Справа № 212/2855/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Козлова Д. О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 21.09.2012 р., під час якого у подружжя народилась донька, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка наразі проживає разом із матір`ю, оскільки протягом останніх декількох років стосунки між сторонами розладились, внаслідок чого кожен з подружжя живе окремим життям. При цьому відповідач матеріально доньку належним чином не утримує, тому позивачка вимушена звернутись до суду із даним позовом. Оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 років складає з 1 січня 2023 року 2833 грн., то позивачка вважає достатньою та справедливою до стягнення з відповідача сумою аліментів саме у розмірі 5666 грн., як двократний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини. На підставі викладеного просила суд стягувати з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 у розмірі 5666 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Частково не визнаючи заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, представник відповідача, адвокат Козіна Н. В., подала відзив на позов в інтересах ОСОБА_2 , вказуючи, що в період перебування в шлюбі у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після припинення між сторонами шлюбних стосунків залишилась проживати із ОСОБА_1 , які зараз перебувають за межами України. Вказувала, що розмір аліментів, визначений у позовній заяві ОСОБА_1 є значно завищеним та не відповідає вимогам справедливості й розумності. Звертала увагу на той факт, що ОСОБА_2 стабільно надавав на утримання спільної для сторін доньки у добровільному порядку кошти. При цьому на теперішній час ОСОБА_2 хоча і працює, однак не офіційно, тому не має стабільного доходу, який різниться в залежності від наявності роботи, отже у випадку сплати аліментів у визначеному позивачем розмірі, відповідачу не буде вистачати коштів на забезпечення першочергових потреб. Додавала, що у ОСОБА_2 на утриманні є двоє інших дітей, повнолітня ОСОБА_4 та неповнолітній ОСОБА_5 . Так син відповідача, ОСОБА_5 , проживає з батьком та повністю перебуває на його утриманні. До того ж донька відповідача, ОСОБА_6 , продовжує навчання на денній формі за контрактом терміном по 30 червня 2024 року, загальна вартість навчання якої складає 88814 грн., тому ОСОБА_2 на навчання старшої доньки сплачує кошти на картку останньої. Крім того на утриманні відповідача є непрацездатні батьки, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які мають третю групу інвалідності безстроково та потребують медикаментозного лікування.Виходячи з прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 років до 18 років на місяць (2833 грн.), мінімальний розмір аліментів на одну дитину (50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) складає 1416,50 грн., тому адвокат вважав, що доцільно буде визначити до стягнення з ОСОБА_2 аліменти в розмірі саме 1800 грн. на місяць. Зауважувала, що ст. 184 СК України не передбачено повноважень суду під час ухвалення судового рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі вказувати у його резолютивній частині про те, що визначений у твердій грошовій сумі розмір аліментів повинен бути не меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, представник відповідача просила суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів у розмірі 5866 грн. відмовити та стягнути з відповідача аліменти у сумі 1800 грн.

Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року при відкритті провадження у справі було визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ані позивачка, ані її представник, адвокат Толстих О. Ю., не висловили заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ані відповідач, ані його представник, адвокат Козіна Н. В., також не висловили своїх заперечень проти розгляду справи без повідомлення сторін.

Таким чином суд, дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 вересня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 21 вересня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 715.

За свідоцтвом про народження, виданим 8 жовтня 2013 року Жовтневим відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1242 від 8 жовтня 2013 року, вбачається, що ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно із довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 30 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_1 разом із своєю матір`ю, ОСОБА_1 , що підтверджується паспортом останньої (серія НОМЕР_1 ).

Судом також встановлено, що перекази грошових коштів ОСОБА_2 на банківську карту позивачки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у сумі 4500 грн., 08.05.2022 р. у розмірі 13000 грн., 08.05.2022 р. у розмірі 11000 грн., 16.07.2022 р. у розмірі 2800 грн. підтверджуються скріншотами, долученими до відзиву адвокатом Козіною Н. В.

Суд зазначає, що за змістом ст. 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини кожна дитина має право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

На підставі ч. 3 ст. 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно із ч. 1 ст. 184 СК суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

За таких фактичних обставин, встановлених судом, враховуючи, що на утриманні позивачки перебуває малолітня донька, ОСОБА_9 , яку відповідач зобов`язаний утримувати до досягнення нею повноліття, то вимоги про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на користь позивачки з відповідача у твердій грошовій сумі, суд виходить з наступного обґрунтування.

За п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Судом було встановлено, що за свідоцтвом про народження, виданим 21 лютого 2012 року Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1217 від 31 жовтня 2006 року, вбачається, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками якого вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_10 .

Також відповідно до нотаріально посвідченої, реєстр № 381 від 5 березня 2019 року, заяви ОСОБА_10 остання дала згоду на проживання спільного із відповідачем сина, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом із його батьком, ОСОБА_2 .

Крім того на підставі свідоцтва про народження, виданого 17 червня 2004 року відділом РАЦС Жовтневого районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 277 від 17 березня 2003 року, вбачається, що ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьками якої вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_10 .

При цьому на підставі довідки від 26 травня 2023 року № 16-062 Криворізького державного педагогічного університету вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , навчається у такому навчальному закладі на денній формі на 3 курсі за контрактом на факультеті іноземних мов, загальний термін навчання якої закінчується 30 червня 2024 року, що також підтверджується договором № 02-4070 від 14.09.2020 року про надання освітніх послуг з додатковими угодами до нього від 01.02.2021 року та від 01.02.2022 року, якими було визначено загальну вартість освітньої послуги з навчання в розмірі 88814 грн.

У свою чергу перекази грошових коштів ОСОБА_2 на банківську карту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у сумі 500 грн., 21.10.2022 р. у розмірі 15500 грн., 30.03.2023 р. у розмірі 7370 грн., 16.07.2022 р. у розмірі 1000 грн., 16.12.2022 р. у розмірі 1000 грн., 10.05.2023 р. у розмірі 500 грн., 21.09.2022 р. у розмірі 5500 грн., 20.05.2022 р. у розмірі 2500 грн., 30.05.2023 р. у розмірі 1000 грн., 17.04.2022 р. у розмірі 760 грн., 05.05.2023 р. у розмірі 650 грн. підтверджуються скріншотами, долученими до справи представником відповідача, з яких 9520 грн. було переказано відповідачем протягом січня травня 2023 року, тобто близька 1904 грн. на місяць.

Наявність пенсійного посвідчення у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які є інвалідами 3-ї групи загального захворювання безстроково, підтверджується копіями відповідних посвідчень ПФУ (№ та № ), а також довідками МСЕК від 06.11.2014 року та від 13.05.2009 року.

Однак суд вказує на те, що доказів того, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є батьками відповідача, а також, що вони мешкають разом із ОСОБА_2 чи потребують його утримання матеріали справи не містять.

Суд, натомість, зазначає, що за ч. 1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Так за ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць становить з 1 січня 2023 року: для дітей віком від 6 до 18 років 2833 грн., а для працездатних осіб відповідно 2684 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Так мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (для дитини у віці від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року 1416,50 грн.), а мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (для дитини у віці від 6 до 18 років з 1 січня 2023 року - 2833 грн.).

При цьому суд зазначає, що відомостей про дохід відповідача матеріали справи не містять, а представник відповідача зазначила, що ОСОБА_2 не має постійного доходу, виходячи з чого суд керується відомостями Головного управління статистики у Дніпропетровській області, за інформацію якого середньомісячна заробітна плата на одного працівника у такій області за січень 2022 року становила 14479 грн., внаслідок чого 1/4 частки від середньомісячного офіційного доходу працівника Дніпровського регіону становила близька 3619,75 грн., а 1/6 частка відповідно 2413,17 грн.

Суд зауважує, що індекс споживчих цін виявляє зміну вартості фіксованого споживчого набору товарів та послуг у поточному періоді відносно попереднього та встановлюється централізовано й є єдиним для всіх регіонів України.

При цьому, виходячи зі зміни індексів споживчих цін протягом січня 2022 року квітня 2023 року вбачається, що індекс інфляції змінився та становить за цей період 129,8 порівняно із січнем 2022 року.

Внаслідок переліченого вбачається, що 1/4 частка від середньомісячного офіційного доходу працівника Дніпровського регіону могла б становити відповідно до інфляційних втрат за період з січня 2022 року по квітень 2023 року включно близька 4705,68 грн. (3619,75 х 1,30 = 4705,68), а відповідно 1/6 частка близька 3137,12 грн. (2413,17 х 1,30 = 3137,12), що є більшим ніж мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину віком від 6 до 18 років.

Крім того суд враховує, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває неповнолітній син, ОСОБА_11 , а також відповідач у середньому на місяць витрачає на оплату навчання старшої доньки близька 1900 грн.

Таким чином на підставі наведених розрахунків та викладеного обґрунтування суд вважає, що розмір аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 в сумі саме 3200 грн. на місяць буде відповідатиме як інтересам такої дитини, яка мешкає із матір`ю, так й не порушуватиме прав відповідача, який продовжує оплачувати навчання доньці, ОСОБА_12 , та утримує іншу свою неповнолітню дитину, сина ОСОБА_11 .

На підставі викладеного вмотивування, зважаючи на встановлені обставини справи та враховуючи, що за ст. 180 СК обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається на обох батьків, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 повинен сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої доньки у твердій грошовій сумі в розмірі 3200 грн. на місяць.

Таким чином суд вважає, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3 до досягнення нею повноліття в твердій грошовій сумі підлягають задоволенню частково, тобто в розмірі 3200 грн. щомісячно.

Суд зазначає, що згідно із ч. 2 ст. 184 СК розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Суд зауважує при цьому, що положення ст. 182 СК (Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів), які визначають мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, мають загальних характер відносно до норм ст. 183 СК (Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини) та ст. 184 СК (Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі), тому застосовуються судом, як при ухваленні рішення про стягнення аліментів у певному розмірі від доходів боржника, так й при ухваленні рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

На підставі ст. 141 ЦПК з відповідача на користь держави підлягає стягненню також судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3200 (три тисячі двісті) грн. від усіх видів доходів щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 квітня 2023 року та до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду буде складено та підписано 6 червня 2023 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 .

Суддя Д. О. Козлов