"23" травня 2023 р. Справа № 363/229/22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Несин Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгороді в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі: Вишгородської районної державної адміністрації до Вишгородської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство» про визнання незаконним та скасування рішення, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Вишгородської окружної прокуратури звернувся до суду з позовною заявою про усунення перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, які розташовані в межах міста Вишгород Вишгородського району Київської області, шляхом визнання незаконним та скасування рішення Вишгородської міської ради від 25.06.2010 року №34/43 в частині щодо передання безоплатно у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва у садовому товаристві «Дніпро-8»; усунення перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісового фонду, яка розташована в межах міста Вишгород Вишгородського району Київської області, шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №57246560 від 23.03.2021 року, з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :38:095:0174; усунення перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісового фонду, яка розташована в межах міста Вишгород Вишгородського району Київської області, шляхом їх повернення на користь держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації з незаконного володіння: ОСОБА_2 1/2 земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :38:095:0174; ОСОБА_3 1/2 земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :38:095:0174.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор посилається на те, що під час вивчення законності відведення у власність громадянам земельних ділянок на території Вишгородського району Київської області встановлено, що рішенням Вишгородської міської ради від 25.06.2010 року №34/43 передано безоплатно у власність земельну ділянку ОСОБА_1 для ведення садівництва у садовому товаристві «Дніпро-8». На підставі вказаного рішення Вишгородської міської ради ОСОБА_1 отримала державний акт серії ЯЛ №329871 на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :38:095:0174 для ведення садівництва, розташована в садовому товаристві «Дніпро-8» на території Вишгородської міської ради Київської області.

22.12.2010 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за №3007, ОСОБА_1 продала належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :38:095:0174 ОСОБА_4 . На підставі вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_4 отримала державний акт серії ЯЛ №397560 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :38:095:0174.

05.10.2011 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за №3055, ОСОБА_4 продала належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :38:095:0174 ОСОБА_5 . На підставі вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_5 отримав державний акт серії ЯМ №077140 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :38:095:0174.

Після смерті ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2021 року зареєстрованого в реєстрі за №50 та за №52, дочка ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали у власність по 1/2 частині, за кожною, земельної ділянки з кадастровим номером :38:095:0174.

Згідно інформації наданої Українським державним проектним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект» листом №438 від 03.12.2020 року та наданих ним фрагментів публічної кадастрової карти України, межі земельної ділянки з кадастровим номером :38:095:0174, повністю накладаються на землі лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні ДП «Вищедубечанське лісове господарство», а саме на 892 квартал Хотянівського лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство» відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2014 року, та на 166 квартал Старосільського лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство» відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2003 року.

Відповідно до проекту організації та розвитку лісового господарства ДП «Вищедубечанське лісове господарство» 2015 року, земельна ділянка, яка передана у власність ОСОБА_1 на підставі рішення Вишгородської міської ради №34/43 від 25.06.2010 року є земельною ділянкою лісогосподарського призначення.

Крім того, право постійного користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» лісами площею 12 га підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування 2015 року, згідно з якими спірна лісова ділянка відносилась до земель лісогосподарського призначення.

За інформацією ДП «Вищедубечанське лісове господарство» №06-46/529 від 11.12.2020 року земельна ділянка з кадастровим номером :38:095:0174, накладається на землі державного лісового фонду, право постійного користування якими посвідчується матеріалами лісовпорядкування, розробленими та затвердженими в 1993 року при проведенні базового лісовпорядкування. Право постійного користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» на спірну земельну ділянку не припинялось в установленому законом порядку, підприємство згоди на їх вилучення, передачу у власність чи в оренду не надавало, та не повідомлялось про прийняття будь-яких рішень стосовно земельних ділянок чи зміну їх цільового призначення.

Таким чином, Вишгородська міська рада не мала повноважень на вилучення і розпорядження земельною ділянкою державної власності лісогосподарського призначення площею 0,12 га в межах населеного пункту, яка перебуває у постійному користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство».

04.02.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

28.11.2022 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 23.05.2023 року прокурор не з`явився, до суду подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказах не заперечує.

Представник відповідача Вишгородської міської ради, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Крім того, представник відповідача не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Заяв, клопотань про відкладення розгляду до суду не надходило. Крім того, відповідачі не скористались своїм правом та не подали до суду відзив на позовну заяву.

