Справа № 303/728/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Курах Л.В.

присяжних: Фаринич О.Ю.,

Логай О.І.,

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

з участю: заявника ОСОБА_1

представника третьої особи

Мукачівської міької ради Тишкова І.Т.,

свідка ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Мукачево цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог: Мукачівська міська рада, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Мукачівської міської ради про визнання особи безвісно відсутньою,-

В С Т А Н О В И В :

30 січня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 січня 2020 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , від якого у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Її чоловік раніше проживав у м.Київ, однак після реєстрації шлюбу стали проживати у АДРЕСА_1 . На початку вересня 2021 року ОСОБА_3 виїхав на заробітки до Швейцарії, останній раз зателефонував їй 15 жовтня 2021 року. Після цього не виходив на телефонний зв`язок. 23 квітня 2022 року вона звернулась до Мукачівсього районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області із заявою про зникнення її чоловіка, однак розшукові дії правоохоронних органів позитивних результатів не дало. Пройшло більше року від дня останнього спілкування з її чоловіком, але до цього часу місце його перебування не встановлено, у зв`язку з цим вона змушена звернутися до суду із заявою про оголошення її чоловіка ОСОБА_3 безвісно відсутнім.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської від 31.01.2023 року заяву було залишено без руху та надано заявнику строк на усунення недоліків, протягом п`яти днів з дня отримання ухвали. Копію ухвали від 31.01.2023 року отримано представником заявника 13.02.2023 року.

На виконання ухвали Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.01.2023 року заявником було подано до суду заяву від 16.02.2023 року про усунення недоліків заяви.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.02.2023 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначенням справи до розгляду.

16.03.2023 року представником Мукачівської міської ради подано пояснення щодо заяви, у яких заначив, що матеріали справи не містять доказів, які підтверджують, що фактичним місцем проживання ОСОБА_3 з 14.01.2020 було саме в АДРЕСА_1 . Також не додано доказів на підтвердження, що востаннє спілкувалася з своїм чоловіком 15.10.2021, а з моменту подання заяв до органів Національної поліції (заяви від 23.04.2022, від 24.11.2022) та здійснення розшукових дій пройшло менше встановленого строку. Окрім вище зазначеного, заява не містить визначення мети для досягнення якої необхідно визнати фізичну особу безвісно відсутньою.

23.03.2023 року заявником подано відзив на письмові пояснення у якому зазначила, що заявник може звернутись до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, якщо більше одного року немає відомостей про місце перебування особи. Зазначила, що хоче знати куди дівся чоловік. Також подала клопотання про допит свідків.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заяву про визнання ОСОБА_3 безвісно відсутнім підтримала, пояснила, що хоче оформити допомогу на дитину, більше року немає зв`язку з її чоловіком, зверталася до поліції щодо розшуку ОСОБА_3 , однак позитивних результатів це не дало, просила суд заяву задовольнити. Від допиту свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відмовилася, оскільки вони вийхали за кордон, просила суд врахувати їхні письмові пояснення.

Представник третьої особи ОСОБА_7 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, наполягала на недостатності наявних у справі доказів для визнання особи безвісно відсутньою, зазначила, що на день звернення до суду не пройшло більше року з моменту звернення із заявою до поліції, також місце реєстрації ОСОБА_3 у м.Києві, він може проживати там.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що перебуває у родинних відносинах із заявником, ОСОБА_3 часто їздив на заробітки, раніше все повертався.

Представник заявника ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення заявника та представника третьої особи, свідка, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що 14 січня 2020 заявник зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від якого у них народилася донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14.06.2022 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Мукачеві Мукачівського району Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис №535.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно талону-повідомлення єдиного обліку №4407 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.04.2022 року ОСОБА_1 звернулася до ч/ч Мукачівського РУП з заявою про те, що близько пів-року тому вона втратила зв`язок зі своїм чоловіком гр.. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки №8482/106/26/1-2022 від 17.05.2022 року місце знаходження гр.. ОСОБА_3 не встановлено.

Згідно довідки №1296/106/26/1-2023 від 25.01.2023 року місце знаходження гр.. ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.248 ЦПК України, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також, запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме.

У письмових поясненнях свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що зі слів ОСОБА_1 знають, що ОСОБА_9 не місцевий, бачили, що проживали біля двох років в будинку ОСОБА_1 , виїздив на заробітки за кордон і постійно повертався через деякий час додому де пробував біля одного місяця в м.Мукачево. Останній раз бачили його восени 2021 року. Від ОСОБА_1 дізналися, що ї чоловік поїхав за кордон на заробітки і більше нічого не знають де він перебуває.

Разом з цим, в порядку підготовки справи до розгляду, судом було зроблено запит до державної Прикордонної служби України про надання інформації щодо перетинання ОСОБА_3 державного кордону у період з 2021 року по 2023 рік.

Відповідно до отриманої інформації з державної Прикордонної служби України відомостей щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином України ОСОБА_3 в період з 2021 по 26.05.2023 рік в базі даних не виявлено.

Інших відомостей про відсутність ОСОБА_3 в місці постійного проживання заявницею та її уповноваженим представником суду не надано, під час розгляду справи судом не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України).

Частиною 1 ст.58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За загальними положеннями ЦПК України, обов`язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.

Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.43 ЦК України, передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.

Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

За приписами ч.ч.1,2 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 статті 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

За приписами ст.306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Таким чином фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов:

-якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає;

- немає відомостей про її місцеперебування;

-вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо;

-визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Отже, для визнання особи безвісно відсутньою необхідна відсутність у місці свого постійного проживання протягом року, однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження відсутності відомостей про місце перебування ОСОБА_3 протягом одного року за адресою АДРЕСА_1 , як зазначається заявницею, є його постійним місцем перебуванням.

Отже, враховуючи зазначені вище обставини, встановлені судом факти та досліджені під час розгляду справи докази, у тому числі покази свідка, за умов ненадання суду належних доказів відсутності особи в місці постійного проживання протягом встановленого законом строку, за умов відсутності доказів щодо перетину державного кордону України та, суд дійшов висновку що заявлені вимоги задоволенню не підлягають..

Керуючись ст.43 ЦК України ст.ст.10,57,58,60,213,248,249 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Заявник: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Представник заявника: ОСОБА_8 ( АДРЕСА_3 ).

Треті особи без самостійних вимог:

- Мукачівська міська рада (89600, пл. Духновича, 2, м. Мукачево, Закарпатська область);

- Орган опіки та піклування Виконавчий комітет Мукачівської міської ради (89600, пл. Духновича, 2, м. Мукачево, Закарпатська область, ).

Повне рішення складено 05.06.2023 року.

Головуюча Л.В.Курах

Присяжні О.Ю. Фаринич

О.І.Логай