01 червня 2023 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі судді Дмитрієвої М.М., за участю секретаря Сідорової А.В.,
справа № 333/443/23
провадження 2/333/1202/23
учасники справи:
позивач Акціонерне товариство «ОТП БАНК»
представник позивача Юнаш Андрій Борисович
відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду
м. Запоріжжя, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовної заяви
Позивач АТ «ОТП БАНК» звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив наступне.
22 листопада 2006 року ОСОБА_1 звернулась до Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк», правонаступником якого є АТ «ОТП БАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала кредитний договір № CNL-200/418/2006. Позивачем здійснено видачу кредитних коштів позичальнику у сумі 24 000 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника. Відповідно до договору про внесення змін та доповнень №7 від 25 листопада 2015 року змінено валюту кредиту на українську гривню та встановлено дату остаточного повернення кредиту - 22 листопада 2023 року.
Станом на 05 серпня 2022 року зобов`язання позичальника перед кредитором не виконується у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 71 875,63 грн. з яких 66 291,66 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 5 583,97 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками. Банком було здійснено вимогу про дострокове виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. Так позивачем на адресу позичальника направлено досудову вимогу № 73-1-3/291 від 23.08.2022 року та № 73-1-3/11Бт від 04.01.2023 року з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором не пізніше 60 календарних днів з дати відправлення банком відповідної вимоги.
В якості забезпечення наданого кредиту 22 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № CGCNL-200/418/2006, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язався відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання зобов`язань взятих позичальником. Відповідно до п. 1.2 договору поруки, Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники.
Банком було здійснено вимогу про дострокове виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. Так позивачем на адресу поручителя направлено досудову вимогу № 73-1-3/429-1 від 21.11.2022 року та № 73-1-3/12Бт від 04.01.2023 року з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором.
В якості забезпечення наданого кредиту 22 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № CGCNL-200/418/2006, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язався відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання зобов`язань взятих позичальником. Відповідно до п. 1.2 договору поруки, Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники.
Банком було здійснено вимогу про дострокове виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. Так позивачем на адресу поручителя направлено досудову вимогу № 73-1-3/13Бт від 04.01.2023 року з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором.
Однак відповідачами не погашена сума заборгованості у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду та просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у сумі 71 875,63 грн..
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2023 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача АТ «ОТП БАНК» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, необхідні докази є в матеріалах справи, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , повідомлені своєчасно та належним чином, у судові засідання на 21 березня 2023 року та на 01 червня 2023 року не з`явився, причини їх неявки суду не відомі.
Оскільки суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, враховуючи відсутність відзиву, що представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути справу заочно та згідно зі ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувальнуваного технічного засобу.
Установлені судом фактичні обставини справи
Відповідно до укладеного договору № CNL-200/418/2006 від 22 листопада 2006 року ОСОБА_1 отримала у ЗАТ «ОТП Банк» кредитні кошти у сумі 24 000 доларів США шляхом їх безготівкового переказу на поточний рахунок позичальника.
Відповідно до договору про внесення змін та доповнень №7 від 25 листопада 2015 року змінено валюту кредиту на українську гривню та встановлено дату остаточного повернення кредиту - 22 листопада 2023 року.
Позивачем на адресу позичальника направлено досудову вимогу № 73-1-3/291 від 23.08.2022 року та № 73-1-3/11Бт від 04.01.2023 року з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором не пізніше 60 календарних днів з дати отримання боржником відповідної вимоги. Факт направлення досудової вимоги підтверджується поштовою накладною.
22 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № CGCNL-200/418/2006, відповідно до якого ОСОБА_2 зобов`язався відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання зобов`язань взятих ОСОБА_1 . Відповідно до п. 1.2 договору поруки, Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники.
Банком було здійснено вимогу про дострокове виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. Так позивачем на адресу поручителя направлено досудову вимогу № 73-1-3/429-1 від 21.11.2022 року та № 73-1-3/12Бт від 04.01.2023 року з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором не пізніше 30 календарних днів з дати отримання поручителем відповідної вимоги. Факт направлення досудової вимоги підтверджується поштовою накладною.
22 листопада 2006 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 укладено договір поруки № CGCNL-200/418/2006, відповідно до якого ОСОБА_3 зобов`язався відповідати перед кредитором за повне та своєчасне виконання зобов`язань взятих ОСОБА_1 . Відповідно до п. 1.2 договору поруки, Поручитель та Боржник відповідають як солідарні боржники.
Банком було здійснено вимогу про дострокове виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі. Так позивачем на адресу поручителя направлено досудову вимогу № 73-1-3/13Бт від 04.01.2023 року з вимогою погашення заборгованості за кредитним договором не пізніше 30 календарних днів з дати отримання поручителем відповідної вимоги. Факт направлення досудової вимоги підтверджується поштовою накладною.
У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом 05 серпня 2022 року утворилась заборгованість у сумі 71 875,63 грн. з яких 66 291,66 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 5 583,97 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками.
Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за договором, що підтверджується випискою по рахунку.
Позиція суду та нормативно правове обґрунтування
Щодо суми заборгованості.
Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.
Статтею ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом.
В силу ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.
Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Згідно ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Судом встановлено, що у відповідачів наївний солідарний обов`язок щодо погашення заборгованості перед позивачем. Дослідивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку, що у відповідачів виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 71 875,63 грн. з яких 66 291,66 грн. сума заборгованості за тілом кредиту, 5 583,97 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками, яка підтверджена належними доказами.
Щодо виникнення права на дострокове виконання боргових зобов`язань.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
У договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів (частина друга статті 627 ЦК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року). Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України у вказаній редакції).
Споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункт 23 частини першої зазначеної статті у відповідній редакції).
10 червня 2017 року набрав чинності Закону України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні. Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування» (стаття 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, чинній з 10 червня 2017 року). Отже, регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України «Про захист прав споживачів».
Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 6-223цс16).
Якщо кредитодавець згідно з договором про надання споживчого кредиту одержує внаслідок порушення споживачем умов договору право на вимогу повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, або на вилучення продукції чи застосування іншої санкції, він може використати таке право лише у разі: 1) затримання сплати частини кредиту та/або відсотків щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше - на три календарні місяці; або 2) перевищення сумою заборгованості суми кредиту більш як на десять відсотків; або 3) несплати споживачем більше однієї виплати, яка перевищує п`ять відсотків суми кредиту; або 4) іншого істотного порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Якщо кредитодавець на основі умов договору про надання споживчого кредиту вимагає здійснення внесків, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі внески або повернення споживчого кредиту можуть бути здійснені споживачем протягом тридцяти календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - шістдесяти календарних днів з дня одержання повідомлення про таку вимогу від кредитодавця. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про надання споживчого кредиту, вимога кредитодавця втрачає чинність (частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» зі змінами, передбаченими Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», який набрав чинності 16 жовтня 2011 року).
Наведені приписи дають підстави виснувати, що частина десята статті 11 зазначеного Закону у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, встановила обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.
Судом встановлено, що позивачем було направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором на адресу боржника та поручителів, даний факт підтверджується доказами відправки листів та підтверджено судом при перевірці відомостей за видатковими накладними. Таким чином, у зв`язку з тим, що відповідачами не вчинено жодних дій щодо погашення утвореної заборгованості, у позивача правомірно виникло право на дострокове виконання боргових зобов`язань.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «ОТП Банк» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Розподіл судових витрат
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 2 684 грн.
Відповідно до п. 35 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справі від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.
Враховуючи викладене, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру позовних вимог, тобто у рівних частинах.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 536, 599, 610, 612, 617, 625, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 247, 280-284, 354 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву Акціонерного товариства «ОТП БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити рішення в апеляційному порядку в Запорізький апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення суду залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено та підписано 01 червня 2023 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя М.М. Дмитрієва