Справа №705/3253/22
2/705/756/23
У Х В А Л А

30.11.2023 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі Моросліп А.Р.

представника позивача Гребенюка С.А.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Умані Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебувають матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства.

Ухвалою суду від 07.07.2023 провадження у справі було зупинено та призначено судово-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи».

16.08.2023 з експертної установи надійшов лист про те, що в комунальній установі «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи» судово-генетичні експертизи не проводяться, тому ухвалу суду про призначення експертизи було повернуто без виконання.

Провадження у справі було відновлено ухвалою суду від 11.09.2023 та призначено підготовче засідання.

Від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гребенюка С.А. надійшла заява, у якій просив суд доручити проведення призначеної раніше судово-генетичної експертизи іншій установі, а саме Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України.

В підготовчому засіданні представник позивача просив направити матеріали справи експерту для проведення призначеної раніше судом судово-генетичної експертизи, оскільки її результати мають важливе значення для вирішення спору по суті.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені у визначеному порядку, про причини неявки суд не повідомляли.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, врахувавши позицію представника позивача та вивчивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного.

В ході розгляду справи було встановлено, що попередньо заявлене клопотання про призначення у справі судово-генетичної експертизи було задоволено, у зв`язку з тим, що судом було встановлено, що під час тривалих стосунків між позивачем та відповідачем у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але оскільки шлюбні стосунки між батьками не були зареєстровані, відомості про батька в актовому записі про народження були записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Відповідач на час народження доньки повністю визнавав її своєю дитиною, однак, у зв`язку із втратою відповідачем паспорту, сторони не змогли подати заяви до органу РАЦС заяву про визнання батьківства на підставі п. 1 ч. 2 ст. 125 СК України, а тому відомості були записані зі слів позивача.

Однак, добровільно та в законному порядку зафіксувати своє батьківство щодо спільної дитини відповідач відмовляється, а тому позивач була змушена звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

За приписами ч.1 ст.189 ЦПК України завданнями підготовчого провадження є зокрема визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно п.8 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

У ч. ч. 4, 5 ст. 103 ЦПК України визначено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Згідно ст. 7-1 Закону України «Про експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Частиною 4 статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 07 травня 2009 року в справі «KALACHEVA v. RUSSIA», заява № 3451/05, § 34, зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006 року зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів з`ясування або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

Тому судом було встановлено, що висновок судово-генетичної експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства.

Під час розгляду справи про встановлення батьківства суд повинен врахувати роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, викладені в пункті 9 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», де зазначено, що у разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо, унеможливлює її проведення, суд може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід.

Враховуючи, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи, а саме: визначення ступеня генного споріднення між відповідачем та дитиною, можливість чи неможливість походження дитини від відповідача, необхідні спеціальні знання в сфері медицини, а тому призначення судової експертизи у цьому провадженні є необхідним для з`ясування обставин, що мають значення для справи, у зв`язку із чим суд вважає клопотання позивача щодо призначення судово-генетичної експертизи задовольнити.

У зв`язку з цим, проведення судово-генетичної експертизи було доручено експертам Комунальної установи «Черкаське обласне бюро судово-медичної експертизи», що знаходиться за адресою: 18009, м. Черкаси, вул. Грузиненка, 11.

Оскільки, вказаною установою така експертиза проведена не була через об`єктивні обставини, а висновок такої експертизи матиме для вирішення справи по суті важливе значення, та у зв`язку з надходженням до суду заяви представника позивача із уточненням експертної установи, якій можливо доручити проведення судово-генетичної експертизи, суд вважає за можливе заяву представника позивача задовольнити та доручити проведення судово-генетичної експертизи (ДНК) для визначення походження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від батька ОСОБА_2 Вінницькому науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (21021, м. Вінниця, вул. Василя Порика, 8) і на її виконання поставити раніше визначені запитання.

Суд вважає за необхідне попередити учасників справи, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні (ст. 109 ЦПК України).

Згідно положень ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 252 ЦПК України встановлено, що суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Оскільки для проведення судово-генетичної експертизи необхідний значний проміжок часу, суд дійшов висновку, що на час проведення експертизи провадження у справі слід зупинити.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 103, 104-107, 109, 197, 252, 258, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гребенюка Сергія Анатолійовича про призначення судово-генетичної експертизи задовольнити.

Призначити у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства судово-генетичну експертизу, проведення якої доручити експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (21021, м. Вінниця, вул. Василя Порика, 8).

На вирішення експертів поставити наступні питання:

- чи наявне кровне споріднення між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

- якщо так, то чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ?

Попередити експертів про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384, 385 КК України, за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків.

Витрати на проведення експертизи покласти на позивача.

Надати в розпорядження експерта матеріали цивільної справи за № 705/3253/22 провадження № 2/705/756/23.

Роз`яснити учасникам справи, що у разі ухилення учасника від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На час проведення експертизи провадження у справі зупинити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Р.В. Піньковський