Справа № 504/3644/21
Номер провадження 2/504/572/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.06.2023смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Жовтан П.В.,

за участю секретаря судових засідань Сокурцової Т.О.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача-адвоката Фомічова І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Проніна О.М. звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що з 17.07.2015р. позивач перебувала у шлюбі із відповідачем. ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася спільна дочка ОСОБА_3 . З лютого 2021р. між позивачем та відповідачем відносини не підтримують, вони стали проживати окремо. Спільна дитина зареєстрована за місцем реєстрації відповідача, але проживає за взаємною згодою сторін за місцем реєстрації позивача та знаходиться на її утриманні. Відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, однак суми, які він перераховував не були фіксованими, а сплачувалися в тому розмірі, в якому вважав за доцільне відповідач. Угода про сплату аліментів між позивачем та відповідачем не укладалась. Відповідач нікому не сплачує аліменти, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться, офіційно працевлаштований у Южному морському порті, отримує регулярну заробітну плату. Тому з метою захисту прав спільної дитини на належне утримання з боку батька, який проживає окремо, ОСОБА_1 просить стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 30 відсотків від заробітку (доходу) батька, але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив, в якому вказав, що немає можливості сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, так як окрім витрат на своє проживання також несе витрати на утримання своєї непрацездатної бабусі ОСОБА_4 , 1940 р.н., з якою він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Так, проживаючи разом із своєю бабусею, він сплачує усі комунальні послуги, а також витрати на лікування, придбання медикаментів та медичні обстеження бабусі. Комунальні послуги він сплачує постійно через термінали самообслуговування та при оплаті послуг за обраною адресою зазвичай автоматично підтягуються відомості власника житлового будинку чи приміщення, тому у квитанціях платником значиться бабусі. Також у вказаних квитанціях наявний номер карти банку, з якої сплачувалися комунальні послуги та яка належить відповідачу. Після фактичного припинення шлюбних відносин, він регулярно здійснював переказ коштів на рахунок позивача на утримання дитини. Таким чином, відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 15 % від заробітку, але не менше ніж один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, що, на його думку, є достатнім для утримання неповнолітньої дитини.

В свою чергу представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Проніна О.М. надала відповідь на відзив, вказавши, що відповідач не надав доказів стосовно свого утримання непрацездатної особи, окрім сумісного проживання. Сплата комунальних платежів, на думку представника позивача, не може розцінюватися як утримання, оскільки відповідач мешкає та зареєстрований з бабусею, отже сплата комунальних послуг є закономірною.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідач перераховує кошти в розмірі, який він вважає за потрібне. Вона в свою чергу є ФОП, наразі доходу немає.

Надалі позивач надала заяву про подальший розгляд справи без її участі.

В судовому засіданні представник відповідача-адвокат Фомічов І.О. підтримав доводи відзиву та пояснив, що раніше відповідач отримував заробітну плату у розмірі приблизно 10 тис. грн. на місяць, однак на даний час він є військовослужбовцем та отримує близько 100 тис. грн. на місяць. Прожитковий мінімум на дитину відповідного віку є меншим, ніж позивач просить стягнути із батька, тому суд, при визначенні розміру аліментів, повинен врахувати, що обов`язок утримувати дитину лежить на обох батьках.

Надалі представник відповідача надав заяву про подальший розгляд справи без його участі та участі відповідача.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 17.07.2015р. між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №119, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Згідно ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Суд звертає увагу, що стягнення аліментів у відсотковому значенні, як того сторони просять у позові та відзиві, не передбачено нормами діючого законодавства, разом із тим, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів дитини, зокрема з метою дотримання права на належне утримання, суд вважає можливим вийти за межі заявлених позовних вимог, та визначити розмір аліментів на утримання дитини в частці від доходу її батька.

Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платників аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.ч.1-3 ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які повинні сплачуватися відповідачем на утримання дитини, суд враховує, що обов`язок по утриманню дитини лежить на обох батьках. Разом із тим, обидві сторони не надали суду жодних доказів на підтвердження свого матеріального стану (довідок щодо отримання доходу за відповідний період, а також підтвердження розміру своїх витрат), враховує вік дитини, працездатний вік позивача і відповідача, встановлений законом розмір прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку.

Суд надає критичну оцінку доводам представника відповідача про те, що на утриманні відповідача перебуває його бабуся ОСОБА_4 , оскільки відповідач мешкає та зареєстрований разом із нею, тому сплата комунальних платежів на підтримання спільного помешкання, не може розцінюватися як утримання бабусі. Документальне підтвердження того, що бабуся відповідача має незадовільний стан здоров`я, а відповідач несе витрати з цього приводу, суду не надано.

За клопотанням представника відповідача, судом було витребувано з АТ КБ «Приватбанк» виписки з банківських рахунків позивача, разом із тим, отримана інформація підтверджує факт періодичного перерахування грошових коштів відповідачем на рахунок позивача, однак не впливає на визначення розміру аліментів на утримання дитини в майбутньому.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 СК України визначено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідач у відзиві вказав, що має можливість сплачувати аліменти у розмірі 15 % від заробітку, але не менше ніж один прожитковий мінімум для дитини відповідного віку.

Максимального розміру аліментів законодавством не встановлено. Разом із тим стягнення аліментів за судовим наказом передбачає можливість стягнути аліменти в сумі не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, стягнути із відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 від усіх видів доходів (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, суд роз`яснює, що відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Згідно ч.1 ст.191 ЦПК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст.81, 180, 182, 183, 191 СК України, ст.ст.2, 12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 від усіх видів доходів (заробітку), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, тобто з 05.10.2021 року до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 включно.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Жовтан П. В.