П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року місто Київ

Справа №755/6359/22

Провадження №22-ц/824/5296/2023

Резолютивна частина постанови оголошена 31 травня 2023 року

Повний текст постанови складено 01 червня 2023 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.

секретаря: Карпенка В,Р.

сторони: заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального

міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Київ)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 січня 2023 року, у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2022 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , 1892 року народження є його прабабусею.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 січня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Голосіївський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення (родинних відносин).

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, справу направити для продовження розгляду справи до суд у першої інстанції.

Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилково висновку про те, що метою подання заяви є встановити юридичний факт його національної приналежності, натомість метою подання заяви є встановлення родинних зв`язки з його прабабусею, оскільки в нього відсутні документи, які підтверджують родинні зв`язки.

Зазначає, що дійсно має намір скористатися у подальшому програмами, що реалізуються Німеччиною і для цього йому необхідно підтвердити факт родинних зв`язків з прабабусею ОСОБА_2 , яка відноситься до осіб німецької національності.

Ненадання всіх необхідних документів, передбачених програмами Німеччини на підтримку етнічних німців, унеможливлює надалі його участь у зазначених програмах, у зв`язку з чим виникає необхідність звертатися до суду з такою заявою для встановлення юридичного факту - родинних відносин з його прабабусею.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги із викладених в ній підстав.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявник звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, у якій відсутнє посилання заявника на юридичне значення заявленого ним факту із зазначенням доказу наявності юридичного значення для заявленого факту, та встановивши, що факт родинних відносин заявником заявлено з метою встановлення національності, яка дасть заявнику змогу реалізувати свої права, скористатись програмами, що реалізуються Німеччиною та направлені на реінтеграцію свого корінного населення, відновлення їх культурних зв`язків, - що не впливає на публічно-правові відносини заявника з державою, суд дійшов висновку, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та у судовому порядку взагалі, а тому дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за досліджуваною заявою.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таки висновком суду виходячи з наступного.

Згідно із частиною статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав ( частина перша статті 293 ЦПК України).

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статі 315 ЦПК України).

У пункті 1постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Судом установлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , 1892 року народження, є прабабусею ОСОБА_1 .

Заяву обґрунтовує тим, що факт того, що його прабабуся - ОСОБА_2 , 1892 р.н., є матір`ю моєї бабусі ОСОБА_3 , 1921 р.н., підтверджується листом Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області №Т-2782/6/8019.14/2824-20 від 01.07.2021 р. та безпосередньо заявою про видачу паспорта громадянина СРСР зразка 1974 на ім`я ОСОБА_3 в якому матір`ю бабусі вказана ОСОБА_2 , а батьком - ОСОБА_6 . Разом з тим, відповідно до Довідки №Т-992/03-06 від 22.12.2018 р. з Держаного архіву Миколаївської області, записи про народження бабусі за 1921 рік не збереглися, оскільки актові записи підвідділу ЗАГС виконкому Миколаївської міської Ради робітничих, селянських та червоноармійських депутатів про народження за 1921 рік надійшли на зберігання до держархіву не в повному обсязі. Фактично вказана Довідка підтверджує причини неможливості одержання відновлення документів, що посвдічують факт родинних відносин, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України. Крім того вказана довідка свідчить і про неможливість відновлення втрачених документів, відповідно до вимог ч. 2 ст. 318 ППК України.

У зв`язку з відсутністюбезпосередніх документів, що вказують на родинні зв`язки між ним та його прабабусею ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про становлення факту родинних відносин, яка не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення факту родинних відносин необхідно для реалізації особистих прав, можливості скористатися програмами, що реалізуються Німеччиною, та направлені на реінтеграцію свого корінного населення, відновлення їх культурних зв`язків. В інший спосіб він не має можливості встановити зазначений вище юридичний факт та отримати підтверджуючий його документ, який буде юридично значимим для всіх установ та організацій на території України та за її межами.

Згідно до ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов, а саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18).

Такі ж висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16 червня 2021 року № 643/6447/19 (провадження № 61-14968св20), від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження № 61-14667св20), від 18 листопада 2020 року у справі № 554/3600/19 (провадження № 61-8937св20), від 25 листопада 2020 року у справі № 636/4087/19 (провадження № 61-13847св20), від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц (провадження № 61-24660св18), від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 61-18230св19).

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі з підстав того, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, не взяв до увагу того, що ОСОБА_1 просить встановити факт родинних відносин між ним та ОСОБА_2 , а не його належність до іншої національності, а тому висновок суду є помилковим.

Отже, висновки суду про наявність спору про право не відповідають фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на наявних у справі доказах, ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до вимог ст.. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 10 січня 2023 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: Л.Д. Поливач

О.І. Шкоріна