Постанова

Іменем України

31 травня 2023 року

м. Київ

справа № 694/1425/22-ц

провадження № 61-4842 св 23

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Хопти С. В.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ;

боржник - ОСОБА_2 ;

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Черкаського апеляційного суду

від 15 березня 2023 року у складі колегії суддів: Бородійчука В. Г.,

Карпенко О. В., Василенко Л. І.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст заяви

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

Судовим наказом Звенигородського районного суду Черкаської області

від 22 вересня 2022 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи

з 19 серпня 2022 року.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Короткий зміст заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про перегляд судового наказу Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 рокуза нововиявленими обставинами.

Заява ОСОБА_2 обґрунтована тим, що на час ухвалення судового наказу було дійсним рішення виконавчого комітету Звенигородської міської ради № 162

від 14 травня 2021 року щодо доцільності визначення місця проживання неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з ним,

з батьком - ОСОБА_3 . Таким чином, до 06 червня 2022 року дитина проживала разом з ним та перебувала на його утриманні.

07 червня 2022 року мати дитини з його дозволу забрала сина на один день, однак наступного дня дитину не повернула, а 09 червня 2022 року виїхала разом з неповнолітнім ОСОБА_3 з території України до Республіки Польщі. За його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості щодо викрадення дитини.

ОСОБА_2 зазначав, що на теперішній час ОСОБА_1 не проживає разом з дитиною за зазначеною нею адресою у м. Ватутіне Черкаської області, на зв`язок не виходить. У нього немає можливості надавати кошти на утримання дитини, що є підставою для перегляду судового наказу Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 рокуза нововиявленими обставинами, визначеними пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_2 просив суд заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами задовольнити, скасувати судовий наказ Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня

2022 року.

Короткий ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області

від 10 листопада 2022 року заяву ОСОБА_2 про перегляд судового наказу Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року задоволено.

Судовий наказ, виданий Звенигородським районним судом Черкаської області від 22 вересня 2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 серпня 2022 року та до повноліття дитини, стягнення з ОСОБА_2 судового збору на користь держави у сумі 248 грн 10 коп. скасовано.

Відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення аліментів

з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що доводи ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами є обґрунтованими, так як останнім надано належні докази, які у встановленому законом порядку спростовують факти, покладені в основу судового наказу про стягнення аліментів. Суд застосував пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Черкаського апеляційного суду від 15 березня 2023 року, прийнятою у порядку письмового провадження, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задоволено. Ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області від 10 листопада 2022 року скасовано.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, ОСОБА_3 за нововиявленими обставинами відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що існують підстави для задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, оскільки вказані заявником обставини не є нововиявленими

у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить постанову суду апеляційної інстанцій скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції на новий розгляд.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження

у вищевказаній справі на підставі пункту 5 частини третьої статті 411 ЦПК України. Витребувано її матеріали з Звенигородського районного суду Черкаської області.

У травні 2023 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2023 року справу за заявою

ОСОБА_2 про перегляд судового наказу Звенигородського районного суду Черкаської області від 22 вересня 2022 року за нововиявленими обставинами

у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_2 мотивована тим, що він не отримував апеляційну скаргу разом з додатками до неї, не був повідомлений про розгляд справи у суді апеляційній інстанції, так як ухвала про призначення справи до розгляду була направлена на адресу: АДРЕСА_1 ці Черкаської області, яка була зазначена у апеляційній скарзі, де він не проживає, так як з

27 квітня 2021 року зареєстрований і проживає за адресою:

АДРЕСА_2. Зазначено, що суд апеляційної інстанції розглянув справу у спрощеному провадженні, він ухвали не отримував,

не міг подати відзив на апеляційну скаргу.

Вважає, що обставини, які викладені ним у заяві про перегляд судового наказу, є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Доводи осіб, які подали відзив на касаційну скаргу

У травні 2023 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_4 -

ОСОБА_1 надійшов відзив на касаційну скаргу ОСОБА_2 , що суд апеляційної інстанції постанова суду апеляційної інстанцій є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування відсутні.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним

і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанцій не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України встановлено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. У суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (частина друга статті 429 ЦПК України).

У статті 368 ЦПК України зазначено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої

статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. У цій нормі немає зазначеної категорії справ.

Верховним Судом встановлено, що судом апеляційної інстанції

не було належно повідомлено ОСОБА_2 про розгляд справи.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128-130 ЦПК України.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 21 лютого 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на ухвалу Звенигородського районного суду Черкаської області

від 10 листопада 2022 року у вказаній справі. Встановлено, що відзив на апеляційну скаргу може бути подано до 07 березня 2023 року, який повинен відповідати вимогам статті 360 ЦПК України (а. с. 122).

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 02 березня 2023 року проведення підготовчих дій по вищезазначеній зазначеній апеляційній скарзі закінчено. Справу призначено до розгляду на 15 березня 2023 року на 08 год. 50 хв.

у порядку письмового провадження без виклику учасників справи в судове засідання, що є порушенням частини другої статті 429 ЦПК України.

15 березня 2023 року суд апеляційної інстанції ухвалив рішення у справі

у порядку письмового провадження без виклику учасників справи в судове засідання,що перешкодило заявникові належно користуватися передбаченими статтею 43 ЦПК України процесуальними правами.

Розгляд справи за відсутності відомостей про вручення учасникам справи повідомлення про дату, час і місце судового засідання, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), а також грубим порушенням вимог статей 128-130, 223 ЦПК України.

У статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Однак, ухвалюючи судове рішення, суд апеляційної інстанції на зазначені вимоги законодавства уваги не звернув, розглянув справу у порядку письмового провадження без виклику учасників справи в судове засідання, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

За таких обставин апеляційний суд зробив помилковий висновок про можливість розгляду цієї справи у письмовому позовному провадженні без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Крім того, апеляційна скарга містила неправильну адресу місця проживання

ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_2 , що підтверджено довідкою виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області від 05 вересня

2022 року № 01-27/2632 (а. с. 11).

Направлення судом кореспонденції за зазначеною ОСОБА_1 у апеляційній скарзі адресою, за якою ОСОБА_2 не проживає або не зареєстрований,

не можна вважати належним повідомленням про розгляд справи.

Заходів щодо встановлення дійсного місця його реєстрації та проживання суд апеляційної інстанції не здійснив.

Таким чином, ОСОБА_2 не був належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи у суді апеляційної інстанції і його право на доступ до правосуддя, передбачене статтею 6 Конвенції було порушено.

За наведених обставин оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції не можна визнати законним й обґрунтованим.

Частиною четвертою статті 411 ЦПК України встановлено, що справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

При новому розгляді справи апеляційному суду слід звернути увагу на викладене та забезпечити дотримання вимог закону щодо повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи і ухвалити законне

й обґрунтоване судове рішення.

Перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, Верховний Суд вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, постанову суду апеляційної інстанції скасувати, а справу передати до суду апеляційної інстанції на новий апеляційний розгляд.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 15 березня 2023 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

С. Ф. Хопта