ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 грудня 2023 року м. Чернівці

справа № 718/2229/23

провадження №22-ц/822/920/23

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н. К., Литвинюк І.М.

секретар Факас А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2023 року та на додаткове рішення Кіцманського районного суду від 10 жовтня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Заочним рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.12.2022 року шлюб між ними розірвано.

Від шлюбу у них є неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на її утриманні, проживає разом з нею та навчається у відокремленому структурному підрозділі Кіцманського фахового коледжу закладу вищої освіти «Подільського державного університету» відділення денної форми навчання за спеціальністю «Ветеринарна медицина», не отримує стипендії, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків.

Просила стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4 аліменти в розмірі 1/6 частки від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 06.07.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частці всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 06.07.2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 1073,60грн судового збору.

Додатковим рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2023 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4500грн витрат на правничу допомогу.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог позивача.

Скасувати додаткове рішення Кіцманського районного суду від 10 жовтня 2023 року та відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, рішення незаконним і необґрунтованим, таким, що не відповідає положенням ст.263 ЦПК України.

Посилається на те, що судом не враховано положення ст.181 СК України, зокрема те, що з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини має право звернутися той з батьків з ким проживає дитина. Матеріали справи не містять будь-яких доказів, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на утриманні позивача.

Зазначає, що 17.05.2023 року він уклав шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. На даний час ОСОБА_5 не працює, оскільки у неї, а відповідно й у нього на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей 2013 та 2016 року народження, що підтверджується актом обстеження матеріально побутових умов проживання, довідкою старостату.

Вказує на те, що суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги позивача, отже розмір аліментів у грошовому виразі становить понад 9000 грн, що значно перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.02.2006 року, батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 , а матір`ю ОСОБА_2 .

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12.12.2022 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

З довідки №02.2-28/1852 від 29.06.2023 року, виданої відокремленим структурним підрозділом Кіцманського фахового коледжу закладу вищої освіти «Подільського державного університету» вбачається, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання даного закладу за спеціальністю «Ветеренарна медицина», термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 року.

Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 від 25.07.2023 року №530 підтверджено, що до складу сім`ї ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 входять: дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . На утриманні заявника ОСОБА_1 перебуває непрацююча дружина та її двоє неповнолітніх дітей.

Згідно довідки про доходи №1137 від 22.07.2023 року, виданої ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається, що дохід ОСОБА_1 за період з червня 2022 року по червень 2023 року складає 634 362,64 грн.

Відповідно до Довідки №584 від 24.07.2023 року, виданої військовою частиною НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно в період з 16.02.2023 року по день видачі довідки бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, що також підтверджується Довідкою №585 від 24.07.2023 року, виданої військовою частиною НОМЕР_2 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 до досягнення дитиною повноліття, буде 1/6 частка від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, до повноліття дитини.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Статтею 51 Конституції України та ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. В силу ст.12 Закону «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частинами першою, другою статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Доводи апелянта, що розмір аліментів у грошовому виразі становить понад 9000 грн, що значно перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, не заслуговують на увагу.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено, що у 2023 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років складає з 1 січня - 2833 грн.

Крім того, колегія суддів наголошує, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів. Зазначене відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені у постанові від 16 червня 2021 року, справа №643/11949/19.

Колегія суддів звертає увагу на те, що виховування дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дитини, у зв`язку з чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини, таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Суд першої інстанції правильно виходив із захисту інтересів перш за все самої дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька.

Матеріали справи не містять належних доказів матеріального становища апелянта, або стану його здоров`я, які б свідчили про те, що останній не має можливості сплачувати аліменти у визначеному судом першої інстанції розмірі.

Доводи апелянта, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, на підтвердження того, що дитина проживає з позивачем та знаходиться на утриманні позивача є безпідставними, оскільки як зазначено в позові, дитина проживає з матірью та знаходиться на її утриманні, зазначене не спростовано апелянтом.

Доводи апелянта, що судом не враховано при визначенні аліментів, що на його утриманні перебуває дружина ОСОБА_5 яка не працює та двоє її малолітніх дітей 2013 та 2016 року народження, є безпідставними, оскільки утримання одних дітей не може мати переваги над утриманням інших дітей.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів у справі.

Щодо оскарження додаткового рішення

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч.2-3 вказаної статті заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з частиною 1 та 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною другою статті 141 ЦПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (частина третя статті 141 ЦПК України).

Тобто у ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Для вирішення питання про розподіл судових витрат слід враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості й достовірності відображеної у них інформації.

Відповідно до статей 1, 26, 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачу правничу допомогу в суді першої інстанції надавала адвокат Буряк К.Я. відповідно до Договору про представництво інтересів в цивільному процесі та надання правничої допомоги № 29/06-3ф від 29.06.2023 року.

Відповідно до акту прийняття-передачі наданих послуг від 09.10.2023 року, за надання правничої допомоги виконавцем, яка полягала у підготовці позову, формуванні копій додатків до позову для суду та відповідача, ознайомлення з відзивом, підготовка письмових пояснень, прибуття до Кіцманського районного суду Чернівецької області: 01.08.2023, 15.06.2023, 05.10.2023 року для представництва позивача в суді, всього на суму 4500 грн, замовником на підставі факту надання вищезазначених послуг здійснено їх оплату.

Згідно Квитанції до прибуткового касового ордера від 09.10.2023 року позивачка ОСОБА_2 сплатила адвокату Буряк К.Я. 4500 грн за надані послуги.

Суд першої інстанції, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаної роботи, дійшов правильного та обгрунтованого висновку, що відповідачем підтверджено обсяг наданих адвокатом правничих послуг, виконаних робіт на загальну суму 4500 грн.

Доводи апелянта зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції, однак висновків суду не спростовують.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих сторонами доказів, доводи апелянта зводяться до суб`єктивного тлумачення чинних норм законодавства України та незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, та не можуть бути підставами для скасування судових рішень.

Щодо витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції

З матеріалів справи вбачається, що позивачу правничу допомогу в суді апеляційної інстанції надавала адвокат Буряк К.Я. відповідно до Договору про представництво інтересів в цивільному процесі та надання правничої допомоги № 29/06-3ф від 29.06.2023 року.

Відповідно до акту про прийняття-передачі наданих послуг від 16.11.2023 року вартість наданих послуг становить 1500 грн, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 16.11.2023 року за виконану роботу: ознайомлення із апеляційною скаргою 30 хв. -750 грн; написання відзиву на апеляційну скаргу та відправка відзиву на апеляційну скаргу 30 хв - 750грн; всього адвокатам надані послуги на суму -1500 грн.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу зменшення відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

З матеріалів справи вбачається, що відзив на апеляційну скаргу разом із додатками до нього, в якому позивач просила стягнути витрати на правничу допомогу за апеляційний розгляд з позивача, було направлено на адресу відповідача у строки та в порядку передбаченому законом. Заперечень на адресу суду від нього не надходило.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що позивачу слід відшкодувати витрати на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, у розмірі 1500 грн.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не можуть бути скасовані з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2023 року та додаткове рішення Кіцманського районного суду від 10 жовтня 2023 року, залишити без змін.

Керуючись ст.ст.368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 05 жовтня 2023 року та додаткове рішення Кіцманського районного суду від 10 жовтня 2023 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу за апеляційний розгляд в сумі 1500 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К. Височанська

І.М. Литвинюк