Справа № 645/4615/23
Провадження № 2/645/1972/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2023 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: Головуючого судді Шарка О.П., при секретарі судових засідань - Мухіні В.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріальний округу Ганшина Олена Юріївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріальний округу Ганшина Олена Юріївна, в якому просить суд визнати причини пропуску нимшестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 поважними. Визначити йому додатковий строк терміном 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Позивач - ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді у частині квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на Підставі Договору міни від 10 березня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Беседою О .Д. зареєстрованого в реєстрі за №2-207. Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилась. З огляду на те, що на час смерті ОСОБА_3 разом із ним проживали та були

зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і заяв про відмову від прийняття спадщини не

подавали, на підставі ч. З ст. 1268 ЦК України останні вважаються такими, що прийняли,

спадщину. Проте, свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 та ОСОБА_4

не отримували. На час відкриття спадщини померлій ОСОБА_2 належали 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі Договору міни від 10 березня 2000 року та 1/6 частина цієї квартири в порядку фактичного прийняття спадщини з померлим чоловіком, а всього частина вказаної Квартири. За життя ОСОБА_2 заповіт не складала. На момент смерті ОСОБА_2 у шлюбі не перебувала, була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_3 . Станом на 10.08. 2023 спадкова справа не заводилась. Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ганшиної О.Ю. від 16.08.2023 року за №250/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що він спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав та не подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Період, в який Позивач повинен був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, є 05.10.2022 року - 05.04.2023 року. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години О хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указами Президента України від 14.03.2022 року та продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, який триває досі. Перебуваючи у постійному емоційному та психологічному стресі від постійних артилерійських обстрілів, в умовах обмеженого електропостачання та зв`язку, не працюючому громадському транспорті у місті, Позивач намагаючись вберегти життя та здоров`я своїх дружини, доньки та двох онуків, у квітні 2022 року на власному автомобілі виїхав до Німеччини, де перебував до початку липня Під час знаходження у Німеччині, в жовтні 2022 року ОСОБА_1 дізнався про смерть матері. Не маючи достатньої юридичної освіченості, знайшовши у мережі інтернет номері телефону, ОСОБА_1 подзвонив приватному нотаріусу в Україні для отримання консультації щодо строків та можливості прийняття спадщини. На його запитання нотаріус повідомила Позивачу, що згідно п. З Постанови КМУ №164 від 28.02.2022 року зі змінами, внесеними Постановою КМУ №719 від 24.06.2022 року, перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на нас дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці, а також те, що для прийняття спадщині слід звертатися до нотаріуса за місцем знаходження спадкового майна, тобто у м. Харкові. Після повідомлення нотаріусом про зупинення перебігу строку для прийняття спадщини, повертаючись у липні 2023 року до України ОСОБА_1 був впевнений, що г строк для прийняття ним спадщини під час тривалої військової агресії РФ проти України і закінчується 05 серпня 2023 року. Одразу після повернення у м. Харків в липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адвоката за правовою допомогою в отриманні свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , від якого дізнався про те, що у червні внесені чергові зміни і строк на подання заяви ним пропущений.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду пояснення, аналогічні викладеним вище

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь і належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що Харківська міська рада заперечує у повному обсязі проти позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та безпідставними, оскільки обставини, викладені у позовній заяві не можуть свідчити про поважність пропуску позивачем встановленого законом строку для прийняття спадщини. На думку представника, відповідач, перебуваючи за кодоном мав можливість звернутися до консульської установи за кордоном або направити відповідну заяву поштою. Саме лише посилання відповідача на воєнний стан та велику відстань між спадкоємцем і спадковим майном, а також введення воєнного стану, що вплинуло на складні умови життя не доводить факт існування об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для спадкоємця на вчинення вищевказаних дій. Надання додаткового строку на прийняття спадщини прямо впливає на права та інтереси відповідача щодо визнання спадщини відумерлою, тому вони оспорюють право відповідача на визначення додаткового строку на прийняття спадщини.

