Справа №173/1033/21
Провадження №2/173/6/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Салтиковій С.І.

За участю: представника позивача - прокурора Галінського І.В

Розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, в залі суду, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом керівника Жовтоводської окружної прокуратури , в інтересах держави до Верхівцевської міської ради і ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний реєстратор Верхньодніпровської міської ради, Забаранська Наталія Юріївна про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, витребування земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

27.05.2021 року до суду звернувся позивач, керівник Жовтоводської окружної прокуратури, в інтересах держави з позовом про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, витребування земельної ділянки до відповідачів Верхівцевської міської ради і ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний реєстратор Верхньодніпровської районної державної адміністрації Збаранська Н.Ю.

03.09.2021 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи

Ухвалою судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.09.2021 року відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання на 15.11.2021 року.

15.11.2021 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 02.02.2022 року за клопотанням представника відповідача Верхівцевської міської ради.

02.02.2022 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 04.04.2022 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

04.04.2022 року розгляд справи в підготовчому судовому засіданні відкладений до 15.06.2022 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

15.06.2022 року закінчене підготовче судове засідання справа призначена до розгляду на 04.08.2022 року.

04.08.2022 року в судовому засіданні оголошена перерва до 26.10.2022 року.

26.10.2022 року в судовому засіданні оголошена перерва до 05.12.2022 року.

05.12.2022 року розгляд справи в судовому засіданні відкладений до 16.01.2023 року в зв`язку з неявкою учасників розгляду справи.

16.01.2023 року розгляд справи в судовому засіданні відкладений до 15.03.2023 року за клопотанням відповідача.

15.03.2023 року розгляд справи в судовому засіданні відкладений до 23.05.2023 року за клопотанням відповідача.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

23.05.2023 року в судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частину рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить Визнати незаконним та скасувати рішення шістнадцятої сесії VII скликання Малоолександрівської сільської ради № 293-16/VII від 17.05.2019 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,5768 га». /^/

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,5768 га, кадастровий номер :06:001:0010, розташовану у с. Полівське, Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, проведену державним реєстратором Верхньодніпровської РДА Збаранською Н.Ю. 14.06.2019 на підставі рішення Малоолександрівської сільської ради № 293-16/VII від 17.05.2019 з одночасним припиненням речових прав ОСОБА_1 на вказану землю (номер запису про право: 32072328).

Витребувати із незаконного володіння та користування ОСОБА_1 земельну ділянку, сільськогосподарського призначення, площею 1,5768 га, кадастровий номер :06:001:0010, яка розташована у с. Полівське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у власність територіальної громади Верхівцевської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: необхідність звернення позивача з позовом є наявність загрози інтересам держави та бездіяльності органу державної влади, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, найефективнішим правовим способом захисту, поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право, буде саме представництво органів прокуратури інтересів держави.

У даному випадку, інтереси держави полягають у захисті прав та свобод держави, яке не носить загальнодержавного характеру, але направлене на виконання функцій держави на конкретній території та реалізується у визначеному законом порядку та способом, що відноситься до їх відання.

Жовтоводською окружною прокуратурою в порядку ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлено, що до Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 10.05.2018 за вх. № 36 надійшла заява від ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею до 2.0 га.

Рішенням Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за № 220-11/VII від 18.05.2018, надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі в приватну власність, що знаходиться в межах с. Полівське приблизно площею 2,00 га, що не перевищує норм ст.121 Земельного кодексу України, громадянці ОСОБА_1 .

Крім того, рішенням Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 17.05.2019 №293- 16/VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,5768 га громадянці ОСОБА_1 та передачу їй у приватну власність земельної ділянки комунальної власності, кадастровий номер :06:001:0010, для ведення особистого селянського господарства» затверджений проект із землеустрою.

Водночас, рішення Малоолександрівської сільської ради від 17.05.2019 №293- 16/VII є протиправним, через порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» при прийнятті вказаного рішення.

Так, постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у справі про адміністративне правопорушення №173/1112/20 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративний правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. на користь держави. Вказане судове рішення ніким не оскаржувалося та набрало законної сили 06.08.2020.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_3 , обіймаючи посаду голові Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського район; Дніпропетровської області, будучи відповідно до підпункту «б» п. 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП за наступних підстав.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_3 , відповідно до ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» присвоєно восьмий ранг четвертої категорії посад.

Посадами в органах місцевого самоврядування, згідно з абз. 2 ст. З Закону України «Про місцеве самоврядування» є виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах.

Відповідно до рішення І сесії VII скликання №2-1/VII Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 12.11.2015 визначено повноваження ОСОБА_3 - голови Малоолександрівської сілької ради, обраного населенням 25.10.2015.

Відповідно до примітки до ст. 172-7 КУпАП України, суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції", до яких зокрема віднесено сільського голову, відповідно до підпункту «б» п.1 ч.І ст.З вказаного Закону.

Відповідно до ч. З ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Сільський, селищний, міський голова, відповідно до 4.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»: забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально - економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання; представляє територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства; веде особистий прийом громадян; забезпечує на відповідній території додержання законодавства щодо розгляду звернень громадян та їх об`єднань; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів.

Відповідно до ст. 12-1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи місцевого самоврядування зобов`язані дотримуватися правил запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, передбачених Законом України «Про запобігання корупції».

Частиною 5 статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

При дослідженні матеріалів справи, встановлено, що під час відкриття та ведення шістнадцятої сесії Малоолександрівської сільської ради 17.05.2019, голова Малоолександрівської сільської ради ОСОБА_3, свідомо не повідомив присутніх депутатів VII скликання Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (згідно протоколу шістнадцятої сесії Малоолександрівсткої сільської ради від 17.05.2019 усього на обліку сільської ради перебуває 12 депутатів, в роботі сесії прийняли участь 10 чоловік, сесію відкривав та вів сільський голова ОСОБА_3), про наявність у нього конфлікту інтересів під час прийняття рішення №293-16/VII, та, проголосував «за» питання №18 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,5768 га», яке стосувалось його доньки ОСОБА_1 , якій передано вказану землю, кадастровий номер :06:001:0010, у приватну власність, для ведення особистого селянського господарства, чим порушив вимоги п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

Так, під час ведення вищевказаної сесії, голова Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_3, достовірно знаючи, що у результатах розгляду заяви, яка надійшла 19.04.2019 від ОСОБА_1 з пропозицією затвердити проект землеустрою земельної ділянки для ведення ОСГ кадастровий номер :06:001:0010 та передати її у приватну власність останній, він має приватний (немайновий) інтерес зумовлений особистими, сімейними стосунками з його дочкою, які суперечать його представницькими повноваженнями, як голови Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області і вказаний реальний конфлікт впливає на вчинення дій під час розгляду вказаної заяви, ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про наявний реальний конфлікт інтересів Малоолександрівську сільську раду Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, а саме - 17.05.2019 самостійного публічно не оголосив про наявність у нього реального конфлікту інтересів до та під час голосування депутатами Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на засіданні шістнадцятої сесії VII скликання по питанню під № 18 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,5768 га громадянці ОСОБА_1 ».

Також, ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не пізніше наступного робочого дня не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявний реальний конфлікт інтересів.

Тобто, в діях ОСОБА_3 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.І та ч. 2, ст. 172-7 КУпАП, а саме: неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів.

Відповідно до ч.І ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» (в редакції статті, яка діяла на час вчинення правопорушення) близькі особи - особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки із суб`єктом, зазначеним у частині першій статті 3 цього Закону (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких із суб`єктом не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі, а також - незалежно від зазначених умов - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням згаданого суб`єкта.

Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, a у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до листа Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за № 1802/05.1-41 від 18.05.2020 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою голови Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Оскільки, рішення Малоолександрівської сільської ради №293-16/VII від 17.05.2019 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,5768 га громадянці ОСОБА_1 » прийнято внаслідок вчинення головою Малоолександрівської сільської ради ОСОБА_3 корупційних адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у зв`язку із невиконанням останнім покладеного ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оспорюваного рішення, що встановлено постановою Верхньодніпровського районного суду від 28.07.2020, таке рішення підлягає скасуванню.

Разом з тим, встановлено, що до цього часу прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, рішення Малоолександрівської сільської ради №293-16/VII від 17.05.2019, органом або посадовою особою, уповноваженою на скасування відповідних рішень - Малоолександрівською сільською радою не скасоване та є чинним, з відповідним позовом орган місцевого самоврядування до суду не звертався, а тому воно повинне бути визнано незаконним та скасовано в судовому порядку.

Крім цього, прокуратурою з`ясовано, що на підставі рішення сесії Малоолександрівської сільської ради №293-16/VII від 17.05.2019 державним реєстратором Верхньодніпровської районної державної адміністрації прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47431950 від 20.06.2019 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності номер 32072328, відповідно до якого на земельну ділянку, площею 1,5768 га, кадастровий номер :06:001:0010, зареєстровано право приватної власності на ім`я ОСОБА_1 .

Так, у зв`язку з визнанням судом незаконним та скасування судом рішення Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району №293-16/VII від 17.05.2019 року, на підставі ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає скасуванню державна реєстрація права власності на земельну ділянку площею 1,5768 га, кадастровий номер :06:001:0010, на ім`я ОСОБА_1 , що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, давши пояснення фактино устновлені матерілами справи.

Відповідач, ОСОБА_1 , проти задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що її батько ОСОБА_3 , будучи головою Малоолександрівської сільської ради не голосував на засіданні сесії за рішення щодо передачу їй у власність земельної ділянки. На рішенні він поставив свій підпис, оскільки був головою сільської ради і право підпису рішень належить лише йому.

Відповідач, представник Верхівцевської міської ради в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно яких просив суд у хвалити законне та обґрунтоване рішення.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, державний реєстратор Верхньодніпровської міської ради Збаранська Н.Ю., в судове засідання не з`явилась, про дату час і місце розгляу справи повідомлена належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

За вимогами ч. 1 ст.13 ЦПК України - Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як встановлено в судовому засіданні до Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 10.05.2018 за вх. № 36 надійшла заява від ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею до 2.0 га

Рішенням Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за № 220-11/VII від 18.05.2018, надано дозвіл на виготовлення проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства для подальшої передачі в приватну власність, що знаходиться в межах с. Полівське приблизно площею 2,00 га, що не перевищує норм ст.121 Земельного кодексу України, громадянці ОСОБА_1 , що підтверджується копією рішення

Крім того, рішенням Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області від 17.05.2019 №293- 16/VII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,5768 га громадянці ОСОБА_1 та передачу їй у приватну власність земельної ділянки комунальної власності, кадастровий номер :06:001:0010, для ведення особистого селянського господарства» затверджений проект із землеустрою, що підтверджується копією рішення.

Позивач посилається на те,що рішення Малоолександрівської сільської ради від 17.05.2019 №293- 16/VII є протиправним, через порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» головою Малоолександрівської сільської ради при прийнятті вказаного рішення.

Судом встановлено, що постановою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 28.07.2020 у справі про адміністративне правопорушення №173/1112/20 ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративний правопорушень передбачених ч. 1, 2 ст. 172-7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн. на користь держави.

ОСОБА_3 , був притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що під час ведення вищевказаної сесії, як голова Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області достовірно знаючи, що у результатах розгляду заяви, яка надійшла 19.04.2019 від ОСОБА_1 з пропозицією затвердити проект землеустрою земельної ділянки для ведення ОСГ кадастровий номер :06:001:0010 та передати її у приватну власність останній, він має приватний (немайновий) інтерес зумовлений особистими, сімейними стосунками з його дочкою ОСОБА_1 , які суперечать його представницькими повноваженнями, як голови Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області і вказаний реальний конфлікт впливає на вчинення дій під час розгляду вказаної заяви, ОСОБА_3 , в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не повідомив про наявний реальний конфлікт інтересів Малоолександрівську сільську раду Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, а саме - 17.05.2019 самостійного публічно не оголосив про наявність у нього реального конфлікту інтересів до та під час голосування депутатами Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на засіданні шістнадцятої сесії VII скликання по питанню під № 18 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,5768 га громадянці ОСОБА_1 » та в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», не пізніше наступного робочого дня не повідомив Національне агентство з питань запобігання корупції про наявний реальний конфлікт інтересів.

Таким чином у ОСОБА_3 , виник реальний конфлікт інтересів, як у батька ОСОБА_1 , який зацікавлений в зростанні майнового інтересу власної дочки та його представницькими повноваженнями, як голови Малоолександрівської сільської ради, який уповноважений представляти відповідну територіальну громаду шляхом головування на пленарних засіданнях ради(сесія), що підтверджується копією постанови.

Вказане судове рішення ніким не оскаржувалося та набрало законної сили 06.08.2020.

Згідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України - Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою

Таким чином факт вини ОСОБА_3 , у вчиненні корупційного правопорушення щодо участі у прийнятті рішення про передачу його донці, ОСОБА_1 ,. земельної ділянки у власність, є доведеним постановою суду у справі про вчинення адміністративного правопорушення і доказуванню не підлягає, оскільки фактичні обставини, викладені в даній постанові відповідачем не спростовані.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , пояснив що він дійсно був обраний головою Малоолександрівської сільської ради та приймав участь у сесії, на якій розглядалось питання ОСОБА_1 ,, про розробку технічної документації та передачу їй у власність земельної ділянки. Проте він не голосував за дане рішення. Перед початком сесії він усно повідомив, що голосувати по даному питанню не буде. Він не повинен був підписувати рішення про затвердження технічної документації та виділення його донці у власність земельної ділянки, але згідно Регламенту всі рішення сесій підписуються головою, тому ним дане рішення було підписане, за це він поніс відповідальність та сплатив штраф. Але земельна ділянка була виділена його донці в 2003 році правомірно колишнім КСП «Фрунзе», як працівникові соціальної сфери, оскільки його донька працювала в дитячому садочку. Він цю земельну ділянку декларував, його донька сплачувала за неї податки, тому донька мала право подати заяву про набуття права власності на дану земельну ділянку. На заяві доньки про передачу даної земельної ділянки у власність поставлена не його резолюція, а депутата ОСОБА_4 , «на розгляд ради».

Свідок ОСОБА_4 , в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 ,. при колгоспі була виділена земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства. В подальшому ОСОБА_1 ,. звернулась до ради із заявою про передачу даної земельної ділянки їй у власність. Вона була секретарем Малоолександрівської сільської ради та депутатом. Приймала участь у сесіях ради. При розгляді питання про передачу земельної ділянки ОСОБА_1 , у власність ОСОБА_3 ,. приймав участь у роботі сесії, але усно він повідомляв раду про те, що буде слухатись питання щодо передачі земельної ділянки у власність його донці. Чому це повідомлення не було занесене до протоколу ради вона сказати не може. Але ОСОБА_3 , не приймав участі у голосуванні по даному питанню.

З дослідженого протоколу шістнадцятої сесії Малоолександрівської сільської ради VІІ скликання від 17 травня 2019 року вбачається, що в ньому відсутня помітка про те, що ОСОБА_3 , попереджав що сесії буде розглядатись питання щодо передачі у власність земельної ділянки його донці. Але помітка про те, що інші депутати повідомляли про конфлікт інтересів, з певного питання, що буде розглядатись на сесії ради.

Частиною другою ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» зазначено, що у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Відповідно до пункту 1.1.2 Методичних рекомендацій щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 29.09.2017 № 839 (далі - Методичні рекомендації) «... депутат сільської ради в силу приписів статті 59-1 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", якщо розгляд, підготовка чи прийняття рішення радою з певного питання утворює конфлікт інтересів у такого депутата, зобов`язаний самостійно публічно оголосити про це під час засідання ради, на якому розглядається відповідне питання. Контроль за дотриманням цих вимог, надання консультацій та роз`яснень покладається на постійну комісію, визначену відповідною радою».

За частиною другою статті 35 Закону член колегіального органу, у разі виникнення у нього реального чи потенційного конфлікту інтересів, не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом, а його заява про конфлікт інтересів заноситься в протокол засідання колегіального органу.

