Справа №2-191/11
пр.№ 4-с/464/1/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2023 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючої-судді Бойко О.М.

з участю секретаря судових засідань Кондратенко А.- М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові скаргу ОСОБА_1 про визнання бездіяльності виконавця, визнання протиправними дії виконавця та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

скаржник звернувся до суду із скаргою, у якій просить визнати протиправно бездіяльність головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан Олена Олександрівна та зобов`язати державного виконавця Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О.О. зняти арешт коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк», на який надходить нараховані пенсійні кошти. В подальшому доповнивши вимоги скарги в якій просить визнати протиправними дії Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан Олена Олександрівна щодо списання з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк», а саме пенсійних коштів в сумі 27 414,20 грн. В обґрунтування скарги покликається на те, що 03.08.2012 року Сихівським районним судом м. Львова видано виконавчий лист№ № 2-191/11 про стягнення з неї на користь ВАТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитними договорами та договорами поруки у розмірі 7191693,81 грн. 07.09.2022 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О.О. накладено арешт на її кошти на банківському рахунку № НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк», на який вона одержує пенсію. Як наслідок, було заблоковано отримання ним пенсії, що поставило її у скрутне матеріальне становище. На вищезазначену постанову державного виконавця, 09 вересня 2022 року нею було направлено скаргу до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Проте, станом на 28.10.2022 року жодної відповіді вона не отримала. Вважає, що бездіяльність державного виконавця Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О.О. є протиправною, а оскаржувана постанова про накладення арешту на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «Приватбанк», підлягає скасуванню. В доповненні до скарги, зазначила, що Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О.О., яка будучи обізнаною, що вона звернулась до Сихівського районного суду м.Львова із скаргою та це саме пенсійні кошти, після накладення арешту коштів, які містяться на банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк», 25.11.2022 року списані пенсійні кошти в сумі 27 414,20 грн., хоча 26.03.2022 року набрав чинності Закон України 2129-ІХ від 15.03.2022 року, яким розділ XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» доповнено п. 10-2, згідно із яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації). Пенсія є єдиним доходом , за який вона живе, а тому вважає такі дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О.О. незаконними та протиправним . Просить скаргу задоволити.

Скаржник в судове засідання не з`явився, представник скаржника подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Просить таку задоволити.

Державний виконавець в судове засідання не з`явились, подала суду заяву, в якій просить скаргу розглядати у її відсутності.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що скаргу слід задоволити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебуває виконавче провадження №44912053 про стягнення із заявника в користь ВАТ «Ерсте Банк» заборгованість за кредитними договорами та договорами поруки у розмірі 7191693,81 грн., стягувачем виступає ТзОВ «Консталт Солюшенс».

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О.О. від 07.09.2022 року накладено арешт на грошові кошти заявника, що знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , відкритий на її ім`я у АТ КБ «Приватбанк», на який надходить пенсійні кошти в межах виконавчого провадження №44912053.

Згідно довідки, виданої АТ КБ "ПриватБанк", ОСОБА_1 має в АТ КБ "ПриватБанк" відкритий рахунок № НОМЕР_1 , на який зараховуються кошти у вигляді пенсії, соціальні виплати.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статей 1, 5 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частин першої та другої статті 18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Зокрема виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Питання організації, порядку та умов виконання судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, зокрема звернення стягнення на кошти боржника на рахунках в банках, передбачені як Законом України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, так і Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі - Інструкція).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на інших рахунках боржника, на накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до частин першої-третьої статті56Закону №1404-VIIIдо пункту 7 розділу VIII Інструкції № 512/5 від 02 квітня 2012 року, розпочинаючи арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а згідно із пунктом 1 частини другої статті 59 підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 68 Закону № 1404-VIII стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається: 1) у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, 2) відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, 3)у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів, зокрема аліментів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частинами другою та третьою статті 70 Закону№ 1404-VIII та частиною другою статті 50Закону України " Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " передбачено, що із пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

26.03.2022 року набрав чинності Закон України 2129-ІХ від 15.03.2022 року, яким розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" доповнено п. 10-2, згідно із яким тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України: припиняється звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Таким чином, зі змісту вищевказаних норм права слідує, що арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і являє собою сукупність заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. Водночас, п. 10-2 розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" встановлено тимчасову, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України заборону звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника (крім рішень про стягнення аліментів та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації). При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника таке обмеження не розповсюджується. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Наведене узгоджується із позицією, викладеною у постанові ВП ВС від 20 квітня 2022 року у справі №756/8815/20, провадження №14-218цс21 (п.67, 71).

З постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О.О. від 07.09.2022 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми стягнення -7191693,81 грн. Таким чином, вказана постанова відповідає як вимогам Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII, так і Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, а тому підстав для визнання дій державного виконавця при її винесенні, як і визнання самої постанови незаконною та її скасування суд не вбачає.

Разом з тим із матеріалів справи вбачається, що на грошові кошти, які знаходились на банківському рахунку № НОМЕР_1 , який відкритий на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк», було звернуто стягнення пенсійні кошти в сумі 27 414,20 грн. При цьому державним виконавцем не вжито достатніх заходів для з`ясування статусу та цільового призначення коштів на рахунку, чи відносяться такі кошти (частина із них) до заробітної плати, пенсії та іншого доходу боржника, а тому в силу п. 10-2 розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" такі дії державного виконавця є незаконними і у цій частині скаргу слід задовольнити.

На підставі ст.ст.447-452 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

скаргу задоволити частково.

Визнати дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Тарабан О.О. щодо списання з банківського рахунку № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_1 у АТ КБ «Приватбанк», а саме пенсійних коштів в сумі 27 414,20 грн. в межах виконавчого провадження №44912053 - незаконними.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Головуюча :