Представник позивача надав суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначив, наведені аргументи відповідача є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, викладеним у позовні заяві, зазначені позивачем причини пропуску для подання заяви нотаріусу є поважними.

Третя особа у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася заздалегідь і належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази у їх сукупності, вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вказує у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини, згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобовязаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом.

Разом з тим, передбачені ст. ст. 12 і 13 ЦПК України засади змагальності та диспозитивності цивільного судочинства визначають основні правила, в межах яких мають діяти особи, що беруть участь у справі, та суд при вирішенні справи.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона у цивільному судочинстві повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, до яких дана справа не відноситься.

Суд, згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим законом випадках.

Відповідач, зі свого боку, зобов`язаний довести обставини, посилаючись на які він заперечує проти позову.

Згідно позиції Верхового Суду України, що викладена у постанові Пленуму «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18.12.2003 року «Про судове рішення у цивільній справі» вбачається, що оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи та інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Статтями 78, 81 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У ході судового розгляду встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Першим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 20.07.2023 року.

ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 30.04.1960 року)

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді у частині квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яканалежала на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на Підставі Договору міни від 10 березня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Беседою О .Д. зареєстрованого в реєстрі за №2-207.

Після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкова справа не заводилась, на час смерті ОСОБА_3 разом із ним проживали та були

зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 і заяв про відмову від прийняття спадщини не

подавали, на підставі ч. З ст. 1268 ЦК України останні вважаються такими, що прийняли,

спадщину.

На час відкриття спадщини померлій ОСОБА_2 належали 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 на підставі Договору міни від 10 березня 2000 року та 1/6 частина цієї квартири в порядку фактичного прийняття спадщини з померлим чоловіком, а всього частина вказаної Квартири. Як вбачається з матеріалів спадкової справи №70/2023 (номер у спадковому реєстрі 71069281). ОСОБА_2 заповіт не складала. На момент смерті ОСОБА_2 у шлюбі не перебувала, була зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_3 . Станом на 10.08. 2023 спадкова справа не заводилась.

10 серпня 2023 року ОСОБА_5 звернувся до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ганшиної О.Ю. із відповідною заявою після прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Ганшиної О.Ю. від 16.08.2023 року за №250/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_2 , у зв`язку з тим, що він спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не проживав та не подав заяву про прийняття спадщини після смерті матері до нотаріальної контори протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1, 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Пунктом 1.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України в чинній на час виникнення спірних правовідносин редакції (далі - Порядок) передбачено, що При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Пунктом 2.1 Порядку встановлено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Пунктами 3.1-3.5 глави 10 Порядку передбачено, що право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За положеннями статті 1218 ЦК Українидо складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Як було зазначено позивачем, він пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з початком військової агресії російської федерації проти України 24 лютого 2022 року, в зв`язку з чим реалізація права громадян України на спадкування ускладнилися через масову евакуацію громадян та постійними обстрілами зі сторони військ російської федерації.

Таким чином, позивач заяву до нотаріуса для прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця не подав з поважних причин, зокрема через збройну агресію і військові дії російської федерації на території України, перебування за межами України.

Згідно повідомлення Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 17.08.2023 року, а також реєстраційними документами у Німеччині, з квітні 2022 року до початку липня перебував у Німеччині.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнитиі визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений матеріалами справи та підлягає задоволенню, враховуючи обставини справи, а також те, що позивач, який є єдиним спадкоємцем, який звернувся за свідоцтвом про прийняття спадщини, пропущено строк для прийняття спадщини з причин, які визнані судом поважними, суд вважає можливим встановити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини - два місяці з дня набрання рішенням суду чинності.

Крім того, суд звертає увагу на те, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не вирішує питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленному статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України ст. ст.1221, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріальний округу Ганшина Олена Юріївна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Визнати причини пропуску ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №18865 - поважними.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , додатковий строк терміном 2 (два) місяці з дня набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №18865

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: https://fr.hr.court.gov.ua.

Повний текст рішення виготовлено 07 грудня 2023 року.

Головуючий-суддя: