н/п 2/490/1983/2023
Справа 490/4647/23

Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01 червня 2023 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу0 відповідача, починаючи стягнення аліментів з липня 2012 року до повноліття дитини.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Така ж позиція зазначена в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», згідно якої у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Крім того, Європейський Суд нагадує, що положення підпункту «а» п. 3 ст.6 Конвенції про захист правлюдини і основоположних свобод необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У справі надання повної, детальної інформації щодо заявлених вимог та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду. Право бути поінформованим про характер і підставу позову потрібно розглядати у світлі права мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції.

Однак, в порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивачем у позовній заяві не обґрунтовано з посиланням на відповідні докази заявлений розмір аліментів на утримання дитини, а саме 1/2 частину з усіх видів заробітку відповідача, а також не зазначено про те, чи має можливість відповідач сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Також до позовної заяви не долучено докази на підтвердження вказаних обставин. Посилання ж позивача на те, що відповідач працездатний та отримує дохід, як на підставу для стягнення з відповідача аліментів саме у такому розмірі, не обґрунтоване посиланнями на відповідні докази і не підтверджене долученими до позовної заяви доказами.

За такого, позивачу необхідно уточнити позовні вимоги щодо розрахунку аліментів з посиланням на відповідні докази.

Окрім того, позивачка просила стягувати аліменти, починаючи з липня 2012 року, посилаючись на те, що відповідач з вказаного часу не бере участі у вихованні та утримані спільної дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За такого, позивачці необхідно уточнити підстави стягнення аліментів за минулий час, з зазначенням доказів на підтвердження даної вимоги.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Враховуючи викладене, суддя приходить до висновку, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, що відповідає вимогам ст. 185 ЦПК України.

За такого, заява підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину- залишити без руху.

Надати позивачу п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, вказаних у мотивувальній частині ухвали, шляхом подання заяви у новій редакції з наданням відповідних документів.

Роз?яснити, що в разі невиконання вказаних вимог, заява буде вважатись не поданою та повернута.

Водночас роз?яснюю, що невиконання до вказаного строку вимог не позбавляє права повторного звернення до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П. Черенкова