Представник третьої особи ДП «Вищедубечанське лісове господарство» в судове засідання не з`явився, до суду подала письмові пояснення відповідно до яких, представник зазначила, що рішенням Вишгородської міської ради від 25.06.2010 року №34/43 передано безоплатно у власність земельну ділянку ОСОБА_1 для ведення садівництва у садовому товаристві «Дніпро-8». На підставі вказаного рішення ОСОБА_1 отримала державний акт серії ЯЛ №329871 на право власності на земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером 221810100:38:095:0174 для ведення садівництва розташована в садовому товаристві «Дніпро-8» на території Вишгородської міської ради Київської області. В подальшому, ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.12.2010року, зареєстрованого в реєстрі за №3007, продала належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :38:095:0174 ОСОБА_4 . На підставі вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_4 отримала державний акт серії ЯЛ №397560 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :38:095:0174. 05.10.2011 року ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за №3055, продала належну їй земельну ділянку з кадастровим номером :38:095:0174 ОСОБА_5 . На підставі вказаного договору купівлі-продажу ОСОБА_5 отримав державний акт серії ЯМ №077140 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :38:095:0174. Після смерті ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2021 року зареєстрованого в реєстрі за №50 його дочка ОСОБА_2 отримала у власність 1/2 земельної ділянки з кадастровим №:38:095:0174. Також його дочка ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.03.2021 року зареєстрованого в реєстрі за №52 отримала у власність 1/2 земельної ділянки з кадастровим № :38:095:0174. Аналізом додержання вимог земельного законодавства установлено, що рішення Вишгородської міської ради №34/43 від 25.06.2010 року в частині щодо передачі безоплатно у власність земельної ділянки ОСОБА_1 є незаконним, оскільки земельну ділянку передано у власність без вилучення з постійного користувача та за відсутності згоди землекористувача ДП «Вищедубечанське лісове господарство». Крім того, подала до суду клопотання про розгляд справи у відсутність представника ДП «Вищедубечанське лісове господарство».

Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Рішенням Вишгородської міської ради Київської області від 25.06.2010 року №34/43 «Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадянам», передано безкоштовно у приватну власність земельні ділянки в межах Вишгородської міської ради, ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва у садовому товаристві «дніпро-8».

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №329871, на підставі рішення Вишгородської міської ради 34 сесії 5 скликання №34/43 від 25.06.2010 року, ОСОБА_1 отримала у власність земельну ділянку площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, цільове призначення для ведення садівництва.

Як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №397560, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №3007 від 22.12.2010 року, ОСОБА_4 набула у власність земельну ділянку площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, цільове призначення для ведення садівництва.

Крім того, як вбачається з копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯМ №077140, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №3055 від 05.10.2011 року, ОСОБА_5 набув у власність земельну ділянку площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, цільове призначення для ведення садівництва.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як спадкоємці майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримали у власність по 1/2 частині, за кожною, земельної ділянки площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, цільове призначення для ведення садівництва.

Разом з тим, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровано право спільної часткової власності, по 1/2 частці за кожною, на земельну ділянку площею 0,1200 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, цільове призначення для ведення садівництва.

Згідно до листа №438 від 03.12.2020 року Українського державного проектного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект», та наданих останнім фрагментів публічної кадастрової карти України межі земельної ділянки з кадастровим номером :38:095:0174 повністю накладаються на землі лісогосподарського призначення, які перебувають в постійному користуванні ДП «Вищедубечанськелісовне господарство», а саме на 892 квартал Хотянівського лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство» відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2014 року, та на 166 квартал Старосільського лісництва ДП «Вищедубечанське лісове господарство» відповідно до матеріалів лісовпорядкування 2003 року.

Відповідно до листа №06-46/529 від 11.12.2020 року ДП «Вищедубечанське лісове господарство», земельна ділянка з кадастровим номером :38:095:0174, накладається на землі державного лісового фонду, право постійного користування якими посвідчується матеріалами лісовпорядкування, розробленими та затвердженими в 1993 року при проведенні базового лісовпорядкування.

Згідно листа №04-48/896 від 03.06.2021 року Київського обласного та по м. Києву Управління лісового та мисливського господарства вбачається, що Управління не надавало погодження на вилучення та зміну цільового призначення земельної ділянки з кадастровим номером :38:095:0174.

Відповідно до статті 55 Земельного кодексу України встановлено, що до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства.

Згідно до ст.84 Земельного кодексу України, у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону. До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать землі лісогосподарського призначення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2, 3 стаття 56 Земельного кодексу України, громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для заліснення.

Інших випадків, які б передбачали надання у приватну власність земель лісогосподарського призначення, законодавство не містить.

Згідно до ст.57 Земельного кодексу України, земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.

Статтею 7 Лісового кодексу України визначено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Частиною 1 статті 118 Земельного кодексу України встановлено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно до ч.1. ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

З огляду на викладене та враховуючи, що спірна земельна ділянка відноситься до земель державної власності, а не комунальної, рішення Вишгородської міської ради №34/43 від 25.06.2010 року прийняте з перевищенням наданих законом повноважень та всупереч пункту ґ частини 4 статті 84 та частини 2 статті 56 Земельного кодексу України.

Отже, Вишгородська міська рада не мала повноважень на вилучення та розпорядження земельною ділянкою державної власності лісогосподарського призначення площею 0,12 га, кадастровий номер :38:095:0174, в межах населеного пункту, яка перебуває у постійному користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство».

Згідно до ч.5 ст.116 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини; ж) передача приватному партнеру, концесіонеру нерухомого майна, розміщеного на земельній ділянці, що перебуває в користуванні державного або комунального підприємства та є об`єктом державно-приватного партнерства або об`єктом концесії.

