УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 344/1291/22

провадження № 61-15648ск23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2023 року, додаткове рішення Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , державний реєстратор Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчак Ростислав Романович, про визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2022 року ОСОБА_3 звернувся до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - АТ «Альфа Банк», банк) (яке під час розгляду справи змінило назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк», банк) з позовом про визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора.

Позов обґрунтований тим, що 04 січня 2008 року між АТ «Альфа Банк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 800002935 на забезпечення виконання кредитного зобов`язання між банком та ОСОБА_2 за кредитним договором від 04 січня 2008 року № 800002935.

Згідно з іпотечним договором в іпотеку передано належне іпотекодавцю на праві власності незавершений будівництвом житловий будинок площею 234,9 кв. м у АДРЕСА_1 , незавершений будівництвом відпочинковий комсплекс, площа 176,58 кв. м, земельна ділянка, кадастровий номер 230020005, у АДРЕСА_1 .

Погоджено, що загальна вартість іпотеки становить 1 501 486,00 грн.

Зобов`язання за кредитним договором позичальниця належним чином не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Огранізації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 30 жовтня 2014 року з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стягнено солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 193 330,85 грн, відсотки - 105 978,52 грн, пеня - 58 498,40 грн.

На підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 лютого 2015 року на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Огранізації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 30 жовтня 2014 року видано виконавчий лист № 751/1455/15-ц.

У зв`язку з неналежним виконанням боржником своїх зобов`язань банк здійснив звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку».

05 січня 2022 року державний реєстратор виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчак Р. Р. прийняв рішення № 62751130, № 62751939 про державну реєстрацію права власності за АТ «Альфа Банк» на об`єкти нерухомого майна житлових будинків за адресами: АДРЕСА_1 .

Позивач зазначив, що банк не дотримався порядку звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Рішення державного реєстратора прийняті без надання іпотекодержателем документів експертної оцінки предмета іпотеки та без зазначення в довідці відомостей про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації.

Позивач зазначив, що розмір заборгованості у довідках банку не відповідає реальній сумі заборгованості боржника, а державний реєстратор не перевірив правильність розрахунку такої заборгованості та не встановив відповідність вартості предмета іпотеки заявленим вимогам.

Загальна сума заборгованості, яку визначив банк, становить 2 784 518,29 дол. США. Разом з тим, сума заборгованості за кредитним договором, що визначена третейським судом, становить 2 193 330,85 грн за кредитом, 105 978,52 грн - відсотки та 58 498,40 грн - пеня.

Також позивач зазначив, що в поданих відповідачем державному реєстратору повідомленнях про вручення поштової кореспонденції відсутній підпис одержувача такої кореспонденції - ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 31 травня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05 січня 2022 року, індексний номер 62751130, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області Онутчаком Р. Р., про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ «Альфа-Банк», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040.

Визнано протиправним та скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05 січня 2022 року, індексний номер № 62751939, прийняте державним реєстратором Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області Онутчаком Р. Р. про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - відпочинковий комплекс за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ «Альфа-Банк», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 040.

Стягнено з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 1 984,80 грн судового збору.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах реєстраційної справи немає доказів про надання відповідачем державному реєстратору Онутчаку Р. Р. висновку про незалежну оцінку ринкової вартості об`єктів нерухомого майна, що є предметом іпотеки, тому банк не довів суду, що у державного реєстратора під час вчинення реєстраційної дії були відомості про вартість предмета іпотеки, визначені суб`єктом оціночної діяльності, станом на дату не раніше 90 днів до дня подання документів для проведення відповідної державної реєстрації.

Довідки від 28 грудня 2021 року та від 05 січня 2022 року, надані банком, не можуть бути підставою для проведення державної реєстрації прав на нерухоме майно за банком, так як не містять відомостей про вартість предмета іпотеки, визначену суб`єктом оціночної діяльності.

Відсутність довідки про вартість предмета іпотеки є підставою для відмови в здійсненні державної реєстрації відповідно до підпункту 3 пункту 61 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 та пункту 3 частини першої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень від 05 січня 2022 року, № № 62751130, 62751939, прийняті державним реєстратором Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Івано-Франківської області Онутчаком Р. Р. з порушенням законодавства.

Короткий зміст додаткового рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Івано-Франківського міського суду від 15 червня 2023 року стягнено з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 витрати за професійну правничу допомогу у розмірі 17 043,00 грн.

Суд виходив того, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 20 січня 2022 року № 1/22, укладеного між адвокатом Остап`юком М. П. та ОСОБА_1 , сторони погодили розмір гонорару адвоката у розмірі 56 807,60 грн. Клієнт оплачує 30% вартості гонорару у розмірі 17 042,28 грн протягом п`яти календарних днів з моменту винесення судом першої інстанції рішення у справі, а іншу частину гонорару у розмірі 39 765,32 грн протягом тридцяти календарних днів з моменту ухвалення рішення у справі судом першої інстанції.

Відповідно до акта приймання-передачі виконаних послуг, підписаного 02 червня 2023 року, адвокат виконав роботи з надання правової допомоги, зокрема, підготовки позовної заяви та інших процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи, представництво інтересів клієнта в суді, підготовка, підписання та подання заяви про ухвалення додаткового рішення.

Згідно з копією квитанції ОСОБА_1 05 червня 2023 року оплатив адвокату Остап`юку М. П. кошти у розмірі 17 043,00 грн за надання адвокатських послуг. У призначенні платежу зазначено: оплата гонорару 30 % за договором від 20 січня 2022 року, № 1/22 акт від 02 червня 2023 року № 1.

Ухваливши додаткове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 56 807,60 грн є неспівмірними та такими, що не відповідають принципам справедливості і пропорційності.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» на рішення Івано-Франківського міського суду від 31 травня 2023 року та додаткове рішення від 15 червня 2023 року залишено без задоволення.

Суд апеляційної інстанції, залишивши без задоволення апеляційну скаргу банку зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив, що оцінка майна на час проведення реєстраційних дій у державного реєстратора була відсутня, що підтверджується матеріалами реєстраційних справ, витребуваних судом, в яких відсутня довідка про вартість предмета іпотеки на дату оцінки. Державний реєстратор під час проведення реєстраційних дій зазначив, що підставою для державної реєстрації права власності є іпотечний договір від 04 січня 2008 року. Банк встановлені обставини не спростуваві ні в суді першої, ні апеляційної інстанцій.

Ухваливши додаткове рішення, суд першої інстанції правильно вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 56 807,60 грн є неспівмірними та такими, що не відповідають принципам справедливості і пропорційності, тому правильно зменшив витрати до 17 043,00 грн.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди попередніх інстанцій встановили, що 04 січня 2008 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_2 укладений кредитний договір № 800002935, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 208 000,00 дол. США, відсоток за користування кредитом 13,75% річних з кінцевим терміном повернення до 04 січня 2023 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором у цей же день між банком та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 укладений іпотечний договір № 800002935, відповідно до якого, в забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавцем передано в іпотеку банку нерухоме майно: незавершений будівництвом житловий будинок, площа 234,9 кв. м на АДРЕСА_1 ; незавершений будівництвом відпочинковий комплекс, площа 176,58 кв. м. на АДРЕСА_1 ; земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 230020005.

Іпотечний договір діяв між сторонами з урахуванням змін, внесених договором про внесення змін і доповнень від 27 квітня 2009 року.

Рішенням Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 30 жовтня 2014 року у справі № 3305-2/884/14 позов АТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнено солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом у розмірі 2 193 330,85 грн, заборгованість за відсотками - 105 978,52 грн, пеня - 58 498,40 грн та судові витрати.

На підставі ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 лютого 2015 року банку видано виконавчий лист № 751/1455/15-ц на виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 30 жовтня 2014 року.

Договором іпотеки від 04 січня 2008 року передбачено іпотечне застереження.

Відповідно до пункту 7.3.1 договору звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку позасудового врегулювання може здійснюватись шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов`язання. Це застереження, яке визнається договором про задоволення вимог іпотекодержателя, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателем на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. За цим договором іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, якого іпоткодержатель обирає самостійно.

У зв`язку з непогашенням ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості, відповідач здійснив звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку.

Згідно з Інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 23 січня 2022 року № 295891411 та від 24 січня 2022 року № 296090250, державний реєстратор Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчак Р. Р. прийняв рішення від 05 січня 2022 року № 62751130 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ «Альфа-Банк», реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 040, а також рішення від 05 січня 2022 року № 62751939 про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за АТ «Альфа-Банк» реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 040.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 06 лютого 2023 року витребувано у Виконавчого комітету Яремчанської міської ради копії документів з державного реєстру, що містяться в реєстраційній справі, яка сформована при реєстрації за АТ «Альфа-Банк» права власності на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкту нерухомого майна: 040 ( АДРЕСА_1 ) та 040 ( АДРЕСА_1 ).

Суди встановили, що реєстраційні справи, направлені на виконання вимог ухвали, не містять відомостей про надання відповідачем державному реєстратору висновку про вартість майна.

Копії висновків про вартість майна від 21 грудня 2022 року, підготовлені суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 на підставі договору від 15 грудня 2021 року № 15/21/12, додані до відзиву на позовну заяву.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, та підстави оскарження

У жовтні 2023 року АТ «Сенс Банк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2023 року, додаткове рішення Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року з пропуском строку на касаційне оскарження з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, оскільки повний текст постанови суду апеляційної інстанції банк отримав 28 вересня 2023 року електронним зв`язком.

Івано-Франківський апеляційний суд ухвалив постанову 21 вересня 2023 року, повний текст рішення складений 27 вересня 2023 року, останній день строку на касаційне оскарження припадав на 27 жовтня 2023 року, а заявник звернувся до суду із касаційною скаргою 30 жовтня 2023 року поштовим зв`язком.

Згідно із частинами першою, другою статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи те, що касаційну скаргу направлено поштовим зв`язком 30 жовтня 2023 року, тобто протягом тридцяти днів з дня вручення судового рішення, то клопотання банку про поновлення строку підлягає задоволенню, а строк на касаційне оскарження підлягає поновленню відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди попередніх інстанцій не застосували правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/17845/15-ц, провадження № 61-14507св18, від 13 травня 2021 року у справі № 715/2669/19, провадження № 61-17819св20, від 10 листопада 2021 року у справі № 715/2670/19, провадження № 61-18504св20, від 08 вересня 2021 року у справі № 725/2195/20, провадження № 61-4590св21, від 23 січня 2018 року у справі № 760/16916/14, провадження №61-1727св17, від 17 січня 2020 року у справі № 753/4448/16-ц, провадження № 61-6171св19, від 22 лютого 2021 року у справі № 344/16105/19, провадження № 61-8888св20; у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, провадження № 11-562ас18.

Банк зазначив, що суди попередніх інстанцій не взяли до уваги копії висновків про вартість майна, які він у суді першої інстанції подав разом з відзивом на позов.

Посилаючись на Порядок, банк зазначив, що за результатами розгляду заяви державний реєстратор повертає заявнику оригінали документів, поданих для державної реєстрації прав у паперовій формі, тому реєстраційна справа не містить відомостей про вартість майна.

АТ «Сенс Банк» не погоджується із стягненим розміром витрат на професійну допомогу, зазначає, що порядок обчислення гонорару адвоката та його розмір визначається в договорі, а не в іншому документі. В матеріалах справи відсутні докази оплати за надані послуги адвоката, а також розрахунок витрат.

Як на підставу касаційного оскарження судових рішень банк посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку).

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Звертаючись з позовом ОСОБА_1 зазначив, що у договорі іпотеки сторони погодили, що вартість предмета іпотеки стаовить 1 501 486,00 грн. Банк здійснив звернення стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» звернувшись до державного реєстратора із заявою про реєстрацію права власності на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки. Порушивши Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127, державний реєстратор вчинив дії щодо реєстрації майна без доказів, які визначають вартість предмета іпотеки.

Згідно з частинами першою, другою статті 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.

Чинним законодавством передбачений порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки, як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса (у примусовому порядку), так і позасудове (добровільне) врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом (частина третя статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з частиною першою статті 11 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам.

Згідно з пунктом 57 Порядку для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину.

Відповідно до пункту 61 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

У наведених правових нормах визначено перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Із вищезазначених норм випливає, що державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.

Оскільки ціна предмета іпотеки, право власності на який реєструється за іпотекодержателем в позасудовому порядку, є істотною обставиною, що має правові наслідки для сторін забезпеченого іпотекою зобов`язання, тому пункту 61 Порядку державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, повинен застосовуватись з урахуванням положень статті 37 Закону України «Про іпотеку», а саме: іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Отже, оцінка предмета іпотеки, право власності на який реєструється за іпотекодержателем в позасудовому порядку, повинна бути проведена перед реєстрацією такого права.

Суд першої інстанції витребував матеріали реєстраційної справи.

Витребувавши копії матеріалів реєстраційної справи, суд першої інстанції встановив, що в матеріалах реєстраційної справи відсутні докази, що підтверджують вартість предмета іпотеки.

Отже, ціна предмета іпотеки на час вчинення реєстраційної дії (звернення стягнення на предмет іпотеки) визначена не була, що свідчить про недотримання частини третьої статті 37 Закону України «Про іпотеку».

Доводи банку про те, що реєстраційна справа не містить відомостей про вартість майна, оскільки державний реєстратор після реєстрації повертає оригінали документів, наданих для реєстрації, Верховний Суд не бере до уваги, враховуючи пункт 10 Порядку.

Відповідно до пункту 10 Порядку під час формування та реєстрації заяви державний реєстратор виготовляє скановані копії документів, поданих заявником для проведення державної реєстрації прав у паперовій формі, з дотриманням вимог, передбачених Порядком та долучає їх до відповідної заяви.

Отже, доводи банку щодо надання відомостей про вартість предмета іпотеки спростовані матеріалами реєстраційної справи.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2021 року зазначено, що у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 306/1224/16-ц (провадження № 14-501цс18) та від 20 березня 2019 року у справі № 306/2053/16-ц (провадження № 14-22цс19) однозначно висловлено правові висновки щодо необхідності подання державному реєстратору документа про експертну оцінку предмета іпотеки для проведення державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем. Відсутність оцінки предмету іпотеки на момент переходу права власності свідчить про порушення проведеної державної реєстрації права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем, що є підставою для скасування такої реєстрації.

Подібні за змістом висновки, із посиланням на вказані висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/2101/17, від 11 червня 2020 року у справі № 914/953/19, від 12 серпня 2020 року у справі № 921/353/19.

Отже, суди попередніх інстанції дійшли правильного висновку про задоволення позову, а посилання банку на те, що він надав копії висновків про вартість предмета іпотеки у відзиві на позовну заяву і суд їх не врахував Верховний Суд не бере до уваги, оскільки їх необхідно було надати під час прийняття рішень державним реєстратором про державну реєстрацію права власності.

Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, що на момент відчуження іпотечного майна, банк не дотримався вимог Закону України «Про іпотеку» та не надав звіту про оцінку майна.

Доводи заявника спростовуються встановленими у справі обставинами.

Як на підставу касаційного оскарження заявник посилається на те, що суди не врахували правових висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 522/17845/15-ц, провадження № 61-14507св18, від 13 травня 2021 року у справі № 715/2669/19, провадження № 61-17819св20, від 10 листопада 2021 року у справі № 715/2670/19, провадження № 61-18504св20, від 08 вересня 2021 року у справі № 725/2195/20, провадження № 61-4590св21, від 23 січня 2018 року у справі № 760/16916/14, провадження №61-1727св17, від 17 січня 2020 року у справі № 753/4448/16-ц, провадження № 61-6171св19, від 22 лютого 2021 року у справі № 344/16105/19, провадження № 61-8888св20; у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, провадження № 11-562ас18.

Для визначення подібності правовідносин Верховний Суд враховує правовий висновок, викладений в мотивувальних частинах постанов Великої Палати Верховного Суду у справах від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19, провадження № 14-166цс20, від 08 лютого 2022 року у справі №2-7763/10, провадження № 14-197цс21, згідно з якими на предмет подібності необхідно оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, тоді подібність необхідно також визначати за суб`єктним й об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.

Правові висновки, викладені у постановах, зазначених банком, сформульовані щодо інших обставин та підстав позову, хоча і стосуються правовідносин щодо застосування статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку», проте у цій справі правовідносини не є подібними.

Щодо оскарження додаткового рішення суду першої інстанції

Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), акт виконаних робіт (детальний опис робіт, наданих послуг).

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату цих послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фінансовий розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумний та враховувати витрачений адвокатом час.

Суди попередніх інстанцій встановили, що між адвокатом Остап`юком М. П. та Федоришиним О. О. укладений договір від 20 січня 2022 року №1/22 про надання правової допомоги.

Згідно з пунктом 3.2 вартість послуг адвоката за цим договором є фіксованою та складає 56 807,60 грн, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 січня 2022 року є еквівалентно 2 000,00 дол. США.

Відповідно до пункту 3.3 договору клієнт оплачує 30 % вартості гонорару у розмірі 17 042,28 грн протягом п`яти календарних днів з моменту винесення судом першої інстанції рішення у справі, а решту 70 % у розмірі 39 765,32 грн протягом тридцяти календарних днів з моменту ухвалення рішення в даній справі судом першої інстанції.

Згідно з копією квитанції від 05 червня 2023 року ОСОБА_1 перерахував адвокату Остап`юку М. П. 17 043,00 грн.

Згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 02 червня 2023 вартість послуг, гонорар адвоката є фіксованим та становить 56 807,60 грн, що за офіційним курсом НБУ станом на 20 січня 2022 року є еквівалентом 2 000,00 дол. США.

Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу обсяг послуг, наданих адвокатом, а також враховуючи складність справи, значення справи для сторін (зокрема те, що задоволення позову в даній справі не припиняє боргового зобов`язання), а також враховуючи витрачений адвокатом час на надання послуг, суд приходить до висновку, що заявлені витрати на правову допомогу є неспіврозмірними та такими, що не відповідають принципам справедливості та пропорційності.

Верховний Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З огляду на викладене Верховний Суд погоджується із висновками судів попередніх інстанцій щодо стягнення коштів у розмірі 17 043,00 грн, вважає їх розумним та достатнім.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

З огляду на викладене підстава касаційного оскарження, зазначена банком в касаційній скарзі, не підтвердилася.

Касаційна скарга не містить обґрунтованих посилань на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а зводиться до незгоди заявника з ухваленим судовим рішенням, законність та обґрунтованість яких доводами касаційної скарги не спростована.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судами попередніх інстанцій норм матеріального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

Поновити Акціонерному товариству «Сенс Банк» строк на касаційне оскарження постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року.

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2023 року, додаткове рішення Івано-Франківського апеляційного суду Івано-Франківської області від 15 червня 2023 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 21 вересня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , державний реєстратор Виконавчого комітету Яремчанської міської ради Онутчак Ростислав Романович, про визнання протиправним та скасування рішень державного реєстратора відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак