Справа №442/1546/23
Провадження №2/442/502/2023
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої - судді Грицай М.М.,
секретар судового засідання Антоненко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє представник адвокат Ловінська Світлана Степанівна, до ОСОБА_2 , про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -
У судове засідання позивач не з`явилась, однак подала суду заяву, в якій вказала, що просить провести розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує.
Відповідач у судове засідання також не з`явився, причин неявки не повідомив, відзив на позов не подав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений продату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку задоволити позов, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.07.2012 у справі № 1306/5361/2012 позов задоволено частково, вирішено стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 572,00 грн. щомісячно, починаючи з 14.06.2012 і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно із роз`ясненнями викладеними у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісяця і несвоєчасна сплата яких передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Оскільки неустойка у виді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов`язань, які виникають у боржника щомісяця, то й пеня має триваючий характер і обчислюється за прострочення кожного зобов`язання окремо.
Отже, з урахуванням правої природи пені як дієвого стимулу належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.
При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.
Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.
Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць).
Саме такою правовою позицією керувався Верховний Суд України у своїй постанові від 16.03.2016 по справі № 6-300цс16.
У постанові від 25.04.2018 по справі №572/1762/15-ц Верховний Суд зазначає, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першоїстатті 196 СК Українипені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати останнім аліментів на утримання дитини та з відповідача на її користь слід стягнути неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, передбачену ст.196 СК України.
У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених нею судових витрат суд зазначає наступне.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
Згідно з положенням пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.
07.03.2023 між адвокатом Ловінською С.С. та позивачем ОСОБА_1 укладено договір про надання правових послуг адвоката №10/23 від 07.03.2023, відповідно до якого клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання, зокрема, по наданню правової допомоги на представництво інтересів клієнта у всіх судах всіх інстанцій з усіма правами сторони в процесі, передбачених ст.ст. 43, 49 ЦПК України; надавати клієнтові юридичну допомогу з правового обгрунтування позиції, розробки документів і підготовки матеріалів, що йому необхідні для захисту своїх інтересів та інше.
Відповідно до ч. 2.1 договору оплата за надані послуги проводиться за домовленістю сторін, що може бути оформлено додатком до договору або шляхом погодження рахунку чи підписанням акту виконаних робіт і проводиться у готівковій або безготівковій формі.
Додатком №1 до договору про надання правових послуг адвоката, укладений з ОСОБА_1 про надання правових послуг адвоката №10/23 від 07.03.2023 визначений порядок оплати послуг адвоката, а саме: за вивчення матеріалів справи, надання консультацій, відпрацювання тактики захисту, збір доказів у справі та підготовку позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів витрати становлять в розмірі 3500,00 грн.
Згідно акту виконаних робіт до договору та додатку №1 про надання правових послуг адвоката Ловінською С.С., укладений з ОСОБА_1 про надання правових послуг адвоката №10/23 від 07.03.2023 всього виконано робіт (вивчення матеріалів справи, надання консультацій, відпрацювання тактики захисту, збір доказів у справі, підготовку позовної заяви у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) у зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів) адвокатом ОСОБА_4 на суму 3500 грн.
Як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордера №10/23 від 07.03.2023 ОСОБА_4 на підставі наданих нею послуг як адвоката згідно акту виконаних робіт від 07.03.2023 прийнято від ОСОБА_1 3500,00 грн.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 10.08.2022 у справі №711/1783/20 вказав, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Таким чином, зважаючи на те, що позивачем надано документальне підтвердження всіх понесених витрат на професійну правничу допомогу у порядку встановленому цивільно-процесуальним законодавством, відповідачем не заявлено клопотання про зменшення таких витрат у зв`язку з їх неспівмірністю, а також враховуючи те, що суд не вправі втручатися у дані правовідносини, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 3500 грн.
Також, відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.
Тому, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача в рахунок держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.
Керуючись ст. ст. 7, 12, 17, 18, 76, 141, 259, 263-265 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3500,00 (три тисячі п`ятсот) гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 05.06.2023.

Суддя М.М. Грицай