Статтею 142 Земельного кодексу України передбачений порядок добровільної відмови від права власності або права постійного користування земельною ділянкою.

Порядок вилучення земельних ділянок врегульовано статтею 149 Земельного кодексу України, відповідно до якої земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Однак, за інформацією ДП «Вищедубечанське лісове господарство» № 06-46/529 від 11.12.2020 року встановлено, що останнє згоди на вилучення чи припинення права постійного користування вказаною земельною ділянкою не надавало.

Таким чином, рішення Вишгородської міської ради від 25.06.2010 року №34/43 в частині щодо передання у власність спірної земельної ділянки, та яким змінено її цільове призначення без згоди землекористувача, прийнятий всупереч вимогам Земельного кодексу України.

Згідно до статей 18, 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, які мають особливий правовий режим.

Однак, рішенням Вишгородської міської ради порушено порядок зміни цільового призначення земель, оскільки така зміна проведена всупереч вимог Земельного кодексу України та за відсутності згоди органу лісового господарства.

Використанню лісогосподарських земель за їх цільовим призначенням законодавство надає пріоритет: складовою охорони земель є захист лісових земель та чагарників від необґрунтованого їх вилучення для інших потреб (пункт «б» частини першої статті 164 ЗК України).

Стаття 57 Лісового кодексу України, визначає вимоги щодо порядку та умов зміни цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства.

Відповідно до частини першої цієї статті (в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) зміна цільового призначення земельних лісових ділянок з метою їх використання в цілях, не пов`язаних з веденням лісового господарства, провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земельних ділянок у власність або надання у постійне користування відповідно до Земельного кодексу України.

При цьому, згідно до ч.3 ст.57 Лісового кодексу України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин), зміна цільового призначення земельних лісових ділянок здійснюється за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, територіальними органами центральних органів виконавчої влади з питань лісового господарства та охорони навколишнього природного середовища.

Згідно до ч.3 ст.20 Земельного кодексу України, зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Отже, процедура вилучення земельних лісових ділянок, а також зміна їх цільового призначення потребує обов`язкового погодженням органу з питань лісового господарства.

Відповідно до статті 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права.

На даний час спірна земельна ділянка у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як наслідок Вишгородська районна державна адміністрація позбавлена можливості користуватись і розпоряджатись спірною земельною ділянкою комунальної власності.

Згідно ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Поряд з цим, ч.2 ст.373 ЦК України, передбачає, що право власності па землю гарантується Конституцією України, а право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону.

Стаття 153 Земельного кодексу України визначає, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст.14 Конституції України, право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно ст.78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками; право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них; земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України, право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року. Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами, міжнародного права.

Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном юридичної особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність.

Отже, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про усунення перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, які розташовані в межах міста Вишгород Вишгородського району Київської області, шляхом визнання незаконним та скасування рішення Вишгородської міської ради від 25.06.2010 року №34/43 в частині щодо передання безоплатно у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва у садовому товаристві «Дніпро-8»; усунення перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісового фонду, яка розташована в межах міста Вишгород Вишгородського району Київської області, шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №57246560 від 23.03.2021 року з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :38:095:0174; усунення перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісового фонду, яка розташована в межах міста Вишгород Вишгородського району Київської області, шляхом їх повернення на користь держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації з незаконного володіння: ОСОБА_2 1/2 частини земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :38:095:0174, ОСОБА_3 1/2 частини земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :38:095:0174 підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Тому з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 316, 317, 391 ЦК України, статтями 4, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, які розташовані в межах міста Вишгород Вишгородського району Київської області, шляхом визнання незаконним та скасування рішення Вишгородської міської ради від 25.06.2010 року №34/43 в частині щодо передання безоплатно у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,12 га для ведення садівництва у садовому товаристві «Дніпро-8».

Усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісового фонду, яка розташована в межах міста Вишгород Вишгородського району Київської області, шляхом скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №57246560 від 23.03.2021 року з одночасним припиненням права приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером :38:095:0174.

Усунути перешкоди у здійсненні Вишгородською районною державною адміністрацією права користування та розпорядження земельною ділянкою лісового фонду, яка розташована в межах міста Вишгород Вишгородського району Київської області, шляхом їх повернення на користь держави в особі Вишгородської районної державної адміністрації з незаконного володіння: ОСОБА_2 1/2 частини земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :38:095:0174, ОСОБА_3 1/2 частини земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером :38:095:0174.

Стягнути з Вишгородської міської ради на користь Київської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 702,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Київської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 702,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Київської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 702,50 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Київської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 702,50 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: керівник Вишгородської окружної прокуратури (, 07301, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Кургузова, 5);

Вишгородська районна державна адміністрація (, 07300, Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1)

Відповідач: Вишгородська міська рада (, 07300, Київська область, м. Вишгород, пл. Шевченка, 1);

ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 );

ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_3 ).

Третя особа: Державне підприємство «Вищедубечанське лісове господарство» (, 07342, Київська область, Вишгородський район, с. Пірнове, вул. Київська, 1-А).

Суддя О.Д. Рудюк