Справа № 553/1163/23
Провадження № 2/553/2272/2023
У Х В А Л А

Іменем України

05.06.2023м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Грошова Н.М., розглянувши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію ,

в с т а н о в и в:

Представник позивача адвокат Черевань Л.С. звернулась до Ленінського районного суду м. Полтави з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 17028,72 грн. за адресою надання послуг: АДРЕСА_1 .

У порядку передбаченому ч. 6 ст. 187 ЦПК України, до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи судом направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.

На адресу суду надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, отримана в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України.

З інформації, яка надана Департаментом з питань реєстрації Полтавської міської ради з реєстру територіальної громади міста Полтави на запит суду, вбачається, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з 21.01.2021 з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

26.05.2023 до Єдиного державного демографічного реєстру судом направлено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, у порядку передбаченому ч. 8 ст. 187 ЦПК України.

З відповіді № 89435 від 26.05.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що за вказаними параметрами особу не знайдено.

При вирішенні питання про відкриття провадження встановлено, що зазначена позовна заява не може бути прийнята до розгляду Ленінським районним судом міста Полтави та підлягає направленню за підсудністю з наступних підстав.

В позовній заяві представник позивача ТОВ «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» зазначає, що позовна заява подана до Ленінського районного суду м. Полтави за виключною підсудністю відповідно до ст. 30 ЦПК України, оскільки нерухоме майно, з приводу якого виник спір, знаходиться на території Подільського району м. Полтави.

Статтею 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Так, за загальним правилом ст. 27 ЦПК України підсудність справ за позовами до фізичних осіб визначається за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або перебування відповідача.

Виняток з даного правила становить альтернативна підсудність (ст. 28 ЦПК України) та виключна підсудність (ст. 30 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Виключну підсудність встановлено, зокрема, для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, тобто спір може стосуватися як правового статусу нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані із нерухомим майном.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах у справі № 460/4286/16-ц від 23.01.2018 та у справі № 640/16548/16-ц від 16.05.2018, до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 Цивільного кодексу України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 Цивільного кодексу України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.04.2019 року (справа № 638/1988/17, провадження № 61-30812св18), правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна, стосуються позовів з приводу будь-яких вимог, пов`язаних з правом особи на нерухоме майно: земельні ділянки, будинки, квартири тощо, зокрема щодо права власності на нерухоме майно, а також щодо речових прав на нерухоме майно, дійсності (недійсності) договорів щодо такого майна або спорів з приводу невиконання стороною договору, об`єктом якого є нерухоме майно. Позов про стягнення заборгованості за надання послуг з утримання нерухомого майна має пред`являтися за місцем знаходження цього майна, за правилами виключної підсудності.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18 зазначила, що виключна підсудність застосовується до тих позовів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

У постанові від 16 лютого 2021 року у справі № 911/2390/18 Велика Палата ВС визначила, що словосполучення «з приводу нерухомого майна» необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередній об`єкт спірних правовідносин.

Так, позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію за період 01.01.2022 по 01.05.2023 в розмірі 17028,72 грн., за адресою надання послуг: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .

З урахуванням заявлених вимог, які пов`язані з нерухомим майном за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на території Шевченківського району м. Полтави та відноситься до територіальної підсудності Октябрського районного суду м. Полтави.

Відтак, виходячи з того, що спір виник з приводу нерухомого майна, для якого цивільним процесуальним законом встановлено виключну підсудність, суд приходить до висновку, що справа підлягає розгляду відповідно до положень статті 30 ЦПК України за місцезнаходженням нерухомого майна.

Враховуючи вищевикладене, судом не встановлено обставин, які б давали можливість розгляду даної справи саме Ленінським районним судом м. Полтави, оскільки дана справа за правилами виключної підсудності підсудна Октябрському районному суду м. Полтави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Отже, з огляду на те, що Ленінський районний суд м. Полтави у даному випадку не є судом встановленим законом, оскільки спір у даній справі стосується нерухомого майна, яке знаходиться на території Шевченківського району міста Полтави за адресою: 36000, м. Полтава, вул. Калинова, буд. 30, вважаю, що справа підлягає направленню за територіальною підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави.

Керуючись ст. ст. 31, 32, 187, 258, 259, 260, 261 ЦПК України, суддя,,

п о с т а н о в и в:

Цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАЕНЕРГОЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію - передати за підсудністю на розгляд Октябрського районного суду м. Полтави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя: Н.М. Грошова