони не вбачається.

Сповіщення сторін.

Про судове засідання, призначене на 31 травня 2023 року, сторони були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 05 червня 2023 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, задовольняючи частково заяву про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що зважаючи на конкретні обставини справи, принцип змагальності сторін та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, а саме їх дійсність, необхідність та розумність їх розміру, ураховуючи складність справи та фінансовий стан її учасників, суд погоджується з доводами відповідача щодо понесення Товариством судових витрат на правничу допомогу, суму яких, що підлягає стягненню, визначає в розмірі 10000 грн.

Однак повністю погодитись із такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може з огляду на таке.

Апеляційний судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 січня 2021 року провадження по справі відкрито в порядку загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання на 01 березня 2021 року.

28 січня 2021 року від позивача та 26 лютого 2021 року від представника позивача надійшли заяви про залишення позову без розгляду.

У судове засідання 01 березня 2021 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Від представника відповідача ТОВ «Ханбер» надійшла заява про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 19 квітня 2021 року.

18 березня 2021 року від представника Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради надійшли пояснення, також просить розглядати справу за його відсутності.

У судове засідання 19 квітня 2021 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Від Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Делі Н.Г. та від Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Петровської О.В., представника ТОВ «Крафт» надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. Від представника відповідача ТОВ «Ханбер» надійшла заява про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 22 червня 2021 року.

У судове засідання 22 червня 2021 року учасники справи не з`явились. Від представника ТОВ «Олімпекс Транс» надійшла заява про проведення підготовчого засідання без його участі.

22 червня 2021 року від ОСОБА_1 надійшли чергові заяви про залишення позову без розгляду та розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України).

Частиною п`ятою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частина шоста статті 142 ЦПК України визначає умови, за яких можливе застосування частини п`ятої цієї статті, а саме: сторона, звернувшись із відповідною заявою, має дотриматись вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Згідно з частиною дев`ятою статті 141 цього Кодексу у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм закону, задовольнити клопотання про компенсацію здійснених стороною витрат, пов`язаних з розглядом справи, шляхом покладення витрат на другу сторону повністю чи частково у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд може лише у разі доведення відповідачем, що позивач допустив вчинення необґрунтованих дій чи зловживання процесуальними правами.

На підтвердження необґрунтованих дій або зловживання процесуальними правами відповідач у такому випадку згідно з процесуальним обов`язком доказування повинен довести, а суд установити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача мали місце під час розгляду справи та в чому вони виявлялись, зокрема: чи діяв позивач недобросовісно і пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав протиправну мету ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується.

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Отже, саме по собі подання заяви про залишення позову без розгляду не є необґрунтованими діями позивача, так як це є його диспозитивним правом, передбаченим нормами ЦПК України, яке не містить обмежень в його реалізації.

Крім того, звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, є безумовним доступом до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна дотримуватись моральних засад суспільства. Не допускаються використання цивільних прав з метою неправомірного обмеження конкуренції, зловживання монопольним становищем на ринку, а також недобросовісна конкуренція.

Схожі за змістом висновки викладено у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 148/312/16-ц (провадження № 61-24189св18), від 24 лютого 2022 року у справі № 446/2448/20 (провадження № 61-2739ск22).

Враховуючи вище викладено, колегія суддів дійшла висновку, що матеріали справи не містять доказів зловживання позивачем процесуальними правами або вчинення необґрунтованих дій, а тому у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення необхідно відмовити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2021 року скасувати.

Постановити у справі нове судове рішення.

У задоволенні заяви Товариства обмеженої відповідальності «Ханбер» про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судове рішення виготовлено 05 червня 2023 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: С.М. Сегеда

А.І. Дришлюк