ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 678/912/22

Провадження № 22-ц/4820/818/23

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Летичівського районного суду Хмельницької області в складі судді Лазаренка А.В. від 15 лютого 2023 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль», звертаючись в суд з цим позовом до ОСОБА_1 , вказувало, що відповідач 21.04.2016 року був прийнятий на роботу в ТОВ «T-Стиль» на посаду продавця-консультанта магазину, 12.08.2021 року його прийнято в`язальником трикотажних виробів та полотна трикотажного цеху, 13.06.2022 року переведено на посаду менеджера (управителя) зі збуту складського господарства, 04.08.2022 року - звільнено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 41 КзПП України.

В результаті проведеної 29.07.2022 року комісійної інвентаризації товару складу ТОВ «Т-Стиль» виявлено нестачу товарів (товарно-матеріальних цінностей) на суму 136406,15 грн. Нестача товару у складі виникла за період з моменту проведення останньої інвентаризації з 13.06.2022 року по 29.07.2022 року саме з вини відповідача, що полягала у невиконанні ним покладених на нього обов`язків із забезпечення збереження майна (товарів) та інших цінностей, переданих власником. З моменту прийняття відповідача на роботу до дати проведення інвентаризації він не повідомляв керівництво ТОВ «Т-Стиль» про виявлення нестачі, викрадення чи втрату матеріальних цінностей, не зафіксовано факти стороннього проникнення в склад чи крадіжки товарів.

13.06.2022 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Т-Стиль» укладено договір про повну матеріальну відповідальність, який підписано відповідачем в день переведення на посаду працівника складу.

З цих підстав позивач просив стягнути з ОСОБА_1 136406,15 грн. на його користь завданої шкоди.

Рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль» 136406,15 грн. завданої шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Т-Стиль» сплачений судовий збір в сумі 2 481 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, позивачем не доведено факт належності спірного товару ТОВ «Т-Стиль» на праві власності, не підтверджено порушення його прав та інтересів як власника майна. Укладення договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність з ОСОБА_1 не мало законних підстав, оскільки посада менеджера (управителя) із збуту складського господарства не включена до переліку посад і робіт, які заміщаються або виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, затвердженого постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріатом ВЦРПС №447/24 від 28.12.1977 року. Вказане свідчить про недійсність відповідного договору та відсутність підстав для покладення на ОСОБА_1 повної матеріальної відповідальності. Позивачем не доведено винні, протиправні дії відповідача, що призвели до нестачі, як обов`язкову умову покладення на працівника матеріальної відповідальності.

У відзиві ТОВ «Т-Стиль» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення як безпідставну, а рішення суду - без змін. Вказує, що в матеріалах справи наявні докази: акти приймання-передачі майна від 29.07.2022 року, 13.06.2022 року, якими підтверджується, що власником майна ТОВ «Т-Стиль» в особі відповідальних осіб передано ОСОБА_1 майно (перелік якого вказано у таблиці), вказане майно прийнято ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом, у відповідній графі у відповідача не було зауважень щодо якості майна відсутні будь-які зауваження з боку ОСОБА_1 , щодо якості такого майна. Також в матеріалах справи містяться накладнівимоги на відпуск матеріалів, що підтверджують належність на праві власності майна Товариству «Т-Стиль». Виходячи зі змісту посадової інструкції та фактичного обсягу робіт, які виконував відповідач (приймання, зберігання, продаж (відпуск) товарів), їх підготовки до продажу незалежно від форм торгівлі та профілю підприємства (організації). Відповідач не спростував достатніми доказами висновки суду першої інстанції.

В засіданні апеляційного суду представниця апелянта підтримала апеляційну скаргу з викладених в ній мотивів.

Представниця позивача просила відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що наказом № 1190-0с від 12.08.2021 року ОСОБА_1 прийнято на роботу в`язальником трикотажних виробів та полотна трикотажного цеху ТОВ «T-Стиль» із 13.08.2021 року.

Відповідно до наказу № 758-Ос від 13.06.2022 року ОСОБА_1 переведено на посаду менеджера (управителя) із збуту складського господарства ТОВ «T-Стиль».

13.06.2022 року між ТОВ «Т-Стиль» в особі заступника директора Фоміна Р.І. та працівником ОСОБА_1 укладено трудовий договір № 3631.

Відповідно до Розділу 2 «Завдання та обов`язки» посадової інструкції менеджера із збуту від 26 жовтня 2015 року № 68/2018, затвердженої директором ТОВ «Т-Стиль», менеджер із збуту (менеджер (управитель) зі збуту) виконує, зокрема, такі функціональні завдання та обов`язки: Організовує та координує збутову діяльність відповідно до замовлень і укладених договорів. Забезпечує постачання продукції, що випускається, контрагентам у встановлені терміни в належному обсязі. Організовує проведення маркетингових досліджень з вивчення споживчого ринку і його перспектив, формування і розширення господарських зв`язків із контрагентами, проведення аналізу попиту на продукцію, яка випускається підприємством, ступеня задоволення потреб вимог і запитів покупців на продукцію, що пропонуються, рівня конкурентоспроможності продукції на ринку шляхом вивчення і оцінювання потреб покупців, моніторингу конкурентів. Аналізує дані з обліку готової продукції на складах підприємства і проводить розподіл по контрагентах відповідно до укладених договорів. Організовує і контролює своєчасне відвантаження продукції відповідно до укладених договорів. Бере участь у здаванні, прийманні продукції покупцям (перевізникам) і перевірці її якості, кількості та комплектності, підписує і візує приймально-здавальні акти, супровідні документи. Вживає заходів із забезпечення своєчасного надходження коштів за реалізовану продукцію.

ОСОБА_1 ознайомлений з посадовою інструкцією менеджера (управителя) в день переведення на цю посаду, 13.06.2022 року, що підтверджується його підписом на цій інструкції.

13.06.2022 року між ТОВ «Т-Стиль» в особі заступника директора Фоміна Р.І. та працівником ОСОБА_1 укладено Договір № 3632 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Наказом ТОВ «Т-Стиль» №44-Од від 29.07.2022 року зобов`язано провести інвентаризацію активів, які знаходяться у приміщеннях складу за адресою: АДРЕСА_1 . Інвентаризацію матеріальних цінностей проводити у присутності осіб, які за них відповідальні: ОСОБА_1 .

Відповідно до Інвентаризаційного опису товарів на складі № 848 від 29 липня 2022 року, сума - 714 559,85 грн., сума за обліком - 850966 гривень, тобто нестача товару (товарно-матеріальних цінностей) становить 136 406,15 грн. Вказаний опис підписаний ОСОБА_1 .

Відповідно до розписки до Інвентаризаційного опису товарів на складі від 29.07.2022 року, матеріально відповідальна особа: ОСОБА_1 розписався про те, що до початку проведення інвентаризації всі видаткові та прибуткові документи та товарно-матеріальні цінності здані в бухгалтерію та всі товарно-матеріальні цінності, отримані під відповідальність членів комісії з проведення інвентаризації, оприбутковані, а товари, що вибули, списані у видаток.

Згідно до Звіряльної відомості результатів інвентаризації запасів від 29.07.2022 року, результати інвентаризації, лишки: 1481,95 грн., нестачі: 137888,10 грн. Звіряльна відомість підписана бухгалтером, головою інвентаризаційної комісії та матеріально відповідальною особою ОСОБА_1 .

Наказом ТОВ «Т-Стиль» № 44/2-Ос від 29.07.2022 року «Про проведення службового розслідування у зв`язку із виявленою недостачею товару» зобов`язано провести службове розслідування причин втрати та недостачі товарно-матеріальних цінностей у складі який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Актом від 29.07.2022 року засвідчено факт відмови від надання письмових пояснень з боку менеджера (управителя) зі збуту ОСОБА_1 щодо нестачі товарно-матеріальних цінностей у складі, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу засідання комісії ТОВ «Т-Стиль» з службового розслідування № 44/1-Од від 29.07.2022 року, комісія дійшла висновку, що працівником складу ТОВ «Т-Стиль» (м.Хмельницький, вул. Геологів, 7) ОСОБА_1 , на якого покладено матеріальну відповідальність за збурення відповідного майна, вчинено дії та бездіяльність, що призвело до значної нестачі товарно-матеріальних цінностей та матеріальних збитків.

Відповідно до акту службового розслідування № 44/3-Од від 29.07.2022 року працівник складу ТОВ «Т-Стиль» ОСОБА_1 не забезпечив збереження майна, ввіреного йому та переданого згідно актів прийому-передачі. Загальна кількість нестачі товару становить 32 одиниці на суму 136 406,15 грн.

Наказом «Про звільнення у зв`язку із втратою довіри» № 986-Ос від 04.08.2022 року, ОСОБА_1 звільнено із займаної посади на підставі п.2 ч.1 ст.41 КзПП України.

Відповідач працював на посаді менеджера (управителя) із збуту та відповідно до його трудових обов`язків відносилося виконання роботи, яка безпосередньо зв`язана із продажем (відпуском) товарно-матеріальних цінностей, контролем за їх рухом та зберіганням (2.2, 2.10, 2.11, 2.12, 2.13, 2.17, 2.18, 2.19), в тому числі п. 2.14 посадової інструкції передбачено те, що менеджер із збуту 2.14. вживає заходів із забезпечення своєчасного надходження коштів за реалізовану продукцію.

Згідно інвентаризаційного опису товарів на складі № 848 від 29.07.2022 року та звіряльної відомості результатів інвентаризації запасів від 29.07.2022 року нестача товару (товарно-матеріальних цінностей) становить 136 406,15 грн. Вказані документи підписані ОСОБА_1 .

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що працівником ОСОБА_1 під час виконання ним своїх трудових обов`язків, з його вини, заподіяно позивачу майнову шкоду в сумі 136406,15 грн. внаслідок нестачі майна, за яке відповідач ніс повну матеріальну відповідальність. Відтак вказана майнова шкода у повному обсязі підлягає стягненню з нього на користь ТОВ «Т-Стиль».

Доводи апеляційної скарги про помилковість цих висновків суду та відсутність правових підстав для покладення на відповідача повної матеріальної відповідальності за ввірене йому майно є безпідставними.

Так, згідно з ч.ч.1-2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

За змістом статті 131 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.

Відповідно до пункту першого статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.

Згідно з ч.1 ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» від 29.12.1992 року № 14, розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсуття), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП), суд зобов`язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди.

Суд першої інстанції правильно встановив, що ОСОБА_1 працював на посаді менеджера (управителя) із збуту та до його трудових обов`язків відносилося виконання роботи, яка безпосередньо зв`язана із продажем (відпуском) товарно-матеріальних цінностей, контролем за їх рухом та зберіганням (2.2, 2.10, 2.11, 2.12, 2.13, 2.17, 2.18, 2.19).

Законом України № 2215-20 «Про дерадянізацію законодавства України», що набрав чинності 07.05.2022 року і діяв на час укладення між сторонами договору про повну матеріальну відповідальність, дійсно затверджено Перелік актів органів державної влади і органів державного управління Союзу РСР, що не застосовуються на території України відповідно до пункту 1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України. У пункті 362 Додатку № 1 цього Закону вказано Указ Президії Верховної Ради СРСР від 13 липня 1976 року № 4204-IX "Об утверждении Положения о материальной ответственности рабочих и служащих за ущерб, причиненный предприятию, учреждению, организации" (із наступними змінами).

Згідно з пунктом 11 вказаного Указу Президії Верховної Ради СРСР письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли 18-річного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв`язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Радою Міністрів СРСР.

Разом з тим, Перелік посад і робіт, що заміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування у процесі виробництва (далі Перелік), затверджено іншим нормативним актом - постановою Держкомпраці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 28.12.1977 року №447/24, яка Законом України № 2215-20 не визначена як така, що не застосовується на території України.

Суд першої інстанції помилково виходив з того, що вказаний Перелік не підлягає застосуванню, проте ця помилка не вплинула на правильність висновків суду щодо наявності підстав для повної матеріальної відповідальності відповідача.

Так, Перелік посад і робіт, що заміщаються або виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність дійсно не містить посади менеджера (управителя) зі збуту складського господарства, яку обіймав відповідач у ТОВ «Т-стиль».

Разом з тим, цим же Переліком визначено, що виконання робіт з приймання на зберігання, обробки, зберігання, відпуску матеріальних цінностей на складах, також є підставою для укладення з працівником письмового договору про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження переданих йому цінностей.

Відповідач ОСОБА_1 виконував роботи з приймання на зберігання, зберігання, відпуску матеріальних цінностей на складі, а отже, укладення з ним договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність цілком відповідає вимогам, встановленим статтею 135-1 КЗпП України та цим Переліком.

Згідно частини першої статті 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами.

За частиною першої статті 137 КЗпП України суд при визначенні розміру шкоди, що підлягає покриттю, крім прямої дійсної шкоди, враховує ступінь вини працівника і ту конкретну обстановку, за якої шкоду було заподіяно. Коли шкода стала наслідком не лише винної поведінки працівника, але й відсутності умов, що забезпечують збереження матеріальних цінностей, розмір покриття повинен бути відповідно зменшений.

Згідно з пунктом 3 Договору № 3632 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 13.06.2022 року у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей визначення розміру збитків, завданих підприємству, та їх відшкодування відбувається у повному розмірі заподіяної підприємству шкоди за фактичними втратами, на підставі бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно установленими нормами відповідно до чинного законодавства.

Згідно з актом приймання-передачі майна від 13.06.2022 року, відповідальною особою ТОВ «Т-Стиль» передано ОСОБА_1 майно на загальну суму 384209,97 грн., інвентаризацію якого було проведено тоді ж комісійно з його участю (акт інвентаризації товарів на складі № 786 від 13.06.2022 року). Вказане майно прийнято ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом.

ОСОБА_1 підписав значну кількість накладних-вимог на відпуск/внутрішнє переміщення/матеріалів від 15, 18, 20, 23, 30 червня 2022 року, 02, 4, 6, 11 13, 18, 25, 27, 29 липня 2022 року та фактично отримав за ними товарно-матеріальні цінності.

Згідно інвентаризаційного опису товарів на складі № 848 від 29.07.2022 року та звіряльної відомості результатів інвентаризації запасів від 29 липня 2022 року, складених з участю ОСОБА_1 , на його складі виявлено нестачу товару (товарно-матеріальних цінностей) на суму 136406,15 грн. Вказані документи підписані ОСОБА_1 . При цьому він не мав жодних претензій та зауважень щодо проведеної інвентаризації і розміру виявленої нестачі.

Наведені докази цілком спростовують доводи апелянта про відсутність доказів заподіяння ним матеріальної шкоди товариству внаслідок неналежного виконання трудових обов`язків.

В свою чергу ці ж письмові докази цілком підтверджують факт належності на праві власності Товариству «Т-стиль» товарно-матеріальних цінностей, нестачу яких виявлено під час інвентаризації.

Відповідачем не спростовано доказами, що позивач не забезпечив умови для схоронності переданих матеріальних цінностей. Також відповідач не доводив, що нестача товару сталася з інших, не залежних від нього обставин.

Відтак суд першої інстанції правильно констатував, що неправомірними діями відповідача заподіяно матеріальну шкоду ТОВ «Т-Стиль», яка підлягає стягненню в повному обсязі з ОСОБА_1 як матеріально відповідальної особи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновок суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 15 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02 червня 2023 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк