Справа № 466/3453/22 Головуючий у 1 інстанції: Зима І.Є.
Провадження № 22-ц/811/2922/22 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.,

секретаря: Салати Я.І.

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 , представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 жовтня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Державного реєстратора Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Павлишина Назара - Павла Андрійовича , третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису державного реєстратора, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , Державного реєстратора Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Павлишина Назара - Павла Андрійовича , третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, скасування запису державного реєстратора.

В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що вона працювала в ТзОВ «Будівельне управління № 18 «Львівпромприлад», а також проживала у гуртожитку даного товариства у АДРЕСА_1 . Із дозволу керівництва товариства нею було побудовано гараж, як добудову до існуючих гаражів, що розташовані поруч будинку за вищевказаною адресою.

Стверджувала, що в 2011 році вона вирішила приватизувати даний гараж, для чого на її замовлення було виготовлено технічний паспорт в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», отримане погодження від директора товариства на приватизацію та всі інші необхідні документи, однак, через погіршення стану здоров`я, вона не змогла завершити приватизацію гаражного боксу, при цьому вона постійно користувалась ним.

Вказувала, що в травні 2022 року вона дізналась, що її внук, ОСОБА_3 , уже зареєстрував за собою право власності на спірний гараж, жодних пояснень, яким чином було зареєстроване право власності, внук не надав.

Так, Державним реєстратором Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Павлишиним Н.-П.А. рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 54663618 від 20 жовтня 2020р. було зареєстровано вищевказане право власності за ОСОБА_3 . Підставою для державної реєстрації став технічний паспорт, виданий ОКП «БТІ та ЕО» 12 лютого 2016 року та довідка ОКП «БТІ та ЕО» № 1393 від 22 червня 2020 року.

На думку позивачки, внук жодного відношення до спірного гаражу ніколи не мав, він його не будував та не користувався ним, а тому жодних правових підстав для оформлення права власності теж не мав. Відповідно, державний реєстратор не мав підстав приймати рішення про внесення спірного запису.

Також зазначала, що Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не містить такої підстави для державної реєстрації права власності, як надання технічного паспорту на гаражний бокс.

Просила ухвалити рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Павлишина Назара - Павла Андрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 54663618 від 20.10.2020 року на гараж загальною площею 19 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_2 » за ОСОБА_3 ; скасувати запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за останнім на спірне майно.

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 20 жовтня 2022 року узадоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Державного реєстратора Солонківської сільської ради Львівського району Львівської області Павлишина Назара - Павла Андрійовича , третя особа ОСОБА_5 про визнання протиправним та скасування рішення Державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Павлишина Назара - Павла Андрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 54663618 від 20.10.2020 року на гараж загальною площею 19 кв.м., що розташований за адресою АДРЕСА_2 » за ОСОБА_3 ; скасування запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 на спірне майно відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

Звертає, що основною підставою для відмови у задоволенні позову суд зазначив, що саме власник майна має право оскаржити дії державного реєстратор, якщо вважає, що його права як власника гаража порушені.

Суд жодним чином не дослідив питання правомірності проведення державної реєстрації права власності за відповідачем.

Судом не взято до уваги той факт, що відповідач визнав, що предметом спору є один і той самий гараж, підтвердив факт будівництва даного гаражу саме нею та наявність наміру з її боку зареєструвати право власності на гараж. Спору між сторонами з приводу того кому фактично належить даний гараж не було. Станом на день подання позову, як і на день подання даної апеляційної скарги, стверджує, що вона продовжує користуватися гаражем.

В своєму рішення суд зазначає, що з боку позивача не надано доказів, що саме нею було збудоване спірне майно. Дана позиція спростовується тими письмовими доказами , що додані до позовної заяви. В рішенні суду жодним чином не згадується, а ні заява ТзОВ «Будівельне управління № 18 «Львівпромбуд» про дозвіл на оформлення права власності від 29 лютого 2012 року, а ні довідка Управління держкомзему у м.Львів № 40/01- 14/458 від 8 лютого 2012 року.

Просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 20 жовтня 2022 року та ухвалити нове рішення, яким визнати протиправним та скасувати рішення Державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Павлишин Назара-Павла Андрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 54663618 від 20 жовтня 2020 року на гараж загальною площею 19 кв.м., що розташований за адресою, АДРЕСА_3 за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та скасувати запис до державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на гараж загальною площею 19 кв.м. , що розташований за адресою, АДРЕСА_3 , що здійснений на підставі рішення Державного реєстратора Жирівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області Павлишин Назара-Павла Андрійовича про державну реєстрацію прав та їх обтяжень з індексним номером 54663618 від 20 жовтня 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на її заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 20 жовтня 2020 року державним реєстратором Павлишиним Н-П.А., здійснено державну реєстрацію на об`єкт нерухомого майна - гаража , загально площею 19 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_3 .

Підставою внесення даного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було рішення державного реєстратора Павлишина Н-П.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 54663618 від 20 жовтня 2020р.

У якості доказів на підтвердження своїх вимог позивачкою долучено до матеріалів справи: довідку керуючого санацією від 08 грудня 2011 р. (а.с. 8) про те, що її сім`ї було надано дозвіл від ЖКК на будівництво спірного гаражу, довідку ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 09 грудня 2011р. (а.с. 12) про те, що останній не видавалось свідоцтво про право власності на вказаний гаражний бокс, технічний паспорт на вказане майно, виготовлений ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» 14 грудня 2011р. на її замовлення, копію трудової книжки (а.с. 13-14) на підтвердження того, що остання працювала в ТзОВ «Будівельне управління № 18 «Львівпромприлад».

Згідно з ч.5 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується захист своїх прав, свобод та інтересів від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Необхідно врахувати, що порушення права має бути реальним, стосуватися індивідуально вираженого права або інтересів особи, яка стверджує про його порушення, а саме право - конкретизоване у законах України.

Аналогічну ідею закріплено Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Стаття 13 Конвенції під назвою «Право на ефективний засіб юридичного захисту» проголошує: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті і є підставами для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За загальним правилом державна реєстрація прав проводиться будь-яким державним реєстратором за заявами у сфері державної реєстрації прав (абзац четвертий частини п`ятої статті 3 зазначеного Закону). Тобто державна реєстрація прав проводиться державним реєстратором не з власної ініціативи, а на підставі відповідної заяви, поданої зацікавленою особою. Відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Згідно ч.1 ст. 12 вказаного Закону, державний реєстр прав на нерухоме майно містить записи про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, відомості та електронні копії документів, поданих у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав на нерухоме майно у процесі проведення таких реєстраційних.

Разом з тим, державній реєстрації підлягає заявлене право, державна реєстрація якого здійснюється суб`єктом державної реєстрації прав не за власною ініціативою, а на підставах, установлених законом, зокрема за заявою про державну реєстрацію прав, поданою особою, за якою здійснюється реєстрація права. Тобто, відносини у сфері державної реєстрації речового права виникають саме між суб`єктом звернення за такою послугою та суб`єктом, уповноваженим здійснювати відповідні реєстраційні дії.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявник є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ними особи - у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав.

За змістом п. 67 Постанови КМУ від 25 грудня 2015 р. № 1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», для державної реєстрації права власності у разі витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння на підставі рішення суду подаються необхідні для відповідної реєстрації документи, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують право власності на нерухоме майно належного власника, крім випадку, коли право власності належного власника на таке майно було зареєстроване в Державному реєстрі прав.

Як зазначалось вище, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В даному ж випадку, суду не надавались документи, що підтверджують право власності ОСОБА_1 на спірний гараж по АДРЕСА_2 . Із копії технічного паспорту (а.с. 9) взагалі неможливо встановити, на який гараж такий паспорт виданий, адже у відповідній графі відсутні будь-які записи про адресу об`єкта нерухомості. Позивачка не представила суду жодних доказів того, що вона з 2011 року не мала змоги зареєструвати право власності на спірний гараж через хворобу, як і не надала доказів, що саме нею було збудоване спірне майно. Натомість судом враховано ту обставину, що з вказаним позовом ОСОБА_1 звернулась саме після виникнення спору між відповідачем ОСОБА_3 та його колишньою дружиною з приводу поділу майна, набутого за час шлюбу, до складу якого включено і спірне нерухоме майно.

Визнання ОСОБА_3 апеляційної скарги не є безумовною підставою для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Статтею 1 Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Тобто, саме власник майна має право оскаржити дії державного реєстратора, якщо вважає, що його права як власника гаража, порушені.

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, які були предметом дослідження в суді першої інстанції та яким надана правова оцінка.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для їх задоволення немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч. 1 ст.374 ст.ст.375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 20 жовтня 2022 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 червня 2023 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.