єдиний унікальний номер справи 546/173/23
номер провадження 2/546/202/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року м. Решетилівка

Решетилівський районний суд Полтавської області у складі головуючого - судді Романенко О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Романенко О.О. у цивільній справі №546/173/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні позивача: Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, як процесуальний правонаступник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області; Регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях; Решетилівська міська рада, як орган місцевого самоврядування; Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Решетилівської міської ради Полтавської області, третя особа на стороні позивача: прокурор Полтавської обласної прокуратури, як представник інтересів Держави у бюджетній сфері, з питань державної і комунальної власності, треті особи, які не заявляють самостійних вимог, на стороні відповідача: ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 , про визнання співвласником на праві спільної сумісної власності спільного майна нежитлової будівлі, -

в с т а н о в и в :

У провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

04.06.2023 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Романенко О.О. від розгляду цивільної справи №546/173/23, яка зареєстрована в канцелярії суду 05.06.2023 за № Вх.№2483/23.

Додатково 04.06.2023 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано заяву, яка зареєстрована в канцелярії суду 05.06.2023 за № Вх.№2484/23, у якій вона просить суд прохальну частину заяви про відвід судді від 04.06.2023 читати у наступній редакції: «Задовольнити заяву про відвід судді Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко Олени Олександрівни».

Заява про відвід обґрунтована тим, що суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О. є недоброчесною. На думку позивачки, доказом цього є обман Романенко О.О. під час проходження конкурсу на зайняття вакантних посад суддів місцевих загальних судів стосовно того, що вона має стаж професійної діяльності у сфері права щонайменше п`ять років. Романенко О.О. працювала помічником голови Полтавського апеляційного суду, а робота на посаді помічника голови суду відповідно Національного класифікатора України "Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010" не є видом економічної діяльності у сфері права (Клас 69.10).

Відповідно Національного класифікатора України "Класифікація видів економічної діяльності ДК 009:2010 клас 69.10 "Діяльність у сфері права" включає у себе:

-юридичне представництво інтересів однієї сторони, що виступає проти іншої сторони в судах або інших судових органах, як особисто членами колегії адвокатів, так і під їх керівництвом (консультаційні послуги та представництво в цивільних справах; консультаційні послуги та представництво в кримінальних справах; консультаційні послуги та представництво в трудових суперечках).

-загальні консультації та складання юридичних документів (свідоцтв про реєстрацію підприємств, статутів підприємств та інших документів, пов`язаних зі створенням підприємств; патентів і авторських прав; підготовку різних юридичних документів, заповітів, доручень тощо; діяльність державних та приватних нотаріусів, судових виконавців, третейських суддів, експертів і арбітрів).

Цей клас не включає судову діяльність, клас. 84.23.

Окрім цього позивачка у своїй заяві про відвід зазначає, що помічник судді Романенко О.О. - ОСОБА_7 знає, що суддя Романенко О.О. не відповідає займаній посаді судді Решетилівського районного суду Полтавської області та зайняла посаду, на яку навіть не могла претендувати, а тому, щоб в майбутньому стати суддею, 08.04.2021 став здійснювати індивідуальну адвокатську діяльність (КВЕД-2010: Клас 69.10), яку зупинив у той же день 08.04.2021.

Додатково, позивачка вважає, що доказом того, що суддя Романенко О.О. не відповідає займаній посаді є той факт, що на дверях її кабінету міститься інформаційна табличка "Голова суду", а не суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О.

Дослідивши доводи заяви про відвід, матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступних висновків.

Статтею 36 ЦПК України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, згідно ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.3 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

09.02.2023 до Решетилівського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 14.02.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 27.02.2023 позовну заяву визнано неподаною у зв`язку із не усуненням недоліків позовної заяви та повернуто її позивачці.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 27.04.2023 ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 27.02.2023 скасовано, а справу повернуто до місцевого суду для продовження розгляду.

Матеріали цивільної справи надійшли до суду 17.05.2023 та відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.05.2023, справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О.

Ухвалою суду від 19.05.2023 за вищевказаною позовною заявою відкрито провадження у порядку загального позовного провадження та вирішено інші процесуальні питання.

Копію даної ухвали позивачка отримала 19.05.2023, що підтверджується клопотання/заявою ОСОБА_1 від 19.05.2023 у якій вона зазначає, що вона самостійно надіслала копію ухвали суду від 19.05.2023 стосовно відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками всім учасникам справи за допомогою месенджера Viber (а.с.182-187 т.2).

Таким чином, заява ОСОБА_1 про відвід головуючого судді подана з перевищенням десятиденного терміну на заявлення відводу, що передбачено нормою ч.3 ст.39 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Неприпустимість зловживання процесуальними правами є однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства.

Так, в переліку процесуальних прав учасників справи, зокрема, є право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (пункт 3 частини першої статті 43 ЦПК України).

Вказане право особа може реалізувати шляхом подання процесуальних документів до судів відповідних інстанцій.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 02 березня 2021 року у справі № 910/17048/17 (провадження № 12-85гс20) вказала, що процесуальні права надано законом тим особам, які беруть участь у процесі, для сприяння суду під час розгляду справ, їх правильному вирішенню. Кожного разу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, затягування розгляду, створення перешкод опоненту, тощо), вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто використовує його всупереч основним засадам цивільного судочинства, а отже, зловживає ним.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч.3 ст. 44 ЦПК України).

Доводи позивачки про те, що суддя Романенко О.О. є недоброчесною, оскільки допустила обман під час проходження конкурсу на зайняття вакантних посад суддів місцевих загальних судів стосовно того, що вона має стаж професійної діяльності у сфері права щонайменше п`ять років, той факт, що помічник судді Романенко О.О. - Пащенко Є.М. 08.04.2021 став здійснювати індивідуальну адвокатську діяльність, яку зупинив у той же день 08.04.2021 та те, що на дверях кабінету судді міститься інформаційна табличка "Голова суду", а не «Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Романенко О.О.», в силу вимог ЦПК України не можуть бути підставами для відводу судді, тому заявлений відвід є завідомо безпідставним.

18.02.2023 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Романенко О.О. від розгляду справи за її позовом, яка зареєстрована в канцелярії суду 20.02.2023 за № Вх.№714/23. Заява обґрунтована тим, що суддя Романенко О.О. заінтересована в розгляді справи, оскільки нею не розглянуто заяву позивачки про відвід секретаря судового засідання від 11.02.2023.

18.02.2023 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Романенко О.О. від розгляду справи за її позовом, яка зареєстрована в канцелярії суду 20.02.2023 за № Вх.№715/23. Заява обґрунтована тим, що головуючий суддя вирішила заяви позивачки про виправлення описки і ухвалення додаткової ухвали, при цьому, документ про поєднання судового збору із цивільною справою №546/173/23 у Електронний кабінет ОСОБА_1 не надійшов, що на її думку вказує на заінтересованість головуючого судді у відкритті провадженні у справі.

18.02.2023 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Романенко О.О. від розгляду справи за її позовом, яка зареєстрована в канцелярії суду 20.02.2023 за № Вх.№716/23. Заява обґрунтована тим, що з моменту, як суддя Романенко О.О. почала слухати справу №546/173/23, її помічник під час робочого часу став вирішувати процесуальні питання в кабінеті секретаря і помічника судді Зіненка Ю.В., а можливо і в кабінеті судді Зіненка Ю.В. Доки суддя Романенко О.О. не почала слухати вказану справу, позивачка ніколи не бачила її помічника у кабінеті секретаря і помічника судді Зіненка Ю.В.

18.02.2023 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Романенко О.О. від розгляду справи за її позовом, яка зареєстрована в канцелярії суду 20.02.2023 за № Вх.№717/23. Заява обґрунтована тим, що суддя змінила назву позову і відмовилася виправляти цю описку в ухвалі від 17.02.2023. Окрім цього, вважає, що головуючим суддею у двох ухвалах від 17.02.2023 у написанні адреси нежитлової будівлі, яка є предметом позову, навмисно замінено цифру «3» (три) на літеру «З» (Зе).

19.02.2023 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Романенко О.О. від розгляду справи за її позовом, яка зареєстрована в канцелярії суду 20.02.2023 за № Вх.№718/23. Заява обґрунтована тим, що головуючий суддя заінтересований у відмові у відкритті провадження у цивільній справі №546/173/23 і повернути позовні матеріали позивачу, щоб приховати вирок відносно ОСОБА_8 , який не постановлявся судами України і стосовно якого немає жодної інформації на порталі Судова влада України. Саме тому вона надала незаконну вказівку секретарю судового засідання ОСОБА_9 обклеяти титульну сторінку матеріалів цивільної справи № 546/173/23 аркушами, які легко знімаються, щоб після повернення позовних матеріалів позивачу по справі № 546/173/23, матеріалами по кримінальному процесу стосовно ОСОБА_8 , які в законному порядку не розглядалися і тому не мають єдиного унікального номеру справи, отримали єдиний унікальний номер справи № 546/173/23. Після цього матеріали по кримінальному процесу стосовно ОСОБА_8 із єдиним унікальним номером справи № 546/173/23 будуть зберігатися у Решетилівському районному суді Полтавської області.

20.02.2023 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Романенко О.О. від розгляду справи за її позовом, яка зареєстрована в канцелярії суду 21.02.2023 за № Вх.№729/23. Заява обґрунтована тим, що суддя Романенко О.О., на думку позивачки, надала незаконні вказівки ОСОБА_10 з метою спотворення процесу обробки інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації, під час дії воєнного стану, незаконно втручатися в роботу автоматизованої системи документообігу Решетилівського районного суду Полтавської області з умисним внесенням до неї неправдивих відомостей, щоб суддя Романенко О.О. не вирішувала заяв про відвід від 18.02.2023 та 19.02.2023 у визначеному законом порядку з постановленням ухвал.

Ухвалою суду від 22.02.2023 щість заяв ОСОБА_1 про відвід судді Романенко О.О. від 18.02.2023, 19.02.2023 та 20.02.2023 визнано необґрунтованими та відмовлено у їх задоволенні.

22.02.2023 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Романенко О.О. від розгляду справи за її позовом, яка зареєстрована в канцелярії суду 23.02.2023 за № Вх.№762/23. Заява обґрунтована тим, що суддя Романенко О.О. в єдиній ухвалі за результатами розгляду шести заяв ОСОБА_1 про відвід судді Романенко О.О. приховала назви та суть даних заяв про відвід.

Ухвалою суду від 24.02.2023 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Романенко О.О. від 22.02.2023 визнано необґрунтованою та відмовлено у її задоволенні.

18.05.2023 через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подано заяву про відвід судді Романенко О.О. від розгляду справи за її позовом, яка зареєстрована в канцелярії суду 18.05.2023 за № Вх.№2233/23. Заява обґрунтована тим, що, на думку позивачки, суддя Романенко О.О. мала заявити собі самовідвід від розгляду даної справи, адже між нею та позивачкою існують тривалі неприязні відносини із 2020 року.

Ухвалою суду від 19.05.2023 заяву ОСОБА_1 про відвід судді Романенко О.О. від 18.05.2023 визнано необґрунтованою та відмовлено у її задоволенні.

Таким чином, позивачкою подано дев`яту заяву про відвід головуючого судді Романенко О.О. від розгляду цивільної справи №546/173/23. При цьому вісім попередніх заяв про відвід судді визнані необґрунтованими та у їх задоволенні відмовлено.

Повторне звернення ОСОБА_1 із заявою про відвід судді, хоч і з інших підстав, з урахуванням визнання судом даного відводу завідомо безпідставним, є прикладом зловживання особою своїми процесуальними правами та полягає у недобросовісному їх використанні, спрямованому на безпідставне затягування та перешкоджання розгляду справи.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, а також створення особам, які беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. Щоразу, коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію з метою здобуття переваги своїх прав над правами інших учасників справи, вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним. Такі дії суперечать основним засадами (принципами) цивільного судочинства, а також його завданню.

Суд наголошує, що цивільний процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в цивільному судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/1873/17 визначено, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб. Зловживання правом - це свого роду спотворення права. У цьому випадку особа надає своїм діям повну видимість юридичної правильності, використовуючи насправді свої права в цілях, які є протилежними тим, що переслідує позитивне право.

Аналіз частини другої статті 13 ЦК України дає підстави для висновку, що недобросовісна поведінка особи, яка полягає у вчиненні дій, які можуть у майбутньому порушити права інших осіб, є формою зловживання правом.

Формулювання «зловживання правом» необхідно розуміти, як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права, «injuria». Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Термін «зловживання правом» свідчить про те, що ця категорія стосується саме здійснення суб`єктивних цивільних прав, а не виконання обов`язків. Обов`язковою умовою кваліфікації дій особи як зловживання правом є встановлення факту вчинення дій, спрямованих на здійснення належного відповідній особі суб`єктивного цивільного права.

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - винесення законного та обґрунтованого рішення, а також створення особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав, а також прав та інтересів інших осіб. У разі ж коли сторона у справі вчиняє будь-яку процесуальну дію не з цією метою, а задля досягнення якихось сторонніх цілей (для введення суду в оману, для затягування розгляду, для створення перешкод опоненту) вона виходить за межі дійсного змісту свого права, тобто зловживає ним (схожі висновки викладено Верховним Судом у постановах від 12 серпня 2019 року у справі № 905/945/18; від 16 жовтня 2019 року у справі № 906/936/18; від 14.09.2022 у справі № 127/27593/21, інш.).

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував про обов`язок національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (справа «Шульга проти України», пункт 28, справа від 02 грудня 2010 року) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (справа «Мусієнко проти України», пункт 24, рішення від 20 січня 2011 року).

Неможливість суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Смірнова проти України» рішення від 08 листопада 2005 року, справа «Фрідлендер проти Франції» (Frydlender v. Fгапсе, рішення від 27 квітня 2000 року). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (справа «Красношапка проти України» рішення від 30 листопада 2006 року).

З огляду на викладене, вчинення позивачкою вказаних дій суд вважає за можливе визнати зловживанням процесуальними правами та застосувати до особи наслідки, передбачені ч.3 ст.44 ЦПК України.

Частиною четвертою статті 44 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, заява позивачки про відвід судді Романенко О.О. від 04.06.2023, яка зареєстрована в канцелярії суду 05.06.2023 за № Вх.№2483/23, підлягає залишенню без розгляду.

Варто зазначити, що залишення судом заяви про відвід судді, не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

У випадку повторного чи систематичного невиконання процесуальних обов`язків, повторного чи неодноразового зловживання процесуальними правами, повторного чи систематичного неподання витребуваних судом доказів без поважних причин або без їх повідомлення, триваючого невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів суд з урахуванням конкретних обставин стягує у дохід державного бюджету з відповідного учасника судового процесу або відповідної іншої особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.2 ст.148 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня 2023 року становить 2 684 грн.

З огляду на численність звернень позивачки із заявами про відвід судді - дев`ять заяв, вісім із яких попередньо визнані судом необґрунтованими, суд прийшов до переконання про зловживання позивачкою своїми правами, зокрема правом на відвід, з метою спонукання ОСОБА_1 до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства, суд вважає за доцільне стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави штрафу в сумі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 368 грн.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 36, 40, 43, 44, 143, 148, 258-260, 353 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Визнати, заявлений ОСОБА_1 відвід судді Романенко О.О. від розгляду цивільної справи №546/173/23, поданий 04.06.2023 через систему «Електронний суд», діями, що суперечать завданню цивільного судочинства та є зловживанням процесуальними правами.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Романенко О.О. від розгляду цивільної справи №546/173/23, подану 04.06.2023 через систему «Електронний суд» - залишити без розгляду.

Застосувати до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , телефон: НОМЕР_2 , заходи процесуального примусу у виді штрафу в розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 368 грн (п`яти тисяч триста шістдесят вісім гривень), який стягнути в дохід Державного бюджету України (стягувач: Державна судова адміністрація України, реквізити для зарахування коштів до державного бюджету: ГУК у м.Києві/Печерс.р-н/21081100, , код класифікації доходів бюджету 21081100, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026007).

Копію ухвали направити позивачці та Державній судовій адміністрації України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосерднього до суду апеляційної інстанції.

Ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали суду складено 06 червня 2023 року.

Суддя О.О. Романенко