Справа № 185/3296/23
Провадження № 2/185/1644/23
У Х В А Л А

06 червня 2023 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Перекопського М.М.,

з участю секретаря судового засідання Єгоричевої К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засідання у приміщенні суду цивільну справу за позовом заяву Акціонерного товариства комерційний банк 'Приватбанк' до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

У провадженні суду перебуває зазначена вище цивільна справа.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Від позивача на адресу суду надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та з вимогою повернути позивачу сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши зміст вказаної заяви, суд прийшов наступних висновків.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

Отже, враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вказана заява позивача не підлягає задовленню, оскільки предмет спору існував на момент подачі позивачем вказаного позову до суду, хоч і перестав існувати на момент ухвалення рішення по справі. Заяви про відмову від позову позивачем не було подано, тому не підлягають застосування положення ч.3 ст. 142 ЦПК України.

Керуючись ст.255,260 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні заяви акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" про закриття провадження у вказаній справі у зв`язку з відсутністю предмету спору та повернення судового збору.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя М. М. Перекопський