Справа № 214/9632/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» про видачу судового наказу щодо стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по оплаті за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що виникла за адресою: АДРЕСА_1 за період з листопада 2021 року по листопад 2023 року у сумі 5 507,21 грн. та вирішити питання про відшкодування витрат по сплаті судового збору у сумі 268,40 грн.

Вивчивши заяву та додані до неї докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини третьої статті19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно статті 160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Пунктом 3 частини першої статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних нарахованих заявником на суму заборгованості.

Так, на виконання вимог частини четвертої статті 165 ЦПК України судом було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, за відомостями якого ОСОБА_2 , 13.10.1993 з 24.11.2016 по дату запиту зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Борг виник по АДРЕСА_1 .

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Стаття 163 ЦПК України встановлює вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, де в пункті 4 частини 3 зазначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Так, заявник не додав докази на підтвердження факту користування боржником ОСОБА_2 житлово-комунальними послугами по АДРЕСА_1 у період з листопада 2021 року по листопад 2023 року з огляду на зазначену інформацію про зареєстроване місце боржника, що дало б підставу вважати боржника ОСОБА_2 споживачем послуг за вказаною адресою у вказаний період.

Даних про належність вказаного житлового приміщення боржнику ОСОБА_2 на праві власності матеріали заяви не містять.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним відмовити ТОВ «Житлосервіс-КР» у видачі судового наказу, одночасно роз`яснивши заявнику, що згідно частин першої та другої статті 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Суд також роз`яснює, що заявник може звернутися до суду із зазначеними вимогами в спрощеному позовному провадженні (частина 2 статті 161 ЦПК України).

Керуючись ст. ст. 163, 165,166 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Житлосервіс-КР» у видачі судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 06 грудня 2023 року.

Суддя А.В. Ткаченко