У х в а л а

06 червня 2023 року

м. Київ

справа № 733/1295/19-ц

провадження № 61-7950 ск 23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулька Б. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та виключення відомостей про батьківство,

ВСТАНОВИВ :

Заочним рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області

від 04 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 4 лютого 2021 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2022 року касаційну скаргу

ОСОБА_1 залишено без задоволення. Заочне рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 лютого 2021 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 травня 2021 року залишено без змін (провадження № № 61-15668св21).

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції про перегляд заочного рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області

від 04 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року залишено без змін.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 квітня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року визнано неподаною та повернуто заявникові (провадження № 61-5427ск23).

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 18 травня 2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року визнано неподаною та повернуто заявникові (провадження № 61-6495ск23).

У травні 2023 року до Верховного Суду втретє надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду

від 14 березня 2023 року у вищезазначеній справі.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Касаційну скаргу слід повернути особі, що її подала, з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з правилами частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Нецензурна лексика, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ані у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ані у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Використання учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті). З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати, зокрема, наслідки, передбачені частиною третьою статті 44 ЦПК України (правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові

від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14-ц (провадження

№ 14-92цс19)).

Подібні висновки також сформульовані у постанові Великої палати Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21 (провадження

№ 11-64заі21), у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі

№ 274/4944/20 (провадження № 61-393св21), а також застосовані - в ухвалі Верховного Суду від 08 січня 2019 року у справі № 826/3515/18 (провадження № К/9901/69661/18).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого

2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

У тексті касаційної скарги ОСОБА_1 використовує образливі висловлювання, як на адресу суддів, які брали участь у розгляді справи, інших суддів, зокрема Солом`янського районного суду міста Києва, Київського апеляційного суду, Верховного Суду, так і на адресу інших учасників справи, які виходять за межі нормальної, коректної та легітимної критики, а також надає особисту характеристику згаданим суддям та іншим учасникам справи, що є неприпустимим при оформленні будь-яких заяв, звернень, адресованих суду, зокрема й касаційної скарги.

Відповідно до змісту частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

З урахуванням змісту поданої касаційної скарги Верховний Суд визнає дії ОСОБА_1 крайнім проявом неповаги до суду та зловживанням процесуальними правами, що суперечить основним засадам (принципам) цивільного судочинства та його завданню.

У зв`язку з викладеним касаційна скарга заявника підлягає поверненню заявникові.

Верховний Суд повідомляє, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 43, 44, 260, 263, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 січня 2023 року та постанову Чернігівського апеляційного суду від 14 березня 2023 року вважати неподаною та повернути особі, що її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Б. І. Гулько