Справа № 638/1751/23
Провадження № 2/638/2355/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді- Цвіри Д.М.,

за участю секретаря судового засідання - Зінченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харків, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

03 березня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначає, що 18 липня 2014 року сторони уклали шлюб, який було зареєстровано у Московському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №762. Протягом останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому резултаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин.

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Питання виховання та утримання неповнолітнього сина між сторонами узгоджено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 березня 2023 року позовну заяву залишено без розгляду, надано позивачу строк в 10 днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків.

13 березня 2023 року до суду надійшли матеріали усунення недоліків.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 06 квітня 2023 року прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін.

У судове засідання сторони не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову у зв`язку із наступним.

Фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18 липня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано шлюб Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №762 що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

Позивачем зазначено, а відповідачем не заперечується та не спростовано, що сімейне життя не склалося, наслідком чого є постійний триваючий у часі конфлікт між подружжям.

Позивачем також зазначено, що примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, як беруть участь у справі.

Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч. 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З огляду на викладене, враховуючи, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно із ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Розв`язуючи питання розподілу судових витрат між сторонами суд виходить з вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, за якими судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Однак, приймаючи до уваги позицію позивача, яка не просить суд стягнути з відповідача на її користь судові витрати у вигляді сплаченого за подання до суду даної позовної заяви судового збору, суд залишає судові витрати за позивачем.

Керуючись ст.ст. 75, 84, 91,110,112-115 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 18 липня 2014 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №762 що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua).

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ,місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя Д.М. Цвіра