Провадження № 2/761/9133/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 грудня 2023 року

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Осаулова А.А.,

при секретарі Путрі Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в заочному порядку цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (позивач) звернулося до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 (відповідача), в якому просить стягнути з відповідача 32500,00 грн заборгованості за договором про споживчий кредит №1769572 від 11.12.2021 р.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.12.2021 р. між ТОВ «Веллфін» до ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №1769572 в електронній формі, за яким відповідачу було надано грошові кошти в сумі 10900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності. При цьому, відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. ТОВ «Веллфін» належним чином виконало умови договору позики, але відповідач ухиляється від виконання зобов`язання, станом на 04.08.2023 р. має заборгованість в розмірі 32500,00 грн. Вказане стало підставою для звернення до суду.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві є прохання розглядати справу без участі представника позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, про що свідчать матеріали справи.

Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів (ч.ч. 1, 3 ст. 211 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 21.08.2023 року відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 11.12.2021 р. між ТОВ «Веллфін» до ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №1769572 в електронній формі, за яким кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в сумі 10900,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник відповідач зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним.

За п. 4.2, 4.4 договору кредит надається на строк 3 календарних місяці з терміном повернення кредиту - не пізніше 11.03.2022 р., за користування кредитом позичальник сплачує відповідну плату в розмірі: процента (ів) річних з дня надання кредиту по 11.12.2021 р. включно; 474,5 % річних, починаючи з календарного дня, наступного за днем припинення періоду дії процентної ставки, встановленої відповідно до ч.2 даного пункту договору, до терміну остаточного повернення кредиту , визначеного договором.

Відповідно до п. 5.1 договору позичальник здійснює повернення (погашення) суми кредиту один раз на місяць частинами згідно графіку, сплачує проценти, нараховані на залишок основної суми боргу за кредитом, комісійні винагороди (у разі їх встановлення за договором) щомісячно до 11 місяця, наступного за звітним, починаючи з 11.01.2022 р., шляхом внесення коштів на банківський рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору.

Згідно додатку №1 до договору від 11.12.2021 р. загальна вартість кредиту складає 179,73 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 19590,93 грн (у грошовому виразі). Реальна річна процентна ставка 5319,06 %.

Невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику у формі споживчого кредиту ТОВ «Веллфін», які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам.

Із роздруківки заявки з офіційного веб-сайту Товариства, яка містить всі ідентифікуючі дані щодо позичальника, вбачається, що 11.12.2021 відповідач оформила заявку для отримання позики в розмірі 10900,00 грн шляхом заповнення всіх полів Заявки, які відмічені як обов`язкові для заповнення.

Зазначене свідчить про належне укладення кредитного договору, в тому числі погодження Правил надання грошових коштів у позику у формі споживчого кредиту ТОВ «Веллфін», шляхом проставляння електронного цифрового підпису сторін.

Схожого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, де зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею ( стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію).

Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України).

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У зв`язку з простроченням відповідачем платежів за договором кредиту, згідно з розрахунком наданим позивачем, станом на 04.08.2023 р. відповідач має заборгованість в розмірі 32500,00 грн, яка складається з 10900,00 грн- основного боргу, 21294,80 грн та 305,20 - заборгованості по відсоткам.

Враховуючи те, що зобов`язання не виконуються з вини відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач не виконує свої зобов`язання за договором про споживчий кредит №1769572 від 11.12.2021 р. та протягом тривалого часу не розраховується з позивачем, внаслідок чого утворилась заборгованість в загальному розмірі 32500,00 грн., яка підлягає до стягнення з відповідача.

При цьому, будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам договору позики, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81, 211, 223, 263,265,280,285,289 ЦПК України, ст.ст.610, 1048, 1048, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію», суд -

в и р і ш и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» (адреса: м. Київ, вул. Героїв Севастополя, 48, ) заборгованість за договором про споживчий кредит №1769572 від 11.12.2021 р. в загальному розмірі 32500,00 грн., судовий збір у розмірі 2684,00 грн., а всього 35184,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Осаулов А.А.

Дата складання повного тексту 05.12.2023 року.