ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 грудня 2023 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/917/23

Головуючий у першій інстанції Деркач О. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1021/23

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шарапової О.Л.

суддів: Євстафіїва О.К., Скрипки А.А.

секретар: Шапко В.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк».

Особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Оскаржується рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 квітня 2023 року, повний текст складено 24.04.2023 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» в якому просив визнати незаконною та недійсною Додаткову угоду до Договору про іпотечний кредит № CNGLG6 від 25.02.2008 року, стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 300 000,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 15 000,00 гривен.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.02.2008 року між ВАТ «ПриватБанк» (на даний час АТ КБ «ПриватБанк») та ним було укладено Договір про іпотечний кредит № CNGLG6. Відповідно до умов Договору від 25.02.2008 року банк зобов`язався надати йому грошові кошти в сумі 201168,00 грн., а він зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути на рахунок № НОМЕР_1 щомісячними рівними частинами в сумі не менше 2679,98 грн. кредит в сумі 201168,00 грн., сплатити нараховані ПАТ КБ «ПриватБанк» відсотки за користування кредитом в розмірі 15,00% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені даним договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту. Кредит надавався строком погашення не пізніше 25.02.2028 року на придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за Договором купівлі-продажу № 739 від 25.02.2008 року, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

У забезпечення виконання боргових зобов`язань між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений Іпотечний договір № CNGLG6 від 25.02.2008 року, згідно з яким він передав в іпотеку трикімнатну квартиру загальною площею 50,5 кв.м, житловою площею 36,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , для забезпечення виконання кредитних зобов`язань.

14.07.2008 року він заповнив без визначення розміру заборгованості, підписав та залишив працівнику Банку наданий бланк Заяви про зміну валюти кредиту та конвертацію залишку заборгованості по Договору від 25.02.2008 року у валюту долари США за курсом процесингу на дату укладення додаткової угоди до договору.

18.08.2008 року між Банком та ним була підписана та укладена Додаткова угода до Договору про іпотечний кредит № CNGLG6 від 25.02.2008 року, яка є розпорядчим документом для її сторін, відповідно до пунктів 1.1, 8.1 якої Банк зобов`язався надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок № НОМЕР_2 на строк з 18 серпня 2008 року по 25 лютого 2028 року включно у вигляді строкового кредиту у розмірі 43937,81 доларів США, з зазначенням цілей та залишком заборгованості за Договором про іпотечний кредит № CNGLG6 від 25.02.2008, що складає 203212,38 грн., та еквівалентно 43937,81 доларів США.

18.08.2008 року між Банком та ним було підписано Заяву № 1 про продаж іноземної валюти. Відповідно до якої він доручив АТ КБ «ПриватБанк» «Перерахувати кошти для продажу (USD 840)» з рахунку № НОМЕР_3 у філії ПриваБанку з МФО 324935 на рахунок класу № НОМЕР_4 з МФО 305299. Продати перераховані грошові кошти (USD 840) за українські гривні. Сума продажу в (USD) 43937,81 дол. США. Договірний (мінімальний) курс продажу (USD/UAH) 4,625. Після продажу грошові кошти в гривні перерахувати на наступні рахунки: - в сумі 203212,38 грн. на транзитний ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , рахунок № НОМЕР_1 в КБ «ПриватБанк» Банку, МФО 305299 з призначенням платежу: «Перерахування коштів за кредитним договором № CNGLG6 від 25.02.2008». Проте, в даній заяві зазначена адреса позивача не відповідає дійсності, а також, адреса місцезнаходження Банку.

Після чого, грошових коштів у національній валюті гривні для купівлі доларів США в необхідному розмірі зі сплатою маржі Банку у позивача вже не вистачало, а узгоджене в п. 4.1 Додаткової угоди від 18.08.2008 право використання зарезервованих доларів США за курсом 4,625 грн за 1 дол. США (із розрахунку 203212,38 / 43937,81 = 4,625) Банк споживачу не надав, тому він почав купувати долари США в натурі за ринковим курсом та сплачувати їх Банку на визначений в п. 8.2 Додаткової угоди рахунок № 3293 з 21.08.2008.

У період з 21.08.2008 до 25.02.2009 сплачені ним грошові кошти в доларах США Банк зараховував на рахунок № НОМЕР_2 . Зміни до двосторонньої Додаткової угоди від 18.08.2008 року не вносилися. У період з 25.02.2009 до 19.06.2015 сплачені ним грошові кошти в доларах США Банк зараховував на рахунок № НОМЕР_6 , тобто після 25.02.2009 Додаткова угода від 18.08.2008 не виконувалася та Банк лише безпідставно отримував його грошові кошти в іноземній валюті доларах США в натурі.

Враховуючи його заяву від 14.07.2008 року про конвертацію залишку заборгованості за кредитним договором в гривні у валюту долари США, Банк відмовився від пропозиції позивача укласти додаткову угоду про зміну залишку заборгованості за Договором від 25.02.2008 в національній валюті гривні на валюту долари США та від 18.08.2008 надав свою пропозицію, якою Договір від 25.02.2008 був укладений в новій редакції.

Зазначає, що укладена 18.08.2008 року між ним та Банком Додаткова угода до Договору про іпотечний кредит № CNGLG6 від 25.02.2008, по суті є іншим правочином та створює інші правовідносини сторін.

Вважає, що відповідач фактично вів його в оману, а також, грубо та систематично порушував його права, використовував заборонені в Україні методи підприємницької діяльності, створював для його важке становище.

У зв`язку з тим, що він не надав Банку жодного розрахункового документу або оформленого касового документу з метою використання грошових коштів в доларах США з рахунку № НОМЕР_2 , то вважає, що Додаткова угода від 18.08.2008 згідно п. 6.1 не набула чинності.

При цьому, у період з 02.04.2009 до 24.10.2014 сплачені ним грошові кошти в доларах США без наявності законного права відповідач зараховував на невідомий позивачеві рахунок № НОМЕР_7 , який за згодою сторін для погашення заборгованості за Додатковою угодою від 18.08.2008 для нього не відкривався.

Такі дії відповідача спричинили йому моральні страждання, які він, позивач, оцінює в 300 000 грн.

Рішенням Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 квітня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ціна позову значно перевищує розмір малозначних справ встановлений п. 5 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, проте суд першої інстанції незаконно розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадженні без виклику сторін.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає хибним висновок суду, що Додаткова угода від 18.08.2008 до Договору про іпотечний кредит від 25.02.2008 є невід`ємною частиною Кредитного договору від 25.02.2008, оскільки Додаткова угода до Договору про іпотечний кредит не має жодного відношення до Кредитного договору.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що суд не дослідив внесені Додатковою угодою зміни до Договору про іпотечний кредит стосовно його зобов`язань сплачувати відповідачу грошові кошти в доларах США за реально надані йому грошові кошти в національній валюті гривнах.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що суд дійшов хибного висновку, про те, що позивач не скористався своїм правом про відкликання своєї згоди протягом чотирнадцяти календарних днів, тому що згідно ЗУ «Про захист прав споживачів», відкликання згоди не розповсюджується на договір про іпотечний кредит забезпечений іпотекою.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що ЧРУ ЗАТ КБ «Приватбанк» від свого імені не мало законного права вносити зміни в укладений між позивачем та відповідачем Договір про іпотечний кредит, оскільки не мало самостійного Дозволу до Ліцензії на проведення операцій з валютними цінностями. Стороною кредитних договорів мають права бути банки, а не їх філії або представництва.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що відповідач не виконав істотної умови порядку укладення Додаткової угоди та не надав позивачу у письмовій формі інформаційний лист про умови кредитування та графік погашення кредиту з визначенням щомісячної заборгованості та щомісячних платежів.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вважає, що відповідач ввів його в омані щодо методу розрахунку узгодженого фіксованого розміру процентів, щодо надання послуги резервування ресурсів за Додатковою угодою, щодо оплати винагороди у розмірі 3% на рік за резервування ресурсів та щодо методу розрахунку цієї винагороди. Відповідач ввів позивача в оману щодо вартості тіла кредиту в доларах США та ціни доларів США на 18.08.2008, запропонувавши надати грошові кошти в доларах США за нижчою ціною, ніж мав можливість це зробити. Також відповідач не вірно вказав загальний розмір заборгованості за Договором про іпотечний кредит.

Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що заява про продаж іноземної валюти № 1 є неналежним доказом, оскільки зазначений у ній номер рахунку в іноземній валюті, з якого позивач доручає перераховувати грошові кошти в доларах США для продажу МВРУ, не відповідає номеру рахунку, на який відповідач, у Додатковій угоді до Договору про іпотечний кредит, зобов`язався перераховувати позивачу кошти для використання на купівлю нерухомості.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що меморіальні ордери та копії виписок з рахунків, в яких відображаються проведені фінансові операції, не мають обов`язкових реквізитів, тому не можуть бути належним доказом.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ «ПриватБанк» - адвокат С.М.Рожко просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 25.02.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CNGLG6 на суму 201168 грн зі сплатою 15% річних, строком погашення не пізніше 25.02.2028 року.

Для виконання даного договору Банк відкрив Позичальникові: рахунок НОМЕР_1 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості за кредитними угодами № CNGLG6 від 25-02-2008 року (а.с. 118 122).

Згідно повідомлення ОСОБА_1 від 14.07.2008 року вбачається, що він звернувся до керівництва бізнесу і Іпотечного кредитування з повідомленням про прийняття рішення зміни валютного кредита по договору про іпотечний кредит № CNGLG6 від 25.02.2008 та просить залишок заборгованості по даному договору в розмірі 203212,38 грн. конвертувати в валюту долари США по курсу процесингу на дату складання додаткової угоди до договору (а.с. 116).

Згідно Заяви № 1 від 18.08.2008 року про продаж іноземної валюти, ОСОБА_1 доручив ПриватБанку продати (USD 840) за українські гривні. Сума продажу в (USD): 43937,81 дол. США. Договірний (мінімальний) курс продажу (USD/UAH) 4,625. Кошти перераховуються (USD) з рахунку № НОМЕР_3 , Банк ПриватБанк. МФО 324935. За реквізитами: Одержувач: ПриватБанк. № Рахунку: 2900. Банк одержувача: ПриватБанк. МФО 305299. Призначення платежу: «Перерахування коштів для продажу (USD)». Дата валютування: 18.08.2008р. (дата зарахування грошових коштів у іноземній валюті на рахунок банку/дата підписання додаткової угоди). Гривні перераховуються на наступні рахунки за реквізитами: - в сумі 203212,38 грн. на транзитний ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_8 , рахунок № НОМЕР_1 в КБ «ПРИВАТБАНК» Банку, МФО 305299, з призначенням платежу: перерахування коштів за кредитним договором № CNGLG6 від 25.02.2008р (а.с. 117).

Згідно Заяви № 2 про продаж іноземної валюти від 18.08.2008, ОСОБА_1 доручив ПриватБанку продати (USD 840) за українські гривні. Сума продажу в (USD): 8762,79 дол. Договірний (мінімальний) курс продажу (USD/UAH) 4,625. Кошти перераховуються (USD) з рахунку № НОМЕР_9 , Банк ПриватБанк. МФО 324935. За реквізитами: Одержувач: ПриватБанк. № Рахунку: 2900. Банк одержувача: ПриватБанк. МФО 305299. Призначення платежу: «Перерахування коштів для продажу (USD)». Дата валютування: 18.08.2008р. (дата зарахування грошових коштів у іноземній валюті на рахунок банку/дата підписання додаткової угоди). Гривні перераховуються на наступні рахунки за реквізитами: - в сумі 40527,89 грн. на транзитний ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_8 , рахунок № НОМЕР_1 в КБ «ПРИВАТБАНК» Банку, МФО 305299, з призначенням платежу: перерахування коштів за кредитним договором № CNGLG6 від 25.02.2008р (а.с. 124).

З Додаткової угоди до Договору про іпотечний кредит № CNGLG6 від 25.02.2008р. вбачається, що 18.08.2008 ПриватБанк та позичальник, уклали додаткову угоду до Договору про іпотечний кредит № CNGLG6 від 25.02.2008 р.

Банк зобов`язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом: перерахування на рахунок № НОМЕР_2 на строк з 18.08.2008р. по 25.02.2028 включно, у вигляді строкового кредиту у розмірі 43937,81 дол. на придбання нерухомості, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 0% від суми виданого кредиту» у момент надання кредиту, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно п.7.2. даного Договору.

Станом на 18.08.2008 року залишок заборгованості по Договору про іпотечний кредит № CNGLG6 від 25.02.2008р. складає 203212,38 грн., що еквівалентно 43937,81 доларів США. Періодом сплати вважати «25» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що, сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в Період сплати Позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п. п. 3.1, 3.3, винагороди розрахованої відповідно до п. п. 1.1., 3.6. цього договору. Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до Графіка погашення кредиту (Додаток № 2), який розраховується згідно залишку заборгованості за кредитом станом на 18.08.2008.

Для виконання даного договору Банк відкрив Позичальникові: рахунок НОМЕР_2 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсотками, винагороді та ін. платежам (а.с. 23 30).

Банк зобов`язується надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом: перерахування на рахунок № НОМЕР_2 на строк з 18.08.2008р. по 25.02.2028 включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 8762,79 дол. США на придбання нерухомості, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагорода за резервування ресурсів у розмірі 3% річних від суми зарезервованих ресурсів, винагорода за проведення додаткового моніторингу, згідно п. 7.2. даного Договору.

Станом на 18.08.2008 року залишок заборгованості по Договору про іпотечний кредит № CNGLG6 від 25.02.2008р. складає 40527,89 грн., що еквівалентно 8762,79 доларів США. Періодом сплати вважати «25» число кожного місяця. Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що, сплачується в момент надання кредиту) здійснюється в наступному порядку: щомісяця в Період сплати Позичальник сплачує відсотки, розраховані відповідно до п. п. 3.1, 3.3, винагороди розрахованої відповідно до п. п. 1.1., 3.6. цього договору. Погашення кредиту провадиться в строки відповідно до Графіка погашення кредиту (Додаток № 2), який розраховується згідно залишку заборгованості за кредитом станом на 18.08.2008.

Для виконання даного договору Банк відкриває Позичальникові: рахунок НОМЕР_2 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсотками, винагороді та ін. платежам (а.с. 125 -132).

Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 21 травня 2018 року, яка залишена без змін постановою Верховного Суду від 17 лютого 2020 року, встановлено, що ОСОБА_1 належним чином зобов`язань за кредитним договором від 25.02.28 року та додатковій угоді від 18 серпня 2018 року не виконував, а тому сума заборгованості підлягає стягненню в примусовому порядку( а.с. 60-88).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У статті 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано доказів, які б доводили факт умисних дій чи умисної бездіяльності банку з метою обману позичальника, тиску та шантажу з боку відповідача з метою укладення спірних додаткових угод та відсутність вільного волевиявлення у позивача на їх укладення, а також доказів, що доводили б заперечування або замовчування банком наявності обставин, які можуть перешкодити вчиненню Додаткової угоди до Договору про іпотечний кредит від 18.08.2008, а також, у зв`язку з чим правовідношення між сторонами підлягають визнанню незаконними.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваній частині як таким, що відповідає приписам законодавства та матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що ціна позову значно перевищує розмір малозначних справ встановлений п. 5 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, проте суд першої інстанції незаконно розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадженні без виклику сторін, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки суд першої інстанції, з урахуванням приписів ч. ч. 2, 4 ст. 274 ЦПК України, вірно визначив, що дана справа може бути розглянута без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами.

Доводи апеляційної скарги про те, що хибним є висновок суду про те, що Додаткова угода від 18.08.2008 до Договору про іпотечний кредит від 25.02.2008 є невід`ємною частиною Кредитного договору від 25.02.2008, оскільки Додаткова угода до Договору про іпотечний кредит не має жодного відношення до Кредитного договору, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки такі доводи спростовуються письмовими доказами по справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що ЧРУ ЗАТ КБ «Приватбанк» від свого імені не мало законного права вносити зміни в укладений між позивачем та відповідачем Договір про іпотечний кредит, оскільки не мало самостійного Дозволу до Ліцензії на проведення операцій з валютними цінностями; стороною кредитних договорів мають права бути банки, а не їх філії або представництва, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки оспорювана додаткова угода підписана уповноваженою банком особою.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки не узгоджуються з письмовими доказами по справі, які були досліджені судом першої інстанції та яким суд першої інстанції надав правильну оцінку.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 квітня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і у може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 07 грудня 2023 року.

Головуюча: Судді: