Провадження № 2/466/795/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі головуючої судді Свірідової В.В.

при секретарі Мошовській М.-О.П.

справа №466/10448/22, 2/466/795/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у спрощеному позовному провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», приватного виконавця Меленчука Володимира Ігоровича про стягнення безпідставно набутих коштів,-

установив:

23.12.2022 ОСОБА_1 пред`явила в суд позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», яке знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького,1, корпус 28, приватного виконавця Меленчука Володимира Ігоровича, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Скляна,11-А, офіс 211, про стягнення безпідставно набутих коштів, в якому просить прийняти позовну заяву до розгляду та відрити провадження по справі; позов задовольнити; стягнути на користь позивача із ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ- КАПІТАЛ» (Код ) кошти в сумі 24562,20 грн. та з приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимира Ігоровича кошти в сумі 2456,22 грн., як безпідставно набутих; стягнути із відповідачів судовий збір; стягнути із ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ КРЕДИТ- КАПІТАЛ» (Код ) витрати на правову допомогу в розмірі 8000грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що позивач дізналась із додатку Дія про те, що відносно неї є відкрито виконавче провадження, відкритому на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Вона та її адвокат Пащук А.І. звернулись до приватного виконавця Меленчук В.І. із адвокатським запит та отримали відповідь від 19.01.2022 року із копією виконавчого напису №18692 від 15.06.2021року та копію кредитного договору на підставі якого було вчинено виконавчий напис.

Фактично із даного часу вона дізналась про те, що приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис за заявою відповідача.

Із виконавчого напису вбачається, що виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору №003-13900-101007 від 10.10.2007 року, укладеного з АТ «Дельта Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків, якого за договором відступлення права вимоги за кредитними договорами №2271/К від 25.06.2020 року є ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Кредитний договір було укладено у простій письмовій формі.

Виконавчий напис вчинено за кредитним договором від 10.10.2007 року із строком кредиту до 10.10.2008року, таким чином виконавчий напис вчинено нотаріусом поза межами трьох років, при цьому нотаріус міг про це дізнатись, враховуючи те, що йому було представлено просту форму кредитного договору та міг нотаріус прочитати умови кредитного договору. В період з 25.06.2020 року по 07.04.2021 року взагалі не можуть бути нараховані відсотки по даному кредитному договору, оскільки такі не передбачені умовами кредитного договору.

Вказаний виконавчий напис було оскаржено в судовому порядку.

Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 09.08.2022 року по справі №465/772/22, яке набрало законної сили, визнано виконавчий напис виданий 15.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за №18692, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення заборгованості в сумі 23 362,43 грн. з ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Дане рішення суду набрало законної сили, тому ми просили приватного виконавця закрити виконавче провадження та припинити всі заходи примусового виконання, в тому числі повернути стягнені кошти.

Виконавче провадження ВП№67999870 відкрите на виконання виконавчого напису виданого 15.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за №18692, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення заборгованості в сумі 23 362,43 грн. з ОСОБА_1

До моменту розгляду справи в суді про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, кошти по виконавчому провадженні ВП№67999870 були стягнені.

Вони звернулись до приватного виконавця із заявою про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку скасування виконавчого документа та просили повернути стягнені кошти.

Від приватного виконавця отримано відповідь про те, що виконавче провадження закінчене на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.07.2022 року, у зв`язку із стягнення коштів. В даній постанові зазначено, що з позивача стягнено заборгованість у розмірі 24 562,20 грн., основну винагороду приватного виконавця 2456,22 грн.

Кошти в сумі 24 562,20 грн. та 2456,22 грн. не повернуті, як безпідставно набуті.

Дані кошти є безпідставно набутими та позивач просить їх повернути.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 26.12.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду (а.с.24).

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на підстави та мотиви викладені в позовній заяві.

Відповідачі представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та приватний виконавець Меленчука Володимира Ігоровича у судове засідання не з`явились, на адресу суду скерували відзив на позовну заяву, в яких просили відмовити у задоволенні позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України).

Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Франківського районного суду м.Львова від 09.08.2022 року по справі № 465/772/22, яке набрало законної сили, визнано виконавчий напис виданий 15.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за №18692, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення заборгованості в сумі 23 362,43 грн. з ОСОБА_1 таким, що не підлягає виконанню.

Дане рішення суду набрало законної сили, тому ми просили приватного виконавця закрити виконавче провадження та припинити всі заходи примусового виконання, в тому числі повернути стягнені кошти.

Виконавче провадження ВП№67999870 відкрите на виконання виконавчого напису виданого 15.06.2021, зареєстрованого в реєстрі за №18692, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною про стягнення заборгованості в сумі 23 362,43 грн. з ОСОБА_1

До моменту розгляду справи в суді про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, кошти по виконавчому провадженні ВП№67999870 були стягнені.

На даний час виконавче провадження закінчене на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.07.2022 року, у зв`язку із стягнення коштів. В даній постанові зазначено, що з позивача стягнено заборгованість у розмірі 24 562,20 грн., основну винагороду приватного виконавця 2456,22 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кошти в сумі 24 562,20 грн. та 2456,22 грн. не повернуті, як безпідставно набуті.

Доказом стягнення коштів є постанова про закінчення виконавчого провадження від 29.07.2022 року по ВП 67999870.

Відповідно до ч. 1 статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов- а) набуття або збереження майна, б) набуття або стеження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України).

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала.

Зазначений правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 16.01.2019, справа №753/15556/15-ц, аналогічний правовий висновок зазначений в постанові КГС ВС від 06.03.2019 року по справі № 910/1531/18.

Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин норм статті 1212 ЦК України викладений Верховним Судом у постанові від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18.

Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 910/3395/19; від 23 квітня 2019 року у справі № 918/47/18, від 01 квітня 2019 року у справі №904/2444/18.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, статтю 1212 ЦК можна застосовувати тільки після того, як правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс/15, від 03 червня 2016 року у справі № 6-100цс15.

Отже, судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 у справі № 910/16664/ 18, від 08 вересня 2021 року справа № 201/6498/20.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була але в подальшому відпала. Зазначений правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі №753/15556/15-ц, у постанові КГС ВС від 06.03.2019 року у справі № 910/1531/18.

Оскільки відпала правова підстава щодо стягнення, а тому приватний виконавець зобов`язаний повернути основну винагороду в розмірі 2456,22грн., як безпідстано набуті кошти.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, оцінивши належним чином зібрані по справі докази кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Ч.1 ст.58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З огляду на викладене, беручи до уваги обставини цієї справи, враховуючи значення справи для позивача, обсяг наданих адвокатом послуг, їх складність та час, необхідний для їх надання, суд приходить до переконання про стягнення з відповідача на користь позивачів витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 8000,00грн., що відповідатиме вимогам розумності та співмірності та підтверджено витягом з договору №011101/22 від 11.01.2022, актом виконаних робіт про надання юридичних послуг, копією квитанції від 23.12.202, копії додатку до договору про надання правової (правничої) допомоги №011101/22 від 11.01.2022

Згідно із ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Як видно із матеріалів справи, позивачі при зверненні до суду сплатила судовий збір у розмірі 992,40грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення судових витрат із відповідачів на користь позивача.

У зв`язку з наведеним, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивачів 8000,00 витрат на правничу допомогу та 992,40грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 82, 83, 89, 95, 141, 247, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 24562,20 (двадцять чотири тисячі п`ятсот шістдесят дві гривні двадцять коп.) як безпідставно набуті.

Стягнути з приватного виконавця Меленчука Володимира Ігоровича на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 2456,22 (дві тисячі чотириста п`ятдесят шість гривень двадцять дві коп.) як безпідставно набуті.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992,40 (дев`ятсот дев`яносто дві гривні сорок коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на користь ОСОБА_1 втрати на правничу допомогу в розмірі 8000,00 (вісім тисяч гривень).

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», місце знаходження за адресою: м. Львів, вул. Смаль-Стоцького,1, корпус 28, ).

Відповідач: приватний виконавець Меленчука Володимира Ігоровича, місце знаходження за адресою: м. Львів, вул. Скляна,11-А, офіс 211.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення апеляційної скарги.

Повний текст рішення складено 19.05.2023.

Суддя В. В. Свірідова