31.05.2023 Провадження по справі № 2/940/228/23
Справа № 940/370/23

РІШЕННЯ

Іменем України

31 травня 2023 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Мандзюка С.В.

за участю секретаря судового засідання Студінської Д.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Тетіївського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-років за умови, що буде продовжувати навчання.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідач ОСОБА_2 є її батьком, який до досягнення нею повноліття сплачував аліменти на її утримання. Проте, після досягнення повноліття, відповідач категорично відмовляється сплачувати аліменти. Із 05.09.2022 року вона є студенткою 1 курсу соціально-гуманітарного факультету Білоцерківського національного аграрного університету, денної форми навчання, за спеціальністю «Філологія». Термін навчання з 05.09.2022 року по 30.06.2026 року. Вартість навчання у навчальному закладі за рік становить 20450,00 грн.

Позивачка зазначила, що оскільки вона навчається на денній формі навчання, тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги відповідача.

Ухвалою Тетіївського районного суду Київської області від 18.04.2023 року відкрито провадження в справі, яку призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

08.05.2023 року відповідач ОСОБА_2 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, а саме стягувати з нього на утримання повнолітньої дочки аліменти у розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на період її навчання, мотивуючи тим, що на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження. Дочка ОСОБА_4 проживає з ним, а дочка ОСОБА_5 із ОСОБА_6 та, згідно з рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 24.06.2015 року у справі № 380/906/15-ц, з нього на її утримання та дочки ОСОБА_7 стягувалась 1/3 частина від усіх видів його заробітку (доходу). Крім того, зазначив, що працевлаштований в ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі» та його середній заробіток становить 18638 грн. в місяць. Утримання з нього аліментів у розмірі частини поставить в скрутне матеріальне становище його родину, до складу якої входить дружина та двоє неповнолітніх дітей (а. с. 19-31).

Відповідно до ч. 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є дочкою відповідача ОСОБА_2 що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 6).

Відповідно до рішення Тетіївського районного суду Київської області від 24 червня 2015 року у цивільній справі № 3380/906/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з усіх видів доходу відповідача в розмірі 1/3 частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 11 червня 2015 року до повноліття дітей (а. с. 7).

Згідно з довідкою, виданою 09.03.2023 року № 304 Білоцерківським національним аграрним університетом, ОСОБА_1 дійсно є студенткою 1 курсу соціально-гуманітарного факультету, денної форми навчання, за спеціальністю «Філологія». Термін навчання з 05.09.2022 року по 30.06.2026 року. Навчання здійснюється за контрактом без отримання стипендії (а. с. 10).

Згідно з Договором про надання платної освітньої послуги від 05.09.2022 року, ОСОБА_1 є здобувачем вищої світи. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 81800 грн. Вартість платної освітньої послуги за рік становить 20450 грн. (а. с. 8).

Відповідно до ч. 2 статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (далі СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200 СК України).

Відповідно до статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч. 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Такий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 13 квітня 2021 року у справі № 308/4214/18.

Отже, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд вважає доведеним, що у зв`язку з навчанням позивачка ОСОБА_1 потребує матеріальної допомоги, яку відповідач, як батько, має можливість та заперечує її надавати.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів у частці від доходу платника аліментів, суд зазначає таке.

Частиною першою статті 81 ЦПК України закріплене загальне правило розподілу обов`язків з доказування, а саме кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків наявності підстав звільнення від доказування.

Частинами 1 та 2 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Так, позивачка просить суд стягнути на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Між тим, ОСОБА_1 не надала суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження необхідності стягнення аліментів саме в такому розмірі.

Водночас, судом встановлено, що відповідач заперечує проти розміру аліментів, визначеного позивачкою у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Втім, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_1 у розмірі 1/8 частини його заробітку (доходу).

На обґрунтування зазначеного розміру аліментів відповідач надав належні та допустимі докази, на підставі яких встановлено, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 23-24).

Згідно з рішенням Тетіївського районного суду Київської області від 24 червня 2015 року у цивільній справі № 3380/906/15-ц, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з усіх видів доходу відповідача в розмірі 1/3 частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 11 червня 2015 року та до повноліття дітей (а. с. 7). Наразі дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є позивачкою у справі, досягла повноліття.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , ОСОБА_2 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_8 (а. с. 31).

Згідно з довідкою, виданою 28.04.2023 року № 557 виконавчим комітетом Тетіївської міської ради, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За цією ж адресою зареєстрована його малолітня дочка ОСОБА_1 (а. с. 25).

Згідно з довідкою, виданою 05.05.2023 року № 152 ПрАТ «ДТЕК Київські Регіональні Електромережі», ОСОБА_2 з 14.03.2008 року працює на підприємстві на посаді електромонтера оперативно-виїзної бригади 5 групи кваліфікації та його середньомісячна заробітна плата становить 18782,46 грн., з якої утримуються аліменти (а. с. 26).

Отже, враховуючи, що відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 щомісячно аліменти у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів до закінчення навчання ОСОБА_1 , а саме до 30.06.2026 року, але не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років, за умови продовження навчання. На переконання суду такий розмір аліментів відповідає вимогам закону, є співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, може забезпечувати частину потреб позивачки ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, при цьому не порушучи права інших неповнолітніх дітей відповідача, а також не призведе до погіршення матеріального становища ОСОБА_2 .

Відтак, з огляду на наведені вище норми права, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, оцінюючи надані докази, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відтак, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1073 грн. 60 коп.

Європейський суд з прав людини зазначав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», від 18 липня 2006 року № 63566/00, § 23).

У контексті вищенаведеного, суд вважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Керуючись статтями 182, 199, 200 СК України, статтями 10, 12, 13, 81, 89, 141, 264, 279, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання, задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , щомісячно аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, починаючи з 14.04.2023 року та до 30.06.2026 року, але не довше, ніж до досягнення повнолітньою дочкою двадцяти трьох років, за умови продовження навчання.

Стягнути з ОСОБА_2 ,ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві / м. Київ / 22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення: 05 червня 2023 року.

Суддя С.В.МАНДЗЮК