Провадження № 2/686/4869/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

30 листопада 2023року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суду Хмельницької області у складі

головуючої-судді Чевилюк З.А.,

секретаря Пікус О.М.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,третя особа орган опіки та піклування Хмельницької міської ради про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюб з відповідачем розірвано за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.06.2017 року у справі№686/10095/17. Після розірвання шлюбу син ОСОБА_3 залишився проживати з матір`ю. Позивач утримував дитини, виконуючи аліментні зобов`язання.

16.07.2021 роу близько 20 год.18 хв. працівниками поліції повідомлено позивача, що його сина ОСОБА_4 знайшли на вулиці самого, залишеного матір`ю, в якого був пакет з одягом та паперова записка, в якій зазначені контактні дані позивача. Син скаржився на погане самопочуття. Після обстеження лікарів виявлено дефіцит маси тіла, субатрофію м`язового апарату тулуба кінцівок, невротичні реакції, астигматизм обох очей. Хлопчик проходить лікування відповідно до рекомендацій лікарів. Відповідачка неналежним чином виконувала свої батьківські обов`язки, не піклувалась про стан здоров`я дитини.

10 березня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд у справі №686/21496/21 рішенням визначив місце проживання ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 .

6 липня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд у справі №686/9950/22 звільнив ОСОБА_1 від виконання аліментних зобов`язань щодо сина ОСОБА_3 та стягнув з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, які вона фактично не сплачує.

Будь-які спроби позивача розшукати ОСОБА_2 та спонукати до виконання батьківських обов`язків не дали позитивного результату, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та наполягав на його задоволені. Відповідач повідомлялась про час та дату судового засідання, проте не забезпечила своєї явки. Клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи за відсутності від відповідача до суду не надходили. Орган опіки та піклування подав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

При відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення. Наслідки заочного розгляду роз`яснені та зрозумілі.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України батьки позбавляються батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Як встановлено в суді, батьками неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (громадянка Російської Федерації)., що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Шлюб з відповідачем розірвано за рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14.06.2017 року у справі№686/10095/17. Після розірвання шлюбу син ОСОБА_3 залишився проживати з матірю. Позивач утримував дитини, виконуючи аліментні зобов`язання.

16.07.2021 роу близько 20 год.18 хв. працівниками поліції повідомлено позивача, що його сина ОСОБА_4 знайшли на вулиці самого, залишеного матір`ю, в якого був пакет з одягом та паперова записка, в якій зазначені контактні дані позивача. Після обстеження лікарів ОСОБА_3 виявлено дефіцит маси тіла, субатрофію м`язового апарату тулуба кінцівок, невротичні реакції, астигматизм обох очей. Хлопчик проходить лікування відповідно до рекомендацій лікарів.

10 березня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд у справі №686/21496/21 рішенням визначив місце проживання ОСОБА_3 з батьком ОСОБА_1 .

6 липня 2022 року Хмельницький міськрайонний суд у справі №686/9950/22 звільнив ОСОБА_1 від виконання аліментних зобов`язань щодо сина ОСОБА_3 та стягнув з ОСОБА_2 аліменти на утримання сина, які вона фактично не сплачує.

За письмовою інформацією Державної прикордонної служби щодо перетинання кордону України відповідачкою ОСОБА_2 в період з 01.01.2019 року по 22.09.2023 року, повідомлено, що остання виїхала з України 09.05.2022 року. Відомості щодо повернення ОСОБА_2 в Україну суду не представлено.

Таким чином, відповідач, залишивши сина в небезпеці, самоусунулась від його виховання, участі в його житті. Суду не надано будь-яких доказів прояву заінтересованості ОСОБА_2 в подальшій долі дитини.

Орган опіки та піклування подав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає достатньо підстав для позбавлення батьківських правОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки вона не виконує батьківські обов`язки, ухиляється від своїх обов`язків по вихованню дитини, самоусунулась, залишила дитину в небезпеці. Батьківство ОСОБА_2 відносно ОСОБА_3 носить формальний характер, який не відповідає інституту батьківства, не сприяє забезпеченню прав та інтересів дитини. Будь-яких перешкод у виконанні батьківських обов`язків позивач відповідачу не чинить.

Відповідно до п.16. Постанови Пленуму Верховного Суду України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

У Конвенції про права дитини зазначено, що «якнайкращі інтереси дитини» мають відігравати визначальну роль.

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.

Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).

Оскільки аргументи викладені позивачем на обґрунтування заявленого позову не спростовані в суді та не підтверджено дотримання найкращих інтересів дитини без позбавлення батьківських прав при наявності свідомої бездіяльності відповідача та реального нехтування батьківськими обов`язками, ухилення від виконання батьківських обов`язків, підготовки дитини до дорослого життя,суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку передбаченому ст.141 ЦПК.

А тому, керуючись ст. ст. 19, 81, 82,141, 263,353 ЦПК України , ст. ст.ст.164-166 СК України, суд ,

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073,60грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги. Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дати проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 6 грудня 2023 року.

Суддя: З.А.Чевилюк