Справа №639/95/23
Провадження №2/639/2371/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року

Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря - Чубенко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, -

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник КП «Харківські теплові мережі» з позовом до ОСОБА_1 та просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги теплопостачання в сумі 64 535,88 грн., інфляційні витрати в сумі 7 278,53 грн. 3% річних у сумі 1 087,71 грн. та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що КП «ХТМ» надає послуги з теплопостачання згідно чинного законодавства. Відповідач, у свою чергу, не в повному обсязі сплачує вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за ним виникла заборгованість за період з 01.11.2011 року по 23.02.2022 року у сумі 64 535,88 грн. Також з посиланням на ст. 625 ЦК України, у зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання позивачем нараховані до стягнення з відповідача інфляційні витрати в сумі 7 278,53 грн. та 3% річних у сумі 1 087,71 грн.

У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 30.01.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у даній цивільній справі. Призначено судове засідання.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.08.2023 року позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.11.2011 по 23.02.2022 у сумі 64 535 (шістдесят чотири тисячі п`ятсот тридцять п`ять) гривень 88 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» за період з 01.01.2020 по 23.02.2022 інфляційні витрати в сумі 7 278 (сім тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 53 копійки та 3% річних від простроченої суми у сумі 1 087 (одна тисяча вісімдесят сім) гривень 71 копійку.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривню 00 копійок.

19 вересня 2023 року до суду звернувся представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Волков Іван Миколайович про перегляд заочного рішення.

Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Волкова Івана Миколайовича про перегляд заочного рішення задоволено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова 08 серпня 2023 року у цивільній справі №639/95/23 за позовною заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання - скасовано і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

06 листопада 2023 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Волкова І.М. надійшла заява про застосування строків позовної давності.

Сторони в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи без участі сторін по справі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, на відповідача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

За даним особовим рахунком наявна заборгованість по сплаті за послуги теплопостачання за період з 01.11.2011 року по 23.02.2022 року у сумі 64 535,88грн. (а.с. 4-5).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 (а.с. 3).

Отже відповідач є споживачем послуг з теплопостачання, однак має заборгованість з оплати послуг теплопостачання за вищевказаний період, що не спростовано відповідачем в судовому засіданні.

У відповідності зі ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч.1 ст. 317 Цивільного Кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частина 2 ст. 317 ЦК України зазначає, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 322ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 5 ч. З ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 р. передбачено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 18 вищевказаних правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Вказане відповідає висновку Верховного Суду України, висловленому у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13.

Аналогічний правовий висновок визначений в поставнові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року по справі № 712/8916/17.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частинами першою та п`ятою статті 261 ЦК України встановлено, що за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання, перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Даючи оцінку вищезазначеним доказам, у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що відповідач, отримуючи послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, вказані послуги своєчасно не оплачувала, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість за дані послуги за період з 01.11.2014 року по 23.02.2022 року у сумі 64 535,88 грн. Крім того, відповідачам нараховані інфляційні витрати в сумі 7 278,53 грн., а також 3% річних від простроченої суми у розмірі 1 087,71 грн., що відповідає вимогам ст. 625 ЦК України.

Разом з тим, представником відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності. Враховуючи, що представник позивача звернувся до суду з даним позовом 10.01.2023 року, представник відповідача вважає, що 3-річний строк позовної давності і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання в межах цього строку і в межах позовних вимог за період з 01.01.2020 року по 23.02.2022 року.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Пропоширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з урахуванням постанови КМУ №392 від 20.05.2020 «Про всановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», у чинній редакції, з метою запобгання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширеня на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричини коронавірусом SARS-CoV-2" відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенні, території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічна: гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено, зокрема, пунктом її такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України: метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Зазначений Закон України від 30.03.2020 №540-ІХ набрав чинності 02.04.2020.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеку" і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, дію якого неодноразово продовжено, зокрема, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 08.11.2023, яким затверджено Указ Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 734/2023.

За приписами пункту 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, і 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

З огляду на вищевикладене, на час дії встановленого карантину та воєнного стану, суд застосовує строк позовної давності, і приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання частково, в межах цього строку і в межах позовних вимог за період з 01.03.2017 року по 23.02.2022 року.

Враховуючи, що згідно Правил споживач зобов`язаний сплачувати послуги до 20 числа наступного місяця, то початок перебігу строку позовної давності вимог позивача на отримання плати надання послуг за березень 2017 року починається з 21 квітня 2017 року та трирічний трок припадає на 21 квітня 2020 року, та в силу вимог законодавства продовжується з наведених вище підстав. З позовом позивач звернувся 10 січня 2023 року, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, тому стягненню з відповідачів за період з 01.03.2017 року по 23.02.2022 року підлягає заборгованість за послуги з теплопостачання у розмірі 45 509,16 грн..

В іншій частині позовні вимоги по оплаті заборгованості за послуги задоволенню не підлягають у зв`язку із пропуском позивачем строку позовної давності і відсутністю поважних причин пропущення позовної давності.

Крім того, враховуючи, що відповідачем прострочено виконання грошового зобовязання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення з 01.01.2020 по 23.02.2022 у розмірі 7 278,53 грн., а також 3% річних від простроченої суми у сумі 1 087,71 грн., що також підтвердежується розрахунком (а.с.6).

Розмір інфляції та 3% річних на суму боргу за січень, лютий 2022 не враховується в силу Постанови КМУ від 05.03.2022 № 206. Оскільки оплата має здійснюватися до 20 числа наступного місяця, то на суми заборгованості з січня 2022 не має підстав покладання відповідальності за невиконання зобов`язання.

Виходячи з викладеного, даючи оцінку вищезазначеним доказам, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимоги КП «ХТМ» за опалення та постачання гарячої води за період з 01.03.2017 по 23.02.2022 в розмірі 45 509,16 грн., інфляційні витрати в розмірі 6 572,47 грн. та три процента річних в розмірі 1 011,04 грн.. за період з 01.01.2020 по 31.01.2022. Загальний розмір суми боргу складає 53 092,67 грн..

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1954,75 грн.

В іншій частині суд вважає за необхідне судові витрати покласти на позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 171, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість в розмірі 53 092 (п`ятдесят три тисячі дев`яносто дві) гривні 67 копійок, яка складається із заборгованості по оплаті за опалення та постачання гарячої води за період з 01.03.2017 по 23.02.2022 в розмірі 45 509 гривень 16 копійок, інфляційних витрат в розмірі 6 572 гривні 47 копійок та трьох процентів річних в розмірі 1 011 гривень 04 копійки за період з 01.01.2020 по 31.01.2022.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1 954 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 75 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», юридична адреса: 61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, буд. 11, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса майна: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 05.12.2023.

Суддя С.О. Рубіжний