Справа №203/4106/23
Провадження №2/0203/1292/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Гапоновій К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права на спадщину в порядку спадкування за заповітом,

у с т а н о в и в:

1. 28 липня 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до Дніпровської міської ради про визнання права на спадщину в порядку спадкування за заповітом. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що тітці позивача, ОСОБА_2 , належала квартира АДРЕСА_1 . За життя остання склала на користь позивача заповіт. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Інших спадкоємців майна померлої немає. Рішенням суду позивачеві було визначено додатковий строк для прийняття спадщини, проте це рішення позивач одержав лише у червні 2023 року. Постановою нотаріуса позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через порушення строку прийняття спадщини та відсутність правовстановлювальних документів на спадкове майно. Позивач просить суд визнати за ним право власності на спадкову квартиру у порядку спадкування за заповітом (а.с.а.с. 1 3).

2. 21 вересня 2023 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позивач порушив строк прийняття спадщини і, звернувшись до суду з позовом, не довів факт порушення свого права (а.с.а.с. 38 40).

3. 4 жовтня 2023 року позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій зазначив, що його право на судовий захист прямо передбачене законом, про що додатково свідчить стала судова практика суду касаційної інстанції (а.с.а.с. 50, 51).

4. 6 листопада 2023 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 81).

5. Позивач, його представниця до суду не з`явилися, звернувшись із заявою про розгляд справи за їх відсутності.

6. Представник відповідача до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином.

7. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК).

8. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

9. Судом встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 30.09.2009 № НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради, належала квартира АДРЕСА_1 , про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 06.12.2023 №357239041.

10. 16 липня 2003 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла усе своє майно, у тому числі, те, що буде їй належати на день смерті, позивачеві (а.с. 75).

11. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла (а.с. 59).

12. 11 серпня 2020 року позивач як спадкоємець за заповітом звернувся до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Небосенко О.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с. 56).

14. 2 грудня 2020 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №203/3105/20 (провадження №2/0203/1081/2020) було ухвалене рішення про визначення позивачеві додаткового (два місяці) строку для прийняття спадщини (а.с.а.с. 14 17).

15. У період від 04.01.2021 по 09.04.2021 позивач перебував у безперервних відрядженнях у м.м. Києві, Сумах, Чернівцях, Маріуполі, про що свідчать відповідні накази (а.с.а.с. 7 10).

16. 25 липня 2023 року позивач як спадкоємець за заповітом повторно звернувся до Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори (державний нотаріус Небосенко О.А.) із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 (а.с. 78).

17. Того ж дня державний нотаріус Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Небосенко О.А. своєю постановою повторно відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з порушенням строку прийняття спадщини (а.с. 79).

18. Крім позивача до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 ніхто не звертався.

19. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

20. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

21. За правилами, встановленими частинами 1, 3 статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

22. Частиною 1 статті 5 ЦПК визначено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

23. Способи захисту порушеного права визначено частиною 2 статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК), яка визначає, що такими способами можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

24. При цьому за приписами частин 1, 2 статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

25. Аналіз приведених норм дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено.

26. При цьому процес такого захисту у суді обмежено законодавцем принципом диспозитивності, згідно з яким захист здійснюється виключно у межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів і з суворим дотримання приписів статті 16 ЦК та статті 5 ЦПК.

27. Крім того, стала судова практика визначає додатковий критерій належності обраного позивачем способу захисту порушеного права, згідно з яким такий спосіб має також бути ефективним, тобто таким, що тягне за собою настання для позивача реальних позитивних правових наслідків у вигляді повного або часткового поновлення порушеного права.

28. Судом встановлено, що позивач у справі звернувся до суду з вимогою про визнання за ним права власності на майно у порядку спадкування за заповітом.

29. На думку суду, незважаючи на відповідність висунутої вимоги приписам статті 16 ЦК, вона є неправильно обраною з огляду на таке.

30. Відповідно до частини 1 статті 1222 ЦК спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

31. Згідно зі статтями 1268, 1270 ЦК спадкоємець прийняв спадщину:

- якщо він подав нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (зазначена дія повинна бути вчинена протягом шести місяців від дня відкриття спадщини);

- якщо він постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявив про відмову від неї.

32. Судом було встановлено, що позивач дотепер спадщину не прийняв, оскільки не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини і не подав протягом шести місяців заяву до нотаріальної контори.

33. При цьому з рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 02.12.2020 позивач вчасно до нотаріуса також не звернувся, знову порушивши визначений йому додатковий строк.

34. Відтак з огляду на неприйняття позивачем спадщини законних підстав для визнання за ним права власності на спадкове майно не існує.

35. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заявленого у справі позову і роз`яснити позивачеві, що єдиним правильним (належним та ефективним) способом захисту порушеного права для нього залишається визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

36. Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 209 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ) у позові до Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код 26510514; 49000, Україна, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75) про визнання права на спадщину в порядку спадкування за заповітом відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя М.О. Католікян