Згідно з частиною першою статті 67 Закону України «Про запобігання корупції» нормативно-правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об`єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.03.2019 по справі №442/730/17 назвала помилковими висновки судів попередніх інстанцій, щодо відсутності підстав для скасування прийнятого рішення, де голос особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, не був вирішальним та не вплинув на правомірність прийняття цього рішення, а також, що чинним законодавством не передбачено необхідності безумовного скасування рішення органу місцевого самоврядування, прийнятого за наявності конфлікту інтересів.

Отже, для встановлення порушення процедури прийняття рішення, визначальним є сам факт участі депутата у голосуванні за наявності конфлікту інтересів (незалежно потенційного чи реального), а не вплив такого голосування на прийняте рішення з урахуванням наявності кваліфікованої більшості, необхідної для прийняття позитивного рішення колегіальним органом.

Прийняте в умовах реального конфлікту інтересів у одного з депутатів рішення органу місцевого самоврядування компрометує, спаплюжує таке рішення, та, як наслідок, нівелює довіру суспільства до органів місцевого самоврядування в цілому.

За таких обставин Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року у справі № 459/2673/16 у подібних правовідносинах, оскільки у ньому міститься помилковий висновок, що наявність потенційного або реального конфлікту інтересів не тягне за собою автоматичної недійсності прийнятих рішень колегіального органу, а лише у визначених законом випадках може вплинути на втрату правомочності органу.

Аналогічна позиція Верховного Суду відображена й у постанові від 16.10.2019 у справі 445/2346/ 16-ц.

Крім того, Верховний Суд у постанові суду від 31.10.2018 по справі №810/2500/16 звертає увагу на помилковість висновку, що стаття 67 Закону України «Про запобігання корупції» не містить імперативного припису про обов`язковість визнання незаконним та скасування такого рішення, оскільки, альтернатива у вказаній статті зазначена, виключно, щодо вибору способу оскарження рішення прийнятого за наявності конфлікту інтересів (скасування органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, чи визнання незаконними рішень в судовому порядку), і не передбачає іншої компетенції суду, ніж визнання такого рішення незаконним, у порядку, встановленим процесуальним законом

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 21.09.2018 в справах № 237/2574/17, № 237/2242/17.

Оскільки судом встановлено, рішення Малоолександрівської сільської ради №293-16/VII від 17.05.2019 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,5768 га. громадянці ОСОБА_1 » прийнято внаслідок вчинення головою Малоолександрівської сільської ради ОСОБА_3 корупційних адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 172-7 КУпАП у зв`язку із невиконанням останнім покладеного ст.ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язання щодо врегулювання конфлікту інтересів під час прийняття оспорюваного рішення, що встановлено постановою Верхньодніпровського районного суду у справі про адміністративне правопорушення від 28.07.2020, суд приходить до висновку, що це підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Судом також встановлено, що на підставі рішення сесії Малоолександрівської сільської ради №293-16/VII від 17.05.2019 державним реєстратором Верхньодніпровської районної державної адміністрації прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 47431950 від 20.06.2019 та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності номер 32072328, відповідно до якого на земельну ділянку, площею 1,5768 га, кадастровий номер :06:001:0010, зареєстровано право приватної власності на ім`я ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією із Державного реєстру прав на речове майно.

Враховуючи, що судом ухвалюється рішення про визнання незаконним та скасування рішення Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району №293-16/VII від 17.05.2019 року, на підставі ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» підлягає скасуванню державна реєстрація права власності на земельну ділянку площею 1,5768 га, кадастровий номер :06:001:0010, на ім`я ОСОБА_1 .

Відповідно до положень ст. ст. 2,4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав.

Державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Статтею 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав.

Відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Так, п. 2, 3 ч. З ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

На підставі чого суд приходить до висновку, що задоволенню підлягають і позовні вимоги в частині скасування запису про реєстрацію речового права відповідачки на зазначену вище земельну ділянку.

Вирішуючи позовні вимоги в частині витребування із незаконного володіння та користування ОСОБА_1 земельної ділянки, сільськогосподарського призначення, площею 1,5768 га, кадастровий номер :06:001:0010, яка розташована у с. Полівське Верхньодніпровського району Дніпропетровської області у власність територіальної громади Верхівцевської міської ради, суд виходить з наступного.

З пояснень відповідачки та свідків в судовому засіданні встановлена, що спірна земельна ділянка була виділена позивачці із числа земель КСП «Фрунзе» в 2003 році для ведення особистого селянського господарства як працівникові соціальної сфери.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 08.08.1995 року - право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства.

Відповідно до пп. "г" Прикінцевих положень Земельного кодексу України ( 2768-14 ) працівникам соціальної сфери, котрі живуть у сільській місцевості, надаються земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства і садівництва в межах норм безоплатної приватизації, а також для городництва і сінокосіння за рахунок земель запасу й резервного фонду.

Статтею 121 Земельного кодексу України ( 2768-14 ) встановлено, що громадяни України мають право на безоплатне передавання їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства, в розмірі не більш як 2 га. Це означає, що громадяни, які не оформили своїх прав на земельну ділянку, що перебуває в їхньому фактичному користуванні для таких цілей, а також інші громадяни, котрі не реалізували своє право на безкоштовну приватизацію земельної ділянки для цього, можуть претендувати на її одержання безоплатно у власність у межах 2 га.

Указом Президента України від 12.04.2000 N 584/2000 ( 584/2000 ) "Про забезпечення економічних інтересів і соціального захисту працівників соціальної сфери села та вирішення окремих питань, що виникали в процесі проведення земельної реформи" встановлено, що відповідно до чинного законодавства, працівникам соціальної сфери села та пенсіонерам з їх числа,можуть бути надані у користування земельні ділянки із земель запасу та резервного фонду для індивідуального або спільного ведення особистого підсобного господарства.

Таким чином спірна земельна ділянка була виділена відповідачці у користування для ведення особистого селянського господарства із числа земель бувшого КСП, тобто правомірно. Відповідачка протягом тривалого періоду часу правомірно користувалась даною земельною ділянкою

У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України - Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ч. 1 ст. 76 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є , показання свідків, письмові докази, речові, електронні докази і висновки експертів.

Відповідно до ст.ст 77-78 ЦПК України -Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів на спростування факту правомірного користування відповідачкою спірною землеьною ділянкою позивачем не надано.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині витребування земельної ділянки із незаконного володіння та користування відповідачки задоволенню не підлягають.

Оскільки судом ухвалюється рішення про часткове задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог. Так при поданні позовної заяви був сплачений судовий збір в сумі 6 810.00 грн. Позовна заява містить три позовні вимоги, дві з яких задовольняються судом. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню - 4 540.00 грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору. В іншій частині понесені судові витрати по сплаті судового збору покладаються на платника .

Керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263- 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом керівника Жовтоводської окружної прокуратури , в інтересах держави до Верхівцевської міської ради і ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: державний реєстратор Верхньодніпровської міської ради Забаранська Наталія Юріївна про визнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, витребування земельної ділянки - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення шістнадцятої сесії VІІ скликання Малоолександрівської сільської ради № 293-16/ VІІ від 17 травня 2019 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1.5768 га».

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1.5768 га кадастровий номер :06:001:0010, розташовану в с. Полівське Кам`янського району Дніпропетровської області, проведену державним реєстром Верхньодніпровської районної державної адміністрації Збаранською Н.Ю., юридична адреса: 51600 пр. Шевченка м. Верхньодніпровськ Кам`янського району Дніпропетровської області, 14.06.2019 року на підставі рішення Малоолександрівської сільської ради № 293-16/ VІІ від 17 травня 2019 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Дніпропетровської обласної прокуратури, , юридична адреса: 49044 пр.Дмитра Яворницького, 38 м. Дніпро, 4 540.00 грн., на відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору. В іншій частині понесені судові витрати по сплаті судового збору покласти на платника.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного тексту рішення.

Повний текст рішення виготовлений 02.06.2023 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Направлене до ЄДРСР: 06.06.2023 року

Дата набрання законної сили року: 04.07.2023 року