Справа № 373/2147/23
Провадження № 2-о/373/60/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2023 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебедя В.В.,

за участю секретаря судових засідань Тітрової І.В.,

представника заявника-адвоката Красіловського В.С., заявника ОСОБА_1 ;

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Ташанської сільської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області перебуває заява ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Ташанської сільської ради, в якій він просить встановити факт, що він здійснює постійний сторонній догляд за матір`ю ОСОБА_2 , яка за станом здоров`я, згідно висновку лікарської комісії медичного закладу Комунальне підприємство «Амбулаторія загальної практики-сімейної медицини» Студениківської сільської ради № 22 від 30.06.2023 потребує постійного стороннього догляду.

Метою звернення до суду є встановлення юридичного факту, що породжує виникнення прав та обов`язків, визначених Законами України «Про соціальна послуги», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок та військову службу».

В судовому засіданні заявник та його представник підтримали заяву, просили встановити факт, що має юридичне значення, для відстрочки від призову.

Від заінтересованих осіб надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про закриття провадження у справі з огляду на таке.

Згідно положень частини 1 ст. 293 ЦПК Україниокреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частиною 2 ст. 315 ЦПК Україниу судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З роз`яснень викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вбачається, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 2 цієї постанови містяться роз`яснення про те, що суди при вирішенні питання про підвідомчість справи мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Порядок вирішення питання можливості оформлення постійного догляду за особами похилого віку, в тому числі і за особами, що потребують постійного стороннього догляду визначено Законом України «Про соціальні послуги» від 17 січня 2019 року № 2671-VIII (Закон), Порядком підготовки та перепідготовки фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, затвердженимпостановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2020 року № 430, Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 6 жовтня 2021 року № 1040.

Вказані нормативно-правові акти визначають порядок отримання статусу фізичної особи, яка надає соціальні послуги з догляду, внесення відомостей про таких осіб до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, порядок отримання витягу з такого Реєстру.

Пунктом 3 ч. 6 ст. 13 Закону визначено, що для фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цьогозакону, передбачена можливість надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачем соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки, та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежні), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги.

Для отримання відповідного статусу, надавач та отримувач соціальних послуг повинні бути включені до Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг, незалежно від того, претендує надавач соціальної послуги на отримання компенсації від держави чи ні.

Формування Реєстру відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону здійснюється шляхом внесення до нього відповідної інформації уповноваженими органами системи надання соціальних послуг. Тобто, законом визначено інший, позасудовий порядок встановлення факту здійснення постійного догляду за особою яка потребує постійного догляду.

У даному випадку встановлення факту догляду за особою не входить до повноважень суду та не впливає на зміну, виникнення або припинення особистих чи майнових прав заявника.

Суд дійшов до висновку, що заявник має право звернутися до відповідних уповноважених органів з дотриманням вимог законодавства та у разі незгоди із прийнятим рішенням, оскаржити його в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, оскільки заява ОСОБА_1 не підлягає судовому розгляду за законом, провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 255, 250 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного стороннього догляду за матір`ю ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Виконавчий комітет Ташанської сільської ради.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з державного бюджету України сплачений судовий збір у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок), зарахований на підставі квитанції № 1463-1824-2241-3025 від 12.10.2023.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без виклику учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: В.В. ЛЕБІДЬ