Тарутинський районний суд Одеської області
Справа № 514/1270/23
Провадження по справі № 2/514/330/23
05 грудня 2023 року смт Тарутине
Тарутинський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Кравченко П.А.,
при секретарі - Мельниченко Н.М.,
розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.
Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ОСОБА_2 , який на момент смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 є його донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в установленому законом порядку прийняла спадщину після смерті батька, так як на час смерті ОСОБА_2 , фактично проживала з ним без реєстрації місця проживання по АДРЕСА_1 , оскільки її батько був похилого віку та потребував постійного стороннього догляду, проте юридично спадщини не оформила, оскільки в заповіті її прізвище записано ОСОБА_3 , а у паспорті « ОСОБА_3 ». 20.10.2022 року Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва заяву ОСОБА_1 про встановлення належності правовстановлюючого документу задоволено та встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповіту, що посвідчений секретарем виконкому Веселодолинської сільської ради Балабан М.В. та зареєстрований в реєстрі за №8, яким ОСОБА_2 заповів на випадок своєї смерті земельну ділянку площею 1.40 га, розташовану на території Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області на масиві № НОМЕР_1 ділянки № НОМЕР_2 . Після отримання вищевказаного рішення суду з метою оформлення спадкових справ позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Тарутинського районного нотаріального округу Бєлоброва П.П., але їй в усній формі було відмовлено, оскільки відступній оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 1.40 га, а наявна тільки копія Державного акту на право власності на земельну ділянку, яка отримана позивачем у Тарутинському районному відділі земельних ресурсів, та було рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом, що й змусило позивача звернутися до суду з даним позовом.
24.08.2023 року ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.
04.10.2023 року ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
01.11.2023 року ухвалою Тарутинського районного суду Одеської області витребувано у приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Бєлоброва П.П. копію спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На виконання ухвали приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Бєлобровим П.П. надано відповідь, що після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилася.
Позивач в судове засідання не з`явилася, на розгляд суду від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. Позов підтримує в повному обсязі.
В судове засідання представник Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області не з`явився, про дату, час та місце був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного листа.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №361315, виданого 20 липня 2005 року на підставі рішення органу державної влади або органу місцевого самоврядування, договору купівлі-продажу розпорядження Тарутинської райдержадміністрації від 14 січня 2004 року № 06/А-2004 належала земельна ділянка площею 1.40 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області (а.с.12).
02 лютого 2007 року ОСОБА_2 склав заповіт, зареєстрований в реєстрі за №8, відповідно до якого на випадок його смерті робить таке розпорядження: земельну ділянку площею 1.40 га (один гектар сорок сотих) га, розташовану на території Веселодолинської сільської ради Тарутинського району, Одеської області в масиві № НОМЕР_1 (один) ділянка № НОМЕР_2 (вісімдесят), яка належить йому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №361315 виданого Тарутинською районною державною адміністрацією 20 липня 2005 року, та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 162 заповідає: ОСОБА_5 (а.с.10).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.9).
Позивачка ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_2 .
Згідно довідки № 269 від 06.09.2022 року Веселидолинського старостинського округу Бородінської селищної ради ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , був зареєстрований та проживав на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 . На час смерті з померлим ОСОБА_2 фактично проживала, без відповідної реєстрації місця проживання донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснювала догляд і вела спільний побут та здійснювала за ним необхідний догляд і вела спільний побут та здійснила поховання. Заповіт від імені гр. ОСОБА_2 посвідченого секретарем виконкому Веселодолинської сільської ради не змінено та не відмінено (а.с.11).
20.10.2022 року Рішенням Ленінського районного суду міста Миколаєва заяву ОСОБА_1 про встановлення належності правовстановлюючого документу задоволено та встановлено факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заповіту, що посвідчений секретарем виконкому Веселодолинської сільської ради Балабан М.В. та зареєстрований в реєстрі за №8, яким ОСОБА_2 заповів на випадок своєї смерті земельну ділянку площею 1.40 га, розташовану на території Веселодолинської сільської ради Тарутинського району Одеської області на масиві № НОМЕР_1 ділянки № НОМЕР_2 (14-16).
Згідно відповіді приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Бєлоброва П.П. надано відповідь, що після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилася (а.с.46).
Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з частинами першою, другою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
За змістом статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (в яких передбачені перша, друга, третя, четверта та п`ята черги спадкування за законом).
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Відповідно до положень ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ч.1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Главою 89 Цивільного кодексу України, визначений чіткий порядок оформлення спадщини.
За змістом статтей 1296,1297,1298 Цивільного кодексу України, спадкоємець який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.
Тобто, згідно вищевказаного порядку, позивач повинен звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, і лише після обґрунтованої відмови нотаріуса, спадковий спір вирішується в судовому порядку.
Пункт 23 Постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» зазначає про обов`язкову необхідність отримання позивачем відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину до звернення до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування.
Необхідність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування до звернення з позовом до суду обумовлена як необхідністю використання усіх засобів досудового врегулювання спадкового спору, так і тими обставинами, що нотаріус після заведення спадкової справи повинен отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та обов`язково з`ясувати наявність спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України і, в разі їх наявності, залучити їх до спадкової справи.
Суд, розглядаючи справу, не вправі підміняти собою інші органи, до компетенції яких віднесено здійснення певних дій і видача документів, зокрема не вправі перебирати на себе повноваження і функції нотаріуса по видачі свідоцтва про право на спадщину щодо конкретного майна у разі відсутності будь-якого спору з цього приводу.
Як було встановлено судом, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася, що свідчить про те, що позивач не зверталася з відповідною заявою до нотаріуса про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину. Матеріали справи не містять відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії оформленої постановою відповідно до ЗУ «Про нотаріат». Крім того, позивач у заяві посилається на те, що в неї відсутній оригінал документу, а саме Державний акт на право власності на земельну ділянку оформленого на ім`я спадкодавця ОСОБА_2 .
Разом з тим, до матеріалів справи додано копію Державного акту на право власності на земельну ділянку з відміткою згідно з оригіналом.
Згідно ч.1,3 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.264, 265, 352, 354 ЦПК України, суд,
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бородінської селищної ради Болградського району Одеської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Одеського апеляційного суду через Тарутинський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя П.А. Кравченко