Провадження № 2/752/6912/23
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

07.12.2023 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Солодовник Я.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приват банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

у червні 2023 року АТ КБ "Приват банк" звернулося у Дарницький районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

На обґрунтування позовних вимог зазначало, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету- заяву № б/н від 19.12.2013 року. При підписанні анкети - заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Зазначає, що заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк», які надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Вказує на те, що для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку.

Вважає, що АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, проте у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість станом на 25 травня 2023 року у розмірі 48 452,90 грн., яка складається з: 38 997,05 грн. заборгованості за тілом кредиту, 38 997,05 грн. заборгованості за простроченим тілом кредита, 9 455,85 грн. заборгованості за простроченими відсотками.

З огляду на викладене, просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 19.12.2013 року у розмірі 48 452,90 грн.

Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 06.07.2023 року дана цивільна справа передана до Голосіївського районного суду м. Києва для розгляду за підсудністю. (а.с. 121)

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 13.09.2023 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження. (а.с. 133)

Відповідач відзив на позовну заяву не подавав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Суд на підставі статті 280 ЦПК України ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані у справі докази, суд надходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

19 лютого 2013 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та того ж дня підписав довідку про умови кредитування.

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , вбачається, що 13.04.2016 року кредитний ліміт було збільшено до 5 000 грн., 31.01.2017 року кредитний ліміт було збільшено до 15 500 грн. та 20.10.2017 року кредитний ліміт було збільшено до 25 000,00 грн. (а.с. 20)

Як вбачається з наданої позивачем довідки, 17.09.2007 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_1 , терміном дії до 09/11; 26.12.2013 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_2 , терміном дії до 08/17, 10.11.2014 року отримав кредитну карту № НОМЕР_3 , терміном дії до 03/18; 18.11.2014 року отримав кредитну картку № НОМЕР_4 , терміном дії до 04/18; 10.01.2017 року відповідач отримав кредитну картку № НОМЕР_5 , терміном дії до 05/20, 26.09.2016 р. - ; НОМЕР_6 , терміном дії до 08/20; 23.05.2017 року - № НОМЕР_7 , терміном дії до 01/21. (а.с. 21)

З виписки АТ КБ "ПриватБанк" про рух коштів за договором № б/н, укладеним з ОСОБА_1 , станом на 29 травня 2023 року вбачається, що відповідач користувався наданими банком коштами та частково погашав заборгованість.

Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем АТ КБ «ПриватБанк», відповідач станом на 25 травня 2023 року у розмірі 48 452,90 грн., яка складається з: 38 997,05 грн. заборгованості за тілом кредиту, 38 997,05 грн. заборгованості за простроченим тілом кредита, 9 455,85 грн. заборгованості за простроченими відсотками.

Суд вважає, що позовна заява АТ КБ "Приват банк" підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

На підтвердження заявлених вимог позивач надав до суду копію анкети - заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» від 19.12.2013 року, роздруківку з інформацією про деякі умови кредитування, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг із Умов та правил надання банківських послуг та розрахунок заборгованості. Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 19 грудня 2013 року, яка підписана сторонами, не містить відомостей щодо розміру кредитного ліміту. В анкеті- заяві процентна ставка за користування кредитом не зазначена. Отже, сама по собі підписана відповідачем анкета- заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг без надання належних та допустимих доказів, що підтверджують досягнення між сторонами домовленості щодо розміру відсотків, не може бути підставою для стягнення процентів за користування кредитними коштами.

Роздруківка Умов та правил наданння банківських послуг із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Суд зазначає, що у даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua), неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (19 грудня 2013 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (19 червня 2023 року), тобто, банк міг додати до позовної заяви витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в цьому банку у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк», враховуючи відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, суд прийшов до висновку про те, що надані банком витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПриватБанк» через їх мінливий характер не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Доводи позивача про те, що сторони погодили оплату процентів за користування кредитними коштами, суд відхиляє з огляду на наступне.

Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги АТ КБ "Приват банк" підлягають задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 19.12.2013 року у розмірі 38 997,05 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись статтями 526, 625, 651, 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, статтями 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Акціонерного товариства комерційний банк "Приват банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 , зарестрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (заборгованість за кредитним договором № б/н від 19.12.2013 року в розмірі 38 997,05 грн. (тридцять вісім тисяч дев"ятсот дев"яносто сім грн. п"ять коп.) та судовий збір в розмірі 2 684, 00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя