Справа № 215/4604/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді Камбул М.О., при секретарі судового засідання Савельної Л.А., розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),-

ВСТАНОВИВ:

16 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить скасувати арешт, який було накладено на банківський рахунок скаржника, в процесі здійснення виконавчого провадження №67038816, просить вважати днем порушення його прав, свобод чи законних інтересів 09.05.2023, а саме дату коли було отримано відповідь від Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУМЮ (м. Одеса).

В обґрунтування скарги вказує, що на виконанні в Довгицівському ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУМЮ (м. Одеса) перебуває ВП №67038816, яке було відкрите на підставі судового наказу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 01.09.2021 по справі № 215/4604/21, стягувачем в якому є ОСОБА_2 .

В процесі здійснення виконавчого провадження № 67038816, на належний скаржнику банківський рахунок НОМЕР_1 було накладено арешт, який має спеціальний режим використання, адже на такий рахунок ОСОБА_1 систематично перераховується заробітна плата. На підтвердження отримання заробітної плати скаржником до матеріалів скарги додаються знімки з екрану додатку мобільного банкінгу «Приватбанк», виписки з рахунку, а також довідка про перебування скаржника на військовій службі в ВЧ НОМЕР_2 .

Зазначає, що 04.04.2023 адвокат скаржника Морозов В.Ю. надсилав до Довгинцівського ВДВС у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області ПМУМЮ (м. Одеса) адвокатський запит щодо скасування арешту із банківського рахунку, який було накладено в рамках ВП №67038816, оскільки останній має спецальний режим використання, та згідно відповіді від 12.04.2023, яку отримав адвокат 09.05.2023, відповідно до п. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використанна та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Виходячи з чого, категорично не погоджується з арештом банківського рахунку, та вважає що арешт було накладено без законних на те підстав, так як ОСОБА_1 систематично сплачується заробітна плата, що є єдиним джерелом для його існування.

Скаржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Представник скаржника ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляд справи повідомлений належним чином.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлена належним чином.

Представник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляд справи повідомлений належним чином.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, що передбачено ч. 2 ст. 450 ЦПК України.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17.05.2023 прийнято до розгляду скаргу та призначено на 09-00 год. 07.06.2023.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скаргу слід задовольнити.

Згідно ст.129 Конституції України передбачено обов`язковість судового рішення.

Статтею 6 § 1 Конвенції передбачається, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Як зазначив Європейський суд з прав людини, стаття 6 розповсюджує свою дію і на стадію виконання судового рішення. Право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції. ("Іммобільяре Саффі" проти Італії", 22774/93, 28.07.1999, § 63; рішення Горнсбі проти Греції від 19.03.1997, § 40.).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Так, судом встановлено, що на виконанні в Довгинцівському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходиться виконавче провадження №67038816 з примусового виконання судового наказу № 215/4604/21 від 01.09.2021, виданого Тернівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, до повноліття дитини.

За вказаним виконавчим провадженням державним виконавцем Довгинцівського відділу ДВС м. Кривого Рогу Криворізького району Дніпропетровської області ПМУМЮ (м. Одеса) Серженко М.М., постановою від 28.03.2023 накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника (а.с. 47).

Зокрема, було накладено арешт на банківський рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 , на який він отримує заробітну плату, що також підтверджується випискою за картковим рахунком клієнта за період з 01.10.2022 по 27.04.2023 (а.с. 22, 24-25).

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі №905/361/19 сформульовано висновок про те, що законом забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом (абзац другий частини другої статті 48 Закону № 1404-VIII).

Відтак, частиною другою статті 48 Закону № 1404-VIII встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункт 7.13 постанови).

У постанові Верховного Суду від 08червня 2022року у справі № 521/895/20 викладено наступний висновок, аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей вказати про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкрити після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним.

Згідно з частиною третьою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону.

Пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Таким чином, з наведених норм права вбачається, що судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. При цьому, стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі Справа № 756/8815/20 від 20 квітня 2022 року у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів, на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

При цьому, відповідно до копії адвокатського запиту адвоката боржника Гайдук А.О., Морозова В.Ю. від 04.04.2023, який повідомив державного виконавця, що на вказаний розрахунковий рахунок, на який накладено арешт постановою про арешт коштів боржника ОСОБА_1 отримує заробітну плату, та що він проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_2 , тому просив зняти арешт (а.с. 12-14).

Таким чином, судом встановлено, що постановою державного виконавця накладено арешт на рахунок АТ КБ «Приватбанк», на який нараховуються лише виплати по заробітній платі боржника ОСОБА_1 , які є його єдиним джерелом доходу, що є порушенням прав останнього.

Частиною 2 статті 70 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків.

Статтею 46 Конституцією України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 7 жовтня 2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

З урахуванням наведеного, оскільки законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань із заробітної плати, накладення арешту на рахунок ОСОБА_1 , на який надходять виплати заробітної плати, порушує вимоги ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», та право ОСОБА_1 на соціальний захист і позбавляє його джерела засобів до існування, тому існують підстави для зняття арешту з вказаного рахунку та для задоволення скарги.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.12, 259, 260, 447, 450, 452 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Зняти арешт із рахунку НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ «Приватбанк», який належить ОСОБА_5 , та призначений для зарахування заробітної плати, накладений на підставі постанови державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.03.2023 в процесі здійснення виконавчого провадження № 67038816.

Ухвалу складено та підписано суддею 07 червня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. У разі якщо ухвалу не було вручено у день її складання, учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали.

Суддя: