Справа № 758/2247/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2023 року Подільський районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді: Захарчук С.С.

за участю секретаря Кулак Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про повернення до підготовчого засідання у справі за позовом ОСОБА_3 , який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Департамент з питань реєстрації Київської державної адміністрації, орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Одинадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування рішення про державну реєстрацію,

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває вищезазначена справа.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про повернення до підготовчого засідання у справі.

Обґрунтовуючи заяву зазначала, що повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття необхідне для призначення у справі повторної судової експертизи в справі.

При цьому вказує на те, що висновок експертів від 15.11.2021 року № 648 є необґрунтованим, оскільки суперечить матеріалам справи і сумніви в його правильності - нікуди не зникли й можуть бути процесуально усунуті тільки в результаті проведення повторної судової експертизи в силу ч. 2 ст. 113 ЦПК України.

Одночасно вказує на те, що у цій справі Подільський районний суд м. Києва 24.04.2023 постановляв ухвалу про призначення повторної судової експертизи на підставі ч. 2 ст. 113 ЦПК України. ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду. Постановою Київського апеляційного суду від 27.06.23 ухвалу суду першої інстанції від 24.04.2023 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. Підставою для скасування ухвали суду першої інстанції апеляційний суд зазначив те, що учасники справи клопотання про повторну експертизу не заявляли, а суд самостійно не вправі її призначати. Відповідач ОСОБА_1 , а також треті особи - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вважають постанову апеляційного суду незаконною та необґрунтованою, прийнятою із неправильним застосуванням та порушенням норм процесуального права, й тому оскаржили її у касаційному порядку. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.08.2023 у відкритті касаційного провадження в справі за цією касаційною скаргою відмовлено з тих підстав, що постанова Київського апеляційного суду від 27.06.2023 не підлягає оскарженню в касаційному порядку (п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України).

Посилаючись на необхідність вирішення питання про призначення у справі повторної експерти, просила клопотання задовольнити.

У судовому засідання заявник підтримала клопотання з викладених у ньому підстав та просила клопотання задовольнити.

Позивач та його представник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, вказавши на те, що повернення до стадії підготовчого судового засідання є недоцільним.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 27.03.2018 було відкрито провадження у справі та ухвалено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.

Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 13.05.2021 у справі було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Київському міському центру судово-психіатричної експертизи (м. Київ, вул. Кирилівська, 103-а).

На вирішення посмертної судово-психіатричної експертизи було поставлено наступне питання: чи здатним був ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за своїм психічним станом під час укладення 07.03.2013 договору купівлі-продажу квартири з ОСОБА_1 , усвідомлювати значення своїх дій та чи міг він при цьому керувати своїми діями?

На виконання вимог зазначеної ухвали Київським міським центром судово-психіатричної експертизи надіслано висновок від 15.11.2021 № 648, складеного експертами: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , відповідно до якого ОСОБА_7 на час укладення ним договору купівлі-продажу квартири від 07.03.2013 страждав на хронічний психічний розлад у вигляді органічного ураження головного мозку травматично-судинного ґенезу з вираженим психоорганічним синдромом і за своїм психічним станом не усвідомлював значення своїх дій та не міг ними керувати.

Відповідно до ухвали Подільського районного суду м. Києва від 30.06.2022 підготовче судове засідання було закрито та призначено розгляд справи по суті.

Обґрунтовуючи необхідність повернення до стадії підготовчого провадження після його закриття, заявник вказувала, що таке повернення необхідне для вирішення питання про призначення у справі повторної судової експертизи в справі, оскільки висновок експертів від 15.11.2021 року № 648 є необґрунтованим, оскільки суперечить матеріалам справи і сумніви в його правильності можуть бути процесуально усунуті тільки в результаті проведення повторної судової експертизи в силу ч. 2 ст. 113 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 3 ЦПК України суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Водночас ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Рішення Європейського суду з прав людини у справах Ейрі проти Ірландії та Станєв проти Болгарії. Ця гарантія є «одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції» (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Претто та інші проти Італії).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клінік дез Акація та інші проти Франції» вказано, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

Відповідно до ст. 11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973 Президії Верховної Ради Української РСР кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Також, у Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість. Зокрема, він повинен володіти повноваженнями «proprio motu», щоб вимагати від сторін пред`явлення таких роз`яснень, які можуть бути необхідними; вимагати від сторін особистої явки, піднімати питання права; вимагати показань свідків, принаймні в тих випадках, коли мова йде не тільки про інтереси сторін, що беруть участь у справі, тощо. Такі повноваження повинні здійснюватися в межах предмета розгляду.

Згідно з вимогами ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання та з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Приписами п. п. 8, 10 ч. 2 ст. 197 ЦПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста, вирішує заяви та клопотання учасників справи.

На думку Верховного Суду, стадія підготовчого провадження з огляду на її мету є не формальною, а реальною запорукою здійснення ефективного правосуддя на стадії розгляду справи по суті, тож належне та добросовісне ставлення до стадії підготовчого провадження як з боку суду, так і з боку всіх учасників справи, є таким, що у повній мірі відповідає засадам справедливого правосуддя.

Такі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 03.04.2019 у справі № 913/317/18, від 03.10.2019 у справі № 902/271/18.

Таким чином, з метою дотримання основних засад цивільного судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, та вирішення питання щодо призначення повторної судової експертизи, суд дійшов висновку щодо необхідності повернення у підготовче провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 197, 353. 354 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Перейти зі стадії розгляду справи по суті у справі за позовом ОСОБА_3 , який діє в інтересах недієздатного ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Войнарська Ірина Анатоліївна, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Департамент з питань реєстрації Київської державної адміністрації, орган опіки та піклування Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, Одинадцята Київська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири, скасування рішення про державну реєстрацію, до стадії підготовчого провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя С.С. Захарчук