Номер провадження: 22-ц/813/1607/23
Справа № 520/6243/19
Головуючий у першій інстанції Бочарова А.І.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Зєйналової А.Ф.к.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» у справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» до ОСОБА_1 про визнання недійсним акту та застосування наслідків недійсності правочинів, на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області, ухваленого під головуванням судді Бочарова А.І. 22 червня 2021 року у смт. Овідіополь Одеської області, -

встановила:

У березні 2019 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з зазначеним позовом, в якому просив суд:

1. Визнати недійсним Персональний меморандум асоційованого члена кооперативу (нова редакція) №118Д1/Мб/5 від 18.12.2013 року укладений між ОСОБА_1 та ОК «Житлово-будівельний кооператив «Левітана».

2. Визнати недійсним Акт приймання-передачі об`єкту нерухомості по Персональному меморандуму асоційованого члена кооперативу №118Д1/М6/5 від 18.12.2013 року в редакції від 17.11.2014 року, укладеного 20.11.2014 року.

3. Визнати недійсною Довідку ОК «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» про членство ОСОБА_1 в кооперативі та внесення членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі від 20.11.2014 року.

4. Визнати недійсним витяг зі списку членів кооперативу, які станом на відповідну дату повністю сплатили свій пайовий внесок та отримали право на подачу документів для реєстрації права власності з видачею свідоцтва на об`єкт нерухомого майна, розташований в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , затвердженого рішенням Загальних зборів Членів ОК «Житлово-будівельний кооператив «Левітана», щодо ОСОБА_1 .

5. Застосувати наслідки недійсності правочину, а саме:

a. Визнати за ОК «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» права на об`єкт нерухомості у вигляді квартири АДРЕСА_2 .

б. Стягнути з ОК «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» на користь ОСОБА_1 сплачений ним пай згідно умов персонального меморандуму асоційованого члена кооперативу (нова редакція) №118Д1/М6/5 від 18.12.2013 року.

6. Визнати недійсним свідоцтво про право власності, серія та номер: НОМЕР_1 , видане ОСОБА_1 19.01.2015 року, видавник: Реєстраційна служба Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області.

7. Скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37).

8. Скасувати Рішення державного реєстратора Овідіопольського районного управління юстиції Колесніченко І.С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 18702874 від 19.01.2015 13:02:49.

9. Скасувати запис про право власності №8422195 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна - квартири АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37).

В обґрунтування позовних вимог ОК «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» зазначав, що 18.12.2013 року між відповідачем та позивачем був укладений Персональний меморандум асоційованого члена кооперативу №118Д1/M6/5 (далі «Початкова редакція меморандуму»), в якому було визначено об`єкт нерухомості квартиру з будівельним номером M6/2, загальною площею 106,26 кв.м., розташовану на 15 та 16 поверсі секції №6 першого пускового комплексу (секції №№ 1-6) житлового комплексу з вбудованими приміщеннями, на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (будівельна адреса: АДРЕСА_4 ).

Згідно п. 11 Початкової редакції меморандуму було встановлено, що загальний розмір грошового зобов`язання позивача перед відповідачем на момент підписання Початкової редакції меморандуму є сумою розміру паю та вступного внеску і становить 678363,58 грн.

Відповідач, за умовами Початкової редакції меморандуму, повинен був сплатити позивачу суму паю з урахуванням коефіцієнту захисту від валютних коливань згідно формули та, враховуючи зміну курсу продажу долара США, встановленого на міжбанківському валютному ринку, відповідач повинен був сплатити позивачу за об`єкт нерухомості, суму більшу ніж сума зазначена п. 11 та п. 12 Початкової редакції меморандуму.

Станом на 17.11.2014 року відповідач сплатив позивачу суму у розмірі 675660,94 грн., однак, враховуючи умови п. 12 Початкової редакції меморандуму, - сума, сплачена відповідачем, не є повною сплатою паю.

У зв`язку із закінченням будівництва Кооператив з`ясував, що об`єкт нерухомості визначений Початковою редакцією меморандуму змінив свою площу в сторону зменшення.

17.11.2014 року у зв`язку із закінченням будівництва та отриманням поштової адреси Об`єкт нерухомості між відповідачем та позивачем був укладений персональний меморандум асоційованого члена кооперативу (нова редакція) №118Д1/М6/5 (далі «Нова редакція меморандуму»), в якому об`єкт нерухомості визначено як: квартиру АДРЕСА_5 (далі «Квартира АДРЕСА_6 »).

Також, підписанням Нової редакції меморандуму сторони змінили загальний розмір грошового зобов`язання відповідача перед позивачем на момент підписання Нової редакції меморандуму, а саме п. 12 встановлено розмір паю, який зобов`язаний був сплатити позивач у розмірі 708530 грн.

Абзацом четвертим пункту 12 Нової редакції меморандуму визначено, що у зв`язку із зміною площі об`єкту нерухомості на момент завершення будівництва, первісний розмір паю збільшився на 32869,06 грн.

Таким чином, при зменшенні площі об`єкту нерухомості розмір паю, встановлений у гривні збільшився, так як за період з моменту укладення Початкової редакції меморандуму та Нової редакції меморандуму змінився курс продажу долара США, встановленого на міжбанківському валютному ринку, тому відповідач за квартиру АДРЕСА_6 повинен був доплатити 32869,06 грн.

В підсумку, згідно з умовами Нової редакції меморандуму, сторони (позивач та відповідач) погодили, що розмір паю становить 708530,00 грн. (п.12 Нової редакції меморандуму), та після введення об`єкта будівництва в експлуатацію пaй, у повному обсязі сплачений Асоційованим членом (позивачем), підлягає поверненню виключно у вигляді окремого індивідуально визначеного майна - квартири АДРЕСА_5 ( АДРЕСА_7 .

20.11.2014 року Кооператив передав ОСОБА_1 , а останній прийняв, за актом приймання-передачі об`єкту нерухомості по Персональному меморандуму асоційованого члена кооперативу №118Д1/M6/5 від 18.12.2013 року в редакції від 17.11.2014 року, яким визнається недійсним, наступне:

- права на об`єкт нерухомості у вигляді квартири АДРЕСА_3 ;

- пакет документів, до складу якого входить: довідка обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» про членство в кооперативі та внесення членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі; сертифікат серія ІV №67 виданий ДАБІ України 06.03.2014 року; рішення виконкому Таїровської селищної Ради Овідіопольського району Одеської області від 30.04.2014 року №72 про присвоєння адреси новозбудованому об`єкту; витяг зі списку членів кооперативу, які станом на відповідну дату повністю сплатили свій пайовий внесок та отримали право на подачу документів для реєстрації права власності з видачею свідоцтва на об`єкт нерухомого майна, розташований в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , затвердженого рішенням Загальних зборів членів обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Левітана».

Тобто, сторони фактично виконали свої зобов`язання взяті відповідно до умов Нової редакції персонального меморандуму.

26.12.2014 року відповідач зареєстрував за собою право власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Однак, оскільки згідно технічного паспорту від 16.12.2014 року на квартиру АДРЕСА_3 , загальна площа квартири становить 92,2 кв.м., розбіжність у розмірі об`єкта нерухомості становить 19,2 кв.м (111,4-92,2=19,2 кв.м).

Таким чином, відповідач фактично заявив, що укладаючи Нову редакцію меморандуму, він очікував отримати квартиру загальною площею 111,4 кв.м., сплативши 711232,64 грн. (пай та вступний внесок), при цьому, передати таку квартиру позивач не міг та не зміг би, так як площа фактично побудованої квартири становила 92,2 кв.м.

Відповідач знав умови як Початкової редакції меморандуму так і Нової редакції меморандуму, тому добре усвідомлював, що за об`єкт нерухомості площею 111,4 кв.м. розмір паю збільшився б на суму більше ніж на 32869,06 грн.

Враховуючи те, що об`єкт нерухомості, визначений в Новій редакції меморандуму є істотною умовою, то відповідач, на думку позивача, помилився щодо істотної умови Нової редакції меморандуму, так як позивач не може та не міг передати відповідачу Об`єкт нерухомості площею 111,4 кв.м.

Оскільки, Нова редакція персонального меморандуму вчинена при помилці зі сторони відповідача, щодо обставин, які мають істотне значення, а саме, щодо об`єкту, який повинен бути переданий та розміру паю, який необхідно сплатити за такий об`єкт, а тому Нова редакція персонального меморандуму підлягає визнанню недійсним, з застосуванням наслідків недійсності (двосторонньої реституції).

Таким чином, враховуючи те, що відповідач укладаючи Нову редакцію меморандуму, мав намір сплатити суму паю у розмірі 708530,00 грн. та отримати у якості повернення цього паю у вигляді індивідуально визначеного майна квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 111,4 кв.м., а позивач, укладаючи Нову редакцію меморандуму мав намір отримати від відповідача пай у розмірі 708530,00 грн. та повернути відповідачу цей пай у вигляді індивідуально визначеного майна квартири АДРЕСА_3 , площа якої вже була визначена та становила 92,2 кв.м., тому Нова редакція меморандуму укладена під впливом помилки та підлягає визнанню недійсною. При цьому, Нова редакція меморандуму, не могла бути укладена при Об`єкті нерухомості загальною площею 111,4 кв.м.

Отже, визнання Нової редакції персонального меморандуму недійсним призводить до того, що відповідач повинен повернути позивачу отримані від позивача права на об`єкт нерухомості у вигляді квартири АДРЕСА_5 , а позивач повинен повернути відповідачу грошові кошти (пай), отримані від позивача за умовами Нової редакції персонального меморандуму.

У зв`язку з тим, що Нова редакція персонального меморандуму має бути визнана недійсною, із застосуванням наслідків недійсності (двосторонньої реституції), визнанням недійсними довідки Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» про членство в кооперативі та внесення членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі та витягу зі списку членів кооперативу, які станом на відповідну дату повністю сплатили свій пайовий внесок та отримали право на подачу документів для реєстрації права власності з видачею свідоцтва на об`єкт нерухомого майна, тобто підстав для видачі Свідоцтва про право власності серія та номер: 32386485 від 19.01.2015 року, Реєстраційною службою Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області не було, таке свідоцтво підлягає визнанню недійсним, а рішення державного реєстратора разом з державною реєстрацією підлягає скасуванню.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року у задоволенні позову Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» було відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» просить рішення суду першої інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення судове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

На думку апелянта, судом першої інстанції не було враховано, що оскільки Нова редакція персонального меморандуму вчинена при помилці зі сторони відповідача щодо обставин, які мають істотне значення, а саме щодо об`єкту, який повинен бути переданий, та розміру паю, який необхідно сплатити за такий об`єкт, тому Нова редакція персонального Меморандуму підлягає визнанню недійсною із застосуванням наслідків недійсності (двосторонньої реституції).

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначив, що доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, а рішення суду першої інстанції було ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається, що 18.12.2013 року між обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» (надалі Кооператив, позивач) в особі голови Іванова В.В. та ОСОБА_1 (надалі - Асоційований член, відповідач) було укладено персональний меморандум асоційованого члена кооперативу №11821/M6/5 на об`єкт нерухомості.

Об`єктом нерухомості, відповідно до п. 1.2 даного меморандуму, є квартира за будівельним номером M6 АДРЕСА_8 Овідіопольського району Одеської області (будівельна адреса: АДРЕСА_4 ) (п. 1.1 меморандуму).

Пунктом 11 персонального меморандуму встановлено, що загальний розмір грошового зобов`язання Асоційованого члена перед, Кооперативом, визначеного цим Персональним меморандумом, на момент його підписання, є сумою розміру паю, зазначеного у пункті 12 Персонального меморандуму, та вступного внеску, зазначеного у пункті 17 Персонального меморандуму і становить 678363,58 грн.

Згідно п.12 Персонального меморандуму розмір паю, порядок та строки його внесення визначаються цим Персональним меморандумом. Розмір паю залежить, в тому числі, і від площі об`єкту нерухомості (жилої та/або нежилої).

Пунктом 13 зазначеного меморандуму встановлено, що у випадку, якщо відповідно до технічного паспорту, площа об`єкту нерухомості перевищить (або буде менше за) площу, що вказана у пункті 1.2. Персонального меморандуму (за винятком змін, що виникли внаслідок встановлення внутрішніх перегородок), розмір паю збільшується (зменшується) пропорційно збільшенню (зменшенню) цієї площі. У такому випадку Кооператив та Асоційований член укладають Персональний меморандум у новій редакції.

17.11.2014 року між обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» в особі голови ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено Персональний меморандум асоційованого члена кооперативу (нова редакція) № 118Д1/M6/5 на об`єкт нерухомості 18.12.2013 р., пунктом 12 якого встановлено, що розмір паю, порядок та строки його внесення визначаються цим Персональним меморандумом. Розмір паю члена кооперативу становить 708 530,00 грн. На момент підписання персонального меморандуму в даній редакції, асоційованим членом сплачено первісний пай у розмірі 675660,94 грн. у повному обсязі. У зв`язку із зміною площі об`єкту нерухомості на момент завершення будівництва, первісний розмір паю збільшився на 32869,06 грн.

Факт сплати відповідачем пайових внесків на загальну суму 711232,64 грн. підтверджується банківськими квитанціями, та не заперечується позивачем. Довідкою від 20.11.2014 року обслуговуючий кооператив засвідчив, що ОСОБА_1 станом на 17.11.2014 року у повному обсязі вніс (виплатив) свій пайовий внесок у грошовій формі, у зв`язку із чим отримав право на майно у вигляді квартири АДРЕСА_3 .

Згідно п.п. «а» п. 1 акту прийому-передачі об`єкту нерухомості від 20.11.2014 року по Персональному меморандуму асоційованого члена кооперативу №118Д1/6/317 від 18.12.2013 року в редакції від 17.11.2014 року (нова редакція), кооператив передав, а ОСОБА_1 , як асоційований член кооперативу, прийняв у власність право на об`єкт нерухомості у вигляді квартири АДРЕСА_3 .

Таким чином, оплативши у повному обсязі згідно умов першого меморандуму вартість 106,26 кв.м. житла в сумі 675660,94 грн., та укладаючи Персональний меморандум у новій редакції, пунктом 12 якого передбачено збільшення розміру паю на 32869,06 грн., відповідач цілком обґрунтовано та правомірно розраховував на те, що внаслідок збільшення розміру паю, відбудеться і пропорційне збільшення загальної площі об`єкту нерухомості.

Після отримання акту прийому-передачі від 20.11.2014 року, з метою державної реєстрації права власності ОСОБА_1 , звернувся до ФОП ОСОБА_3 (кваліфікаційний сертифікат серії АЕ №002045) для виготовлення технічного паспорту на квартиру.

З технічного паспорту від 16.12.2014 року на квартиру АДРЕСА_9 вбачається, що загальна площа квартири становить 92,2 кв.м.

Таким чином, загальна площа квартири не збільшилась, та становила менше тієї площі, яка була обумовлена першим меморандумом.

26.12.2014 року у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею квартири 92,2 кв.м.

Відповідач звертався до позивача з вимогою повернути суму надмірно сплачених коштів, на що останній листом від 19.01.2015 року відмовив.

У зв`язку із викладеним, у липні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про стягнення з обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» надмірно сплачених грошових коштів у розмірі 122572,60 грн., інфляційних втрат у розмірі 67660,07 грн. і 5 676,51 грн. 3% річних.

Постановою апеляційного суду Одеської області від 03.05.2018 року у справі № 520/8970/16-ц, яка набрала законної сили, позовну заяву ОСОБА_1 було задоволено частково.

Стягнуто з ОК «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» на користь ОСОБА_1 надмірно сплачені грошові кошти у розмірі 94108,08 грн., а також інфляційні втрати у розмірі 51947,66 грн., 3% річних у розмірі 4370,22 грн. і судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1504,25 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 16.08.2018 року було відмовлено ОК «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову апеляційного суду Одеської області від 03.05.2018 року у справі.

При розгляді цивільної справі № 520/8970/16-ц судом апеляційної інстанції було встановлено, що правовідносини сторін, у даному випадку, випливають як з Персонального меморандуму у первинній редакції, так і з Персонального меморандуму у новій редакції, які не суперечать одна одній, насамперед, у частині визначення розміру загальної площі об`єкту нерухомості, який був предметом спору.

Судом було встановлено порушення зобов`язання з боку представників ЖБК «Левітана», оскільки останніми не було передано у власність об`єкт нерухомості загальною площею 106,26 кв.м., як було визначено зобов`язанням між сторонами, тобто позивач належним чином не виконав умови зобов`язання, порушення зобов`язання мало місце з вини позивача, який не довів, що умовами договору між сторонами було визначено, що загальна площа об`єкта нерухомості буде становити саме 92,2 кв.м., як не довів того, що порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Судом також було встановлено, що дії позивача при укладенні меморандуму у новій редакції, які полягали у невизначені розміру об`єкту нерухомості і збільшенні розміру паю, є неприпустимими, оскільки призвели до спричинення позивачу майнової шкоди.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позивач повинен відшкодувати відповідачу збитки у вигляді різниці вартості між фактично сплаченою сумою за загальну площею квартири і фактично отриманої у власність, яка є меншою від фактично сплаченої на 14,06 кв.м.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з частинами першою, третьою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно частини першої статті 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, установлених законом.

Згідно вимог статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Такі докази мають відповідати критеріям достатності, допустимості, належності і достовірності, визначених ст. 77-80 ЦПК України.

Нормами статті 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для визнання оскаржуваного меморандуму недійсним, оскільки відповідач отримав право на об`єкт нерухомості, як того вимагали умови договору, проте, отримавши квартиру за меншою площею, ніж та, що була визначена меморандумами, в судовому порядку, захистив своє право на відшкодування завданої шкоди.

При цьому, позивачем не надано належних доказів щодо помилки ОСОБА_1 , з приводу обставин, які мали б значення, при укладанні відповідного Меморандуму, які слугували б підставою визнання персонального Меморандуму недійсним.

Наявними у матеріалах справи доказами встановлено, що при підписанні Меморандуму у новій редакції відповідач мав на меті отримати квартиру за адресою: АДРЕСА_10 , що відповідало природі правочину при укладанні такого меморандуму.

На підставі викладеного суд першої інстанції обґрунтовано не погодився з доводами позовної заяви про визнання персонального меморандуму в Новій редакції недійсним у зв`язку із помилкою відповідача щодо обставини, які мають істотне значення, а саме щодо об`єкту, який повинен бути переданий та розміру паю, який необхідно сплатити за такий об`єкт, оскільки пунктом 1.2. Персонального меморандуму встановлено, що (за винятком змін, що виникли внаслідок встановлення внутрішніх перегородок), розмір паю збільшується (зменшується) пропорційно збільшенню (зменшенню) цієї площі. А отже, даним пунктом, відповідач був попереджений про те, що існують підстави для збільшення, або зменшення пайового внеску, у разі, якщо буде збільшено або зменшено розмір квартири. Відповідно, твердження позивача про помилку відповідача, щодо обставин, які мають істотне значення, при укладанні меморандуму у новій редакції, спростовуються тим фактом, що позивач укладав меморандум в новій редакції, згідно умов меморандуму в первинній редакції, тому розумів, що отримуючи квартиру меншу, ніж заявлена меморандумом у первинній редакції 106,6 кв.м., він мав сплатити зменшену вартість пайового внеску. Разом з тим, предмет договору не був змінений, а саме Об`єкт нерухомості, в вигляді квартири АДРЕСА_5 .

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну оцінку поданим сторонами доказам, як в цілому, так і кожному окремо, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог про визнання недійсним акту та застосування наслідків недійсності правочину, у зв`язку із чим у позовних вимогах відмовлено у повному обсязі.

Крім того, оскільки у задоволенні позовних вимог було відмовлено у повному обсязі, то суд дійшов вірного висновку, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Овідіопольського районного суду від 30.09.2019 року, підлягали скасуванню.

Колегія суддів вважає необгрунтованими доводи апеляційної скарги представника Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» про те, що оскільки Нова редакція Персонального меморандуму вчинена при помилці зі сторони відповідача щодо обставин, які мають істотне значення, а саме щодо об`єкту, який повинен бути переданий, та розміру паю, який необхідно сплатити за такий об`єкт, тому Нова редакція Персонального меморандуму підлягає визнанню недійсною із застосуванням наслідків недійсності (двосторонньої реституції).

Колегія суддів враховує, що апеляційна скарга фактично дублює доводи позовної заяви, і жодного належного письмового доказу на підтвердження факту помилки з боку відповідача при підписанні Нової редакції Персонального меморандуму щодо обставин, які мають істотне значення, - не містить, а на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України) судове рішення ґрунтуватися не може.

Крім того, колегія суддів враховує, що у позовній заяві ОК «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» зазначає про наявність помилки з боку саме відповідача при укладенні оскаржуваного акту, тобто фактично, позовні вимоги заявлені в інтересах не ОК «Житлово-будівельний кооператив «Левітана», а ОСОБА_1 , що є неприпустимим з огляду на положення ч.1 ст. 4 ЦПК України, згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Інші доводи апеляційної скарги є аналогічними аргументам позовної заяви, які суд першої інстанції належним чином перевірив та, ухвалюючи рішення, спростував з наведенням відповідних обґрунтованих мотивів.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Левітана» залишити без задоволення.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складений 04 грудня 2023 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе