Справа № 510/699/22
Провадження № 510/437/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2023 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді Бошкова І.Д.

за участю: секретаря Березенко С.П.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог, про що надав письмову заяву.

Представник позивача на задоволенні позовних вимогах наполягала, просила розглянути справу без її участі та участі позивача, про що надав відповідну заяву.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Ухвалою від 13.10.2023 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 09.11.2023 року о 09:30 годині, про що було повідомлено сторін у справі.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько сторін по справі ОСОБА_3 . За життя йому належало: частина житлового будинку із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 23.08.1995р. Інша частина будинку належала його дружині ОСОБА_4 . Крім того, йому належала земельна ділянка площею 0,0265 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 896235.

На випадок смерті ОСОБА_3 не розпорядився належним йому майном, заповіт не залишив. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом були його діти позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_4 . Ніхто із спадкоємців у встановлений законом строк не звернувся до нотаріусу із заявами про прийняття спадщини, спадкова справа не відкривалась, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18.10.2023р. Проте на момент смерті матері ОСОБА_3 позивач, тобто син спадкодавця проживав разом із померлим, тобто прийняв спадщину у вигляду будинку та земельної ділянки, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Матір сторін також прийняла спадщину, але на неї не претендувала. Відповідач ОСОБА_2 не вчинив жодних дій щодо прийняття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача та відповідача ОСОБА_4 . За життя їй належало: частина житлового будинку із надвірними спорудами АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 23.08.1995р. Крім того, їй належала земельна ділянка площею 0,10 га, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 896234.

На випадок смерті ОСОБА_4 не розпорядилась належним їй майном, заповіт не склала. Тому спадкоємство здійснюється за законом. Спадкоємцями першої черги за законом були його діти позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 . У відповідний 6-місячний строк після смерті спадкодавця, позивач ОСОБА_1 звернувся до нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини. За заявою позивача була відкрита спадкова справа № 302/2021. Відповідач у встановлений законом строк відмовився від спадщини на користь брата позивача по справі. Пізніше, при зверненні позивач до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, йому в цьому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що 21.11.2019р. нотаріусом було винесено вмотивовану постанову про відмову.

Після смерті ОСОБА_4 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на спадкове майно, як на об`єкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, що залишилася після померлої матері та вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження у судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у зв`язку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України (ст.1223 ЦК України).

Згідно із ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батьків. Він прийняв спадщину після смерті батька відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України та не заявив про відмову від неї. Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. Після смерті матері ОСОБА_4 позивач спадщину прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за законом була виражена у його діях щодо звернення з відповідною заявою до нотаріуса.

Таким чином, позивач прийняв спадщину, однак, він не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку із чим в даний час позивач вимушений звернутися до суду із позовом.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за законом та заповітом в порядку ч. 3 ст. 1268 та ч.1ст.1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.12, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1217, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого, ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на:

житловий будинок із надвірними спорудами АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :02:003:0009, розташована в АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

земельну ділянку загальною площею 0,0265 га, кадастровий номер :02:003:0010), яка розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення ведення садівництва.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.Д. Бошков