Справа № 740/1347/23
Провадження № 2/740/506/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності,

встановив:

Позивач через представника - адвоката Дорошенка Г.М. 06 березня 2023 року звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати за ним право власності:

- на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 ;

- на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 ;

- на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 як члена колгоспного двору.

Позов аргументує тим, що вказаний житловий будинок мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_2 - голова двору (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_3 - дружина (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ОСОБА_1 - син.

Колгоспний двір припинений 15.04.1991, коли був введений у дію Закон України «Про власність», тому з урахуванням того, що голова двору ОСОБА_2 та члени двору ОСОБА_3 , ОСОБА_1 до 15.04.1991 не втратили право на частку в його майні та мешкали в домоволодінні станом на вказану дату, розмір їх часток визначається виходячи з їх рівності по 1/3 частці кожному, тобто ОСОБА_4 1/3 частка, ОСОБА_3 1/3 частка, ОСОБА_1 1/3 частка.

На момент смерті батьків він постійно проживав та був зареєстрований разом з ними у спірному будинку, а отже фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Він звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 , який постійно мешкав у домоволодінні, проте отримав відмову з підстав того, що видача свідоцтва призведе до порушення прав членів колгоспного двору, які проживали у вказаному домоволодінні.

У центрі надання адміністративних послуг Ніжинської міської ради Чернігівської області в усному порядку йому було роз`яснено про відсутність законних підстав для реєстрації права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 , оскільки реєстрація права власності на такий об`єкт нерухомого майна як колгоспний двір Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачена.

За таких обставин змушений звернутися за захистом свого права власності до суду.

Ухвалою судді від 07 березня 2023 року цивільну справу призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 11 квітня 2023 року за результатами підготовчого провадження справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача - адвокат ДорошенкоГ.М. подав до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримку позову.

Представник відповідача - Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності за наявними у справі доказами, поясненнями.

У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та дійшов наступного висновку.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року за №7 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Нормами п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, передбачено, що Цивільний Кодекс застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким з спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, правила книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 1 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.529-531 УРСР.

Тобто, у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року, що має місце по відношенню до спадщини, яка відкриласі після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , та ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Згідно ст. 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. У відповідності до ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

За змістом ст.548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв і прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він, окрім іншого, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини(ч.1 ст.549 ЦК УРСР).

Згідно із свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок, виданого 11.09.1991 Ніжинською районною Радою народних депутатів вцілому житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_2 , та відповідно до довідки, виданої Колісниківським старостинським округом Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №13 від 07.02.2023, станом на 15.04.1991 у домоволодінні, розташованому за вказаною адресою були зареєстровані: ОСОБА_2 , - голова колгоспного двору, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 - члени колгоспного двору (а.с. 10, 13).

Згідно ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».

Таким чином, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 мали рівне право на майно колгоспного двору, а значить, і на вказаний вище житловий будинок з господарськими спорудами, тобто по 1/3 частці кожен, у зв"язку з чим є обгрунтованою і підлягає задоволенню позовна вимога про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку спірного житлового будинку як за колишнім членом колгоспного двору.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого повторно Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 8).

Позивач ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с. 7).

Згідно з довідкою №57 від 17.05.2022, виданої Колісниківським старостинським округом Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, на день смерті ОСОБА_2 постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вищевказаною адресою проживали та були зареєстровані його дружина ОСОБА_3 і син ОСОБА_1 (а.с.12).

Таким чином, спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на належну йому за життя 1/3 частку спірного будинку як спадкоємці за законом шляхом фактично вступу в управління або володіння спадковим майном відповідно до ст. 529, 549 ЦК УРСР, прийняли в рівних частках його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 , тобто по 1/6 частці кожен, у зв"язку з чим підлягає частковому задоволенню позовна вимога про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності на 1/3 частку спірного житлового будинку в порядку спадкування за законом після померлого батька ОСОБА_2 , ураховуючи, що постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області Зеленського В.В. від 01 лютого 2023 року №19/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом після помердого батька ОСОБА_2 на спірний будинок (а.с.11).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що виконкомом Колісниківської сільської ради Ніжинського району зроблено відповідний актовий запис за №4, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 9).

Згідно копії спадкової справи №159 заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом подали ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Таким чином, після смерті ОСОБА_3 на належну їй за життя 1/2 частку спірного будинку (1/3 частка як члена колгоспного двору та 1/6 частка успадкована після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 ) відповідно до ст. 549 ЦК УРСР шляхом подання державній нотаріальній конторі заяви про прийняття спадщини прийняли ОСОБА_1 та ОСОБА_6 (а.с. 76).

Суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначати суб`єктний склад спору залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц (пункт 41); від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц (пункт 49); від 21.11.2018 у справі № 127/93/17-ц (пункт 50); від 12.12.2018 у справі №570/3439/16-ц (пункти 37, 54); від 12.12.2018 у справі № 372/51/16-ц (пункт 31.4), від 30.01.2019 у справі № 552/6381/17 (пункт 38).

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала чи оспорила його суб`єктивні права, свободи чи інтереси. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав і інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Положеннями частини 1 ст. 4, ст. 12, 13 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів і на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета спору. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

ЦПК України визначає, що саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Залучення до участі у справі співвідповідачів, заміна неналежного відповідача можливі лише при розгляді справи за клопотанням самого позивача (ст. 51 ЦПК України).

Таким чином, за захистом своїх порушених прав особа може звернутися до суду не в будь-який спосіб, а в той, що передбачений законом, правомірній вимозі відповідає обов`язок належного відповідача усунути порушення права.

При зверненні до суду ОСОБА_1 з вимогою про визнання за ним права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , у тому числі на 1/3 частку в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3 , не визначено співвідповідачем ОСОБА_6 .

Між тим, з матеріалів спадкової справи до майна померлої ОСОБА_3 вбачається наявність спільної заяви ОСОБА_6 та позивача про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 (а.с. 76).

Суд при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі в справі позивачем.

У разі пред`явлення позову до частини відповідачів чи неналежного відповідача, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі в справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти в задоволенні позову.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 пред`явивши позовну вимогу про визнання за ним права власності на частку спірного будинку у порядку спадкування за законом після померлої матері ОСОБА_3 , не визначив відповідачем у справі іншого спадкоємця, який також прийняв спадщину місля смерті ОСОБА_3 , а саме ОСОБА_6 , чиїх прав та інтересів стосується дана позовна вимога, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог в цій частині необхідно відмовити саме з таких підстав, оскільки ця вимога не може розглядатися без залучення до участі належного за такою вимогою відповідача ОСОБА_6

Разом з тим, зазначені обставини не перешкоджають позивачу звернутися до суду з позовом з даною вимогою до належного відповідача відповідно до вимог процесуального закону.

Ураховуючи вищевикладене, позов підлягає частковому задоволенню та за позивачем слід визнати право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 та на 1/3 частку спірного будинку як за колишнім членом колгоспного двору.

Керуючись ст. 263 - 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , право власності на 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП - НОМЕР_4 , право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 як за кошнім членом колгоспного двору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь