Справа № 161/6407/23
Провадження № 2/161/2238/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2023 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого - судді Гриня О. М,

за участю секретаря судового засідання Остимчук О. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Токарчука В. М.

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Боратинська сільська рада Луцького району, про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Боратинська сільська рада Луцького району, про позбавлення батьківських прав.

Свій позов обґрунтовує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2020 року шлюб між ними розірвано. У цьому шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею. 09 липня 2021 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 , у зв`язку з чим змінила прізвище на ОСОБА_1 . Позивач зазначає, що відповідач, починаючи з 2019 року, жодним чином не піклується про свого сина ОСОБА_3 , не проявляє зацікавленості до його успіхів, стану здоров`я, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує його харчуванням, лікуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання. Вихованням та матеріальним забезпеченням сина ОСОБА_3 займається вона зі своїм нинішнім чоловіком, а відповідач повністю самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Рішенням Виконавчого комітету Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області № 112 від 30 березня 2023 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаним висновком підтверджується, що позбавлення батьківських прав відповідача відповідає інтересам дитини.

Враховуючи вищевикладене, покликаючись ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України, позивач просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 25 квітня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому засіданні свої позовні вимоги підтримала з підстав, які зазначені у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник позивача адвокат Токарчук В. М. у підготовчому засіданні просив позов задовольнити в повному обсязі

Відповідач ОСОБА_2 в підготовчому засіданні позов визнав в повному обсязі, щодо позбавлення його батьківських прав відносно дитини ОСОБА_3 не заперечує.

Представник третьої особи Боратинської сільської ради Луцького району в підготовче засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення підготовчого провадження у цій справі.

У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд установив, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім права батьків.

Відповідно до статті 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Суд установив, що батьками малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: батько - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області 18 листопада 2016 року (а. с. 6).

Копією рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 січня 2020 року підтверджується, що після розірвання шлюбу з відповідачем ОСОБА_1 змінила прізвище на дошлюбне - ОСОБА_1 (а. с. 7).

Копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого 09 липня 2021 року Виконавчим комітетом Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області, підтверджується, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 09 липня 2021 року одружились, в зв`язку з чим позивач змінила прізвище на ОСОБА_1 (а. с. 8).

З копії довідки Баївської ЗДО «Золота рибка» Боратинської сільської ради Волинської області від 08 березня 2023 року встановлено, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є вихованцем Баївського ЗДО «Золота рибка». У цій довідці заклад дошкільної освіти підтверджує, що батько ОСОБА_3 ОСОБА_2 успішністю сина не цікавиться, з вихователями не спілкується та не відвідує батьківські збори (а. с. 11).

Рішенням Виконавчого комітету Боратинської сільської ради Волинської області № 112 від 30 березня 2023 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зі змісту вищевказаного висновку органу опіки та піклування встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами в 2020 році, їхній син ОСОБА_3 , 2016 року народження, залишився проживати з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина відвідує заклад дошкільної освіти, директор якого повідомила, що батько ОСОБА_3 контакту з садочком не підтримує, з вихователями не спілкується, дитину приводить до садочка мама. ОСОБА_2 10 березня 2023 року надав письмові пояснення інспектору сектору ювенальної превенції Луцького РУП ГУНП у Волинській області, де вказав, що він не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 . ОСОБА_2 не приймає участі у вихованні сина, не піклується про нього, не спілкується та не бачиться з ним.

З метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява відповідача про визнання позову, на думку суду, свідчить про те, що він свідомо самоусунувся від виховання сина та не бажає виконувати свої батьківські обов`язки без поважних причин.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей є підставою для позбавлення їх батьківських прав щодо дітей.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.

Разом з тим це, насамперед, є способом захисту прав та інтересів дитини, а тому при вирішенні цього питання перш за все необхідно виходити з інтересів дитини, з`ясувати та оцінити який позитивний чи негативний наслідок для дитини матиме таке рішення.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Оцінюючи наявні в справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідач тривалий час поспіль не бере участі у вихованні сина ОСОБА_3 , не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує його необхідними матеріально-побутовими умовами, доглядом, вихованням, не спілкується з ним, що свідчить про свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками.

З огляду на вищевикладене, враховуючи визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки судовим розглядом встановлено факт ухилення відповідачем від виконання своїх батьківських обов`язків щодо дитини.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 77, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_3 );

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , ІПН - НОМЕР_4 );

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Боратинська сільська рада Луцького району Волинської області (45605, Волинська область, Луцький район, с. Боратин, вул. Центральна, 20)/

Дата складання повного тексту рішення 05 червня 2023 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду О. М. Гринь

Волинської області