Справа № 362/3197/23
Провадження № 2-о/362/83/23
У Х В А Л А

01.06.2023 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Обухівського району Київської області, про усиновлення дитини, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся з заявою про усиновлення дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Згідно вимог ч. 3 ст. 42 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення.

Так, заява про усиновлення дитини подається до суду у порядку, передбаченому главою 5 розділу ІV ЦПК України та повинна відповідати як загальним вимогам, передбаченим у ст. 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним, які передбачені ст. 311 ЦПК України.

Згідно вимог ч. 1, 2 ст. 311 ЦПК України, заява про усиновлення дитини повинна містити: найменування суду, до якого подається заява, ім`я, місце проживання заявника, а також прізвище, ім`я, по батькові, вік усиновлюваної дитини, її місце проживання, відомості про стан здоров`я дитини. Заява про усиновлення дитини може також містити клопотання про зміну прізвища, імені, по батькові, дати, місця народження дитини, про запис заявника матір`ю або батьком дитини.

До заяви про усиновлення дитини за наявності мають бути додані такі документи: 1) копія свідоцтва про шлюб, а також письмова згода на це другого з подружжя, засвідчена нотаріально, - при усиновленні дитини одним із подружжя; 2) медичний висновок про стан здоров`я заявника; 3) довідка з місця роботи із зазначенням заробітної плати або копія декларації про доходи; 4) документ, що підтверджує право власності або користування жилим приміщенням; 5) інші документи, визначені законом.

Крім того, відповідно до роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 13.12.2008 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Відповідно до ст. 312 ч. 3 ЦПК України, зазначається що до висновку органу опіки та піклування мають бути додані: 1) акт обстеження умов життя заявника, складений за місцем його проживання; 2) свідоцтво про народження дитини; 3) медичний висновок про стан здоров`я дитини, про її фізичний і розумовий розвиток; 4) у випадках, встановлених законом, згода батьків, опікуна, піклувальника дитини, закладу охорони здоров`я або навчального закладу, а також самої дитини на усиновлення.

Так, Постанова КМУ від 08.10.2008 № 905 «Про затвердження Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей» передбачає порядок усиновлення одним з подружжя дитини другого з подружжя.

Відповідно до п. 91 даного Порядку для усиновлення дитини те з подружжя, хто бажає її усиновити, звертається з відповідною заявою до служби у справах дітей за місцем проживання дитини.

Служба у справах дітей протягом 10 робочих днів після надходження заяви та документів складає акт обстеження житлово-побутових умов дитини, з`ясовує чи згодна дитина на усиновлення відповідно до пункту 72 цього Порядку, розглядає питання про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини і готує проект відповідного висновку.

Висновок про доцільність усиновлення та відповідність його інтересам дитини оформляється відповідно до вимог закону та видається заявнику під розписку.

Проте, до заяви про усиновлення не доданий висновок органу опіки та піклування про доцільність усиновлення дитини заявником, у заяві відсутнє посилання на звернення до відповідних органів для отримання такого висновку, відсутні документи, що підтверджують право власності або користування жилим приміщенням.

Заявник просить суд внести зміни до актового запису №4 від 01.07.2016 р. про народження дитини, записавши його батьком, та змінити прізвище усиновленої дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », отже прохальну частину заяви слід викласти в новій редакції.

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану, відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану визначає Закон України від 01 липня 2010 р. № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 4 Закону № 2398-VI, органами державної реєстрації актів цивільного стану є відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану).

Частиною 1 статті 6 Закону № 2398-VI визначено, що компетенція органів державної реєстрації актів цивільного стану, відповідно до якої відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Таким чином, заявнику необхідно зазначити в якості заінтересованої особи у справі Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), на який поширюється юрисдикція Васильківського міськрайонного суду.

Також, усиновлення дитини відбувається за порядком, визначеним законодавством України, відповідно до Сімейного кодексу України та постанови Кабінету Міністрів України від 08.10.2008 р. № 905, якою затверджено Порядок провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей (надалі - Порядок провадження діяльності з усиновлення). Рішення про усиновлення постановляє суд за місцем постійного проживання (перебування) дитини.

Так, заявником не надано доказів проживання дитини у АДРЕСА_1 .

Встановлення дійсного місця проживання дитини, яку має намір усиновити заявник, має значення для визначення суду, до територіальної підсудності якого належить розгляд вказаної заяви, проте, належних і допустимих доказів на підтвердження місця проживання дитини суду не надано, що в свою чергу позбавляє суд можливості вирішити питання підсудності цієї заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, до позовної заяви додаються письмові докази в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Як вбачається з матеріалів заяви, копії додатків які були подані заявником разом з заявою, не завірені належним чином.

Заявник не вказує повних відомостей щодо заінтересованих осіб, як того вимагає п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Окрім вищевказаних недоліків заяви, заявником на виконання вимог п. 7, 8, 9, 10 ч.3 ст.175 ЦПК України не надано відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; не надано перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; не надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; не надано підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також Заявник надав суду оригінали письмових доказів, однак у переліку документів вказує про них як у копіях, тобто дану розбіжність необхідно привести у відповідність фактичному стану.

Слід зазначити, що зазначені в ухвалі суду недоліки не є надмірним формалізмом чи обмеженням доступу до правосуддя, оскільки являє собою прояв забезпечення реалізації балансу принципу верховенства права та принципів цивільного судочинства щодо рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, юридичної визначеності та диспозитивності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175,177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заяву слід залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 175, 185, 260, 294 ЦПК України,-

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , зацікавлені особи: ОСОБА_2 , служба у справах дітей та сім`ї Васильківської міської ради Обухівського району Київської області, про усиновлення дитини, - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви, та надати строк - десять днів з дня отримання ним копії ухвали для їх усунення.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 ЦПК України, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.

У разі неусунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню .

Суддя Л.М. Кравченко