Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

16 листопада 2023 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою:

Моторного (транспортного) страхового бюро України, , адреса: Русанівський бульвар, буд. 8, м. Київ, 02154, до

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що постановою Сколівського районного суду Львівської області від 17.12.2020 у справі № 453/1498/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке мало місце 13 листопада 2020 року близько 11 годин 20 хвилин на автодорозі «Київ-Чоп», 676 км +120 м, де ОСОБА_1 здійснив наїзд на металеве огородження, балансоутримувачем якого є Служба автомобільних доріг у Львівській області. Позивач зазначає, що на момент ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, у зв`язку з чим потерпілий звернувся до МТСБ України з повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди та заявою про виплату страхового відшкодування.Вказує, що вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого склала 71 390 грн. Загальна розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 73540 грн. Позивач відшкодував потерпілому завдані відповідачем збитки в розмірі 71 390 грн, а також поніс витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 2 150 грн.

Посилаючись на ст.ст. 1166, 1187, 1188 та 1191 ЦК України, а також ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач стверджує, що до нього перейшло право вимоги до відповідача як до особи, відповідