ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року м.Суми

Справа №583/4876/20

Номер провадження 22-ц/816/784/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Комишанська об`єднана територіальна громада, ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, Державне підприємство «Центр Державного земельного кадастру», Приватне сільськогосподарське підприємство «Павлівське»,

третя особа Приватне сільськогосподарське підприємство «Комишанське»

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 березня 2023 року, в складі судді Яценко Н.Г., ухвалене у м. Охтирка, повний текст якого складено 16 березня 2023 року,

в с т а н о в и в:

29 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комишанської ОТГ, ОСОБА_2 , ГУ Держгеокадастру у Сумській області, ДП «Центр Державного земельного кадастру», ПСП «Павлівське», про:

- визнання за нею право власності на майно, успадковане після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Старокостянтинові Хмельницької області, а саме: на дві земельні ділянки площею 3,2454 га, кадастровий номер :01:001:0912 та площею 0,4055 га, кадастровий номер :01:001:0953, що знаходяться на території Комишанської об`єднаної територіальної громади (раніше Малопавлівської сільради) Охтирського району Сумської області;

- визнання незаконною вчинену 08 листопада 2016 року реєстрацію земельної ділянки площею 3,2454 га, кадастровий номер :01:001:0912, та вчинену 30 вересня 2016 року реєстрацію земельної ділянки площею 0,4055 га, кадастровий номер :01:001:0953, належних за життя ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 терміном на 15 років із відповідною державною реєстрацією речових прав у зазначені вище числа - відповідно 30 вересня 2016 року та 08 листопада 2016 року із припиненням речових прав ОСОБА_2 на вказані земельні ділянки.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є спадкоємцем після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_3 , до складу спадкового майна якого увійшли успадковані ним після смерті матері дві земельні ділянки що знаходяться на території Комишанської об`єднаної громади Охтирського району Сумської області: земельна ділянка площею 3,2454 га з кадастровим номером :01:001:0912 та земельна ділянка площею 0,4055 га з кадастровим номером :01:001:0953. За життя ОСОБА_3 отримав державні акти на право власності на успадковані земельні ділянки серії ЯЕ № 422170 та Серії ЯЕ № 422169, видані на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКС № 719591 від 27 грудня 2007, зареєстровані в реєстрі за № 3443 Охтирською райдержнотконторою.

При оформленні права власності у порядку спадкування на зазначені земельні ділянки з`ясувалося, що власником цих успадкованих земельних ділянок є ОСОБА_2 . За інформацією ПСП «Комишанське», яке є орендарем спірних земельних ділянок, під час їх реєстрації допущено помилки, які всупереч запевнень не виправлено.

Вважала, що відповідачами порушено її спадкові права, що перешкоджає оформити документи на успадковану землю та безперешкодно нею користуватися і розпоряджатися, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 березня 2023 року, з виправленням описки ухвалою Охтирського міськрайонного суду від 13 квітня 2023 року (т. 3, а.с. 61), у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комишанської ОТГ, ОСОБА_2 , ГУ Держгеокадастру у Сумській області, ДП «Центр Державного земельного кадастру», ПСП «Павлівське», третя особа ПСП «Комишанське», про визнання права власності на успадковане майно відмовлено.

В апеляційній скарзі та доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають істотне значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, судові витрати по справі покласти на відповідачів ПСП «Павлівське» та ОСОБА_2 .

Вважає, що відмовивши у задоволенні позову, суд позбавив її законного права на успадковане майно, за оформленням якого вона у визначеному законом порядку звернулася до нотаріальної контори. Доводить, що чоловік за життя, ще у 2008 році, набув право власності на спірні земельні ділянки у порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_4 та отримав відповідні Державні акти на дві земельні ділянки, а саме: площею 3,2454 га, кадастровий номер :01:001:0912 та площею 0,4055 га, кадастровий номер :01:001:0953, що знаходяться на території Комишанської об`єднаної територіальної громади (раніше Малопавлівської сільради) Охтирського району Сумської області. Ці земельні ділянки перебували в оренді ПСП «Комишанське», від якого чоловік, а після його смерті вже вона, щорічно отримували орендну плату, в чому числі і за 2020 рік.

Ні її покійному чоловіку, ні їй не було відомо про оформлення вказаних земельних ділянок по кадастрових номерах у 2016 році (ще за життя чоловіка) на іншу особу відповідача ОСОБА_2 , начебто у порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_3 .

Вказує, що справа розглянута судом односторонньо, безпідставно не взяті до уваги всі докази у справі, зокрема, спадкова справа ОСОБА_4 , де був оригінал Державного акта про право приватної власності на землю. Судом не вжито заходи про витребування доказів у справі від відповідача ПСП «Павлівське» та третьої особи ПСП «Комишанське», керівником яких на час розпаювання та в подальшому є одна і та ж особа, і у них наявна вся вихідна земельна документація з розподілу паїв на колишній території Малопавлівської сільради, необхідна для встановлення обставин справи.

Доводить, що успадковані відповідачем ОСОБА_2 земельні ділянки за площами, конфігурацією, межуючих сусідах відмінні від успадкованих нею земельних ділянок, однак будучи обізнаною про обставини незаконного переоформлення спірних земельних ділянок, відповідач умисно не надала суду свою земельно-технічну документацію. Відомості про право власності на належні її чоловіку земельні ділянки були внесені на підставі розробленої уповноваженою особою у липні 2008 року земельної документації і зареєстровано 23 липня 2008 року на ім`я ОСОБА_3 , земельним ділянкам присвоєні державні кадастрові номери і внесені до відповідного Реєстру і така реєстрацію ніким не спростована.

На її звернення щодо виявленого порушення працівниками відповідача ПСП «Павлівське» (бухгалтером, юристом підприємства) повідомлялося про «прикру помилку», яку протягом певного часу у 2020 році обіцяли виправити та навіть за кошти підприємства виготовити нові документи на земельні ділянки.

Зазначивши про обрання неналежного способу захисту, суд не вказав з яким іншим позовом їй необхідно звернутися, щоб захистити свої права. Просила взяти до уваги додані до апеляційної скарги докази та ухвалити рішення про визнання її законних прав на спірні земельні ділянки.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ Держгеокадастру у Сумській області (т. 3, а.с. 107), просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін, як законне та обґрунтоване. Вказує, що ГУ Держгеокадастру у Сумській області не вчиняло жодних дій щодо спірних земельних ділянок ні в частині розпорядження, ні в частині реєстрації цих ділянок, не входить в систему органів та суб`єктів державної реєстрації прав, а тому не є належним відповідачем у справі.

Зазначає, що за наявною в Головного управління інформацією право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0912 зареєстровано за ОСОБА_2 08 листопада 2016 року за № 17441456 Виконавчим комітетом Охтирської МР, а також на цю земельну ділянку зареєстровано речове право (оренда) ПСП «Павлівське» від 08 листопада 2016 року строком на 15 років; право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0953 зареєстровано за ОСОБА_2 30 вересня 2016 року за № 16764635 Виконавчим комітетом Охтирської МР, а також на цю земельну ділянку зареєстровано речове право (оренда) ПСП «Павлівське» від 30 вересня 2015 року строком на 15 років.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Розторгуєва В.Б., просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обґрунтоване, не приймати до уваги докази, які не були подані до суду першої інстанції. Вважає, що зміст апеляційної скарги, в частині, що стосується ОСОБА_2 , зводиться до звинувачень у безпідставному заволодінні належними позивачу земельними ділянками. Погоджуючись з рішенням суду, вважає його таким, що прийняте на підставі досліджених матеріалів, зокрема, наданих відповідачем Державних актів на землю отриманих ОСОБА_2 07 серпня 2003 року на підставі свідоцтва про право на спадщину ВАМ 306093 на земельну ділянку площею 3,2454 га, кадастровий номер :01:001:0912, на земельну ділянку площею 0,4055 га, кадастровий номер :01:001:0953. Зазначає, що 30 вересня 2016 року та 08 листопада 2016 року відбулася державна реєстрація іншого речового права оренди земельних ділянок, а не права власності на земельні ділянки. Отримання ОСОБА_5 орендної плати від ПСП «Павлівське» за 2016-2021 роки підтверджується відповідним довідками.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника - адвоката Якимчук Н.П., які підтримали доводи скарги, заперечення проти скарги ОСОБА_2 та її представника адвоката Розторгуєвої В.Б., представника ГУ Держгеокадастру у Сумській області Мазурова А.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 3,65 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Малопавлівської сільської ради Охтирського району, яка належала померлій на підставі державного акта на право приватної власності на землю Серії ІІ-СМ № 038251, виданого 28 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 99 від 22 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів про право приватної власності на землю за № 1157 (т. 2, а.с. 214 зв., 217).

Відповідно до зазначеного розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 99 від 22 березня 2002 року, громадянам-власникам земельних часток (паїв) затверджено технічну документацію по складанню державних актів на право приватної власності на землю із земель спільної часткової (колективної) власності членів колишнього САТЗТ «Дружба» на території Малопавлівської сільської ради, в тому числі ОСОБА_7 (номер по списку 219, номер ділянки 331) виділено земельну ділянку загальною площею 3,65 га (з них 3,2454 га рілля, 0,41 га сіножаті) та ОСОБА_2 (номер по списку 217, номер ділянки 72) виділено земельну ділянку загальною площею 3,78 га (з них 3,31 га рілля, 0,47 га сіножаті) (т. 2, а.с. 37-40).

Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю Серії І-СМ № 026860 від 05 липня 2000, виданим на підставі рішення 8 сесії 23 скликання Малопавлівської сільської Ради народних депутатів від 24 грудня 1999 року, ОСОБА_4 , мешканці АДРЕСА_1 , належала земельна ділянка площею 0,26 га в межах згідно з планом, розташована на території с. Мала Павлівка Малопавлівської сільської ради для обслуговування житлового будинку 0,07 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,07 га. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 454 (т. 1, а.с. 141).

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_6 був її син ОСОБА_3 чоловік позивача ОСОБА_1 (т. 1, а.с. 7, т. 2, а.с. 214 зв.).

ОСОБА_3 , мешканцю АДРЕСА_2 , видано державний акт серії ЯЕ № 422169 від 23 липня 2009 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКС № 719591 від 27 грудня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3443 Охтирською райдержнотконторою, на право власності на земельну ділянку площею 3,2454 га з кадастровим номером :01:001:0912, розташовану на території Малопавлівської сільської ради, цільове призначення 2.1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 13. Визначено наступні межі земельної ділянки: від А до Б-землі ОСОБА_8 , від Б до В землі ОСОБА_9 , від В до Г землі загального користування, проїзд, від Г до А землі Охтирського Райавтодору (т. 1, а.с. 16).

23 липня 2009 року ОСОБА_3 видано державний акт серії ЯЕ № 422170 від 23 липня 2009 року, на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКС № 719591 від 27 грудня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3443 Охтирською райдержнотконторою, на право власності на земельну ділянку площею 0,4055 га, з кадастровим номером :01:001:0953, розташовану на території Малопавлівської сільської ради, цільове призначення 2.1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 14. При цьому визначено наступні межі земельної ділянки: від А до Б землі ОСОБА_10 , від Б до В землі ОСОБА_11 , від В до Г землі ОСОБА_9 від Г до А землі загального користування, проїзд (т. 1, а.с. 17).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 01 липня 2019 року Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Хмельницькій області (т. 1, а.с. 34).

За даними спадкової справи № 388/2019, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою 01 серпня 2019 року, спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є дружина ОСОБА_1 , сини ОСОБА_12 та ОСОБА_13 відмовилися від прийняття спадщини після смерті батька (т. 1, а.с. 56-96).

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори 20 серпня 2003 року, ОСОБА_2 успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_14 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 земельну ділянку площею 3,69 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Малопавлівської сільської ради Охтирського району та належала померлому на підставі державного акту на право приватної власності серії ІІ-СМ № 038056 виданого 14 серпня 2002 на підставі рішення виконкому Малопавлівської сільради 22 грудня 2000 року, про що зроблено запис у книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 650 (т. 2, а.с. 109, 111 зв.).

07 серпня 2003 року ОСОБА_2 отримала державний акт серії СМ № 001186 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВАМ 306093 на земельну ділянку площею 3,2454 га, кадастровий номер :01:001:0912 розташовану на території Малопавлівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки 2.1 ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 41. Визначено наступні межі земельної ділянки: А ОСОБА_15 , Б- ОСОБА_16 , В-землі Охтирського автодору, Г-землі Охтирського Держлісгоспу (т. 1, а.с. 111)

07 серпня 2003 року ОСОБА_2 отримала державний акт серії СМ № 001187 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВАМ 306093 на земельну ділянку площею 0,4055, кадастровий номер :01:001:0953, розташовану на території Малопавлівської сільської ради, цільове призначення земельної ділянки 2.1 ведення товарного сільськогосподарського виробництва, акт зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 40. Визначено наступні межі земельної ділянки: А- ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , Г-землі загального користування (т. 1, а.с. 112).

01 серпня 2016 року між ОСОБА_2 та ПП «Павлівське» в особі ОСОБА_20 було укладено договори оренди землі (земельного паю) загальною площею 3,2454 га, у тому числі рілля 3,2454 га, та (земельного паю) загальною площею 0,4055 га, визначили межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) за кадастровими номерами :01:001:0912 та :01:001:0953, про що складені акти від 01 серпня 2019 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 73442760 від 21 листопада 2016 року та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 70084410 від 10 жовтня 2016 року (т. 1, а.с. 201-208).

На виконання умов договорів ОСОБА_2 отримала орендну плату від ПП «Павлівське» за 2016-2021 роки, що підтверджується довідками про доходи (т. 1, а.с. 209-211).

Як вбачається з відповіді Старокостянтинівської державної нотаріальної контори від 07 лютого 2020 року № 255/02-14 на звернення ОСОБА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 422169 від 23 липня 2009 року, виданого Охтирською райдержадміністрацією Сумської області, власник земельної ділянки є ОСОБА_3 , а згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: НВ-020, власником земельної ділянки зазначена ОСОБА_2 , площа 3,2454 га, кадастровий номер :01:001:0912. Також згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 422170, виданого Охтирською райдержадміністрацією Сумської області 23.07.2009 власник земельної ділянки вказаний ОСОБА_3 , а згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: НВ-020, власником земельної ділянки зазначена ОСОБА_2 , площа 0,4055 га, кадастровий номер :01:001:0953. У зв`язку з розбіжностями в документах неможливо оформити спадкових прав за законом на земельні ділянки після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , та видати свідоцтво про право на спадщину за законом (т. 1, а.с. 18-27).

Відповідно до листа Відділу в Охтирському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 18 лютого 2020 року № 101/101-20 земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0912, :01:001:0953 зареєстровані в Державному реєстрі земель 23 липня 2008 року та перенесені до Державного земельного кадастру відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 422169, ЯЕ № 422170, зареєстровані в Книзі записів реєстрації державних актів за № № 13, 14 від 23 липня 2008 року на ім`я ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину ВКС № 719591 від 27 грудня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 3443. Реєстрація земельних ділянок проводилась відповідно до Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02 липня 2003 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 липня 2003 року за № 641/7962, «Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель» (наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 408 від 07 липня 2012 року). Тимчасовим порядком визначено порядок взаємодії при веденні державного реєстру земель, тому внесення відомостей до бази даних ДЗК, реєстрація державного акту на зазначені земельні ділянки проводились Центром Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах та його структурними підрозділами, а саме Сумською регіональною філією ДП «Центр Державного земельного кадастру» (т. 1, а.с. 29).

Згідно з випискою по картковому рахунку № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 зараховано орендну плату за 2019 рік в сумі 9745,34 грн, по картковому рахунку № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 зараховано орендну плату за 2020 рік в сумі 10828,20 грн (т. 1, а.с. 229-233). Однак, із вказаних документів неможливо встановити, за якими договорами оренди нараховані такі виплати, хто їх платник та за користування яким саме майном проводилися ці виплати.

Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

За таких обставин, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що всупереч вимогам ст.ст. 12, 81 ЦПК України позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення її майнових прав відповідачем ОСОБА_2 , оскільки за встановлених обставин ОСОБА_2 набула право власності на спірні земельні ділянки у порядку спадкування після смерті чоловіка ОСОБА_7 , якому це нерухоме майно належало на законних підставах, рішення уповноважених органів про припинення її права власності на ці земельні ділянки відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Частиною 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до змісту ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права і обов`язки, що належали спадкодавцю у момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Статтею 153 ЗК України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація на нерухоме майно офіційне визнання і підтвердження фактів на буття, зміни бо припинення речових права на нерухоме майно, шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

За встановлених обставин та вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що отримане ОСОБА_2 у 2003 році свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7 на земельні ділянки кадастровий номер :01:001:0912 площею 3,2454 га кадастровий номер :01:001:0953площею 0,4055 га, ніким не оспорюється та на даний час є чинним. Тому, відповідач ОСОБА_2 на законних підставах володіє спірними земельними ділянками.

Крім того, судом першої інстанції встановлено та не заперечується самою позивачем, що за змістом Державних актів на землю, виданих спадкодавцю позивача ОСОБА_3 та відповідачу, земельні ділянки, що належать ОСОБА_2 та земельні ділянки, з приводу яких звернулася за захистом свого права ОСОБА_1 , є різними земельними ділянками, з різними межами, однак з однаковими кадастровими номерами.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 також вказує про те, успадковані відповідачем ОСОБА_2 земельні ділянки за площами, конфігурацією, межуючих сусідах відмінні від успадкованих нею (позивачем ) земельних ділянок.

Не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження і доводи апеляційної скарги про отримання її покійним чоловіком та вже самою позивачем, як спадкоємцем, орендної плати за передачу у користування спірних земельних ділянок, оскільки суду не надано доказів передачі нею в оренду за відповідними цивільно-правовими договорами саме спірних земельних ділянок. Із виписки по картковому рахунку № НОМЕР_2 про зарахування на ім`я ОСОБА_3 орендної плати за 2019 рік в сумі 9745,34 грн, по картковому рахунку № НОМЕР_3 про зарахування орендної плати за 2020 рік на ім`я ОСОБА_1 в сумі 10828,20 грн (т. 1, а.с. 229-233), неможливо встановити, за якими договорами оренди нараховані такі виплати, хто їх платник та за користування яким саме майном проводилися ці виплати.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 березня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - О. Ю. Кононенко

Судді: В. І. Криворотенко

О. І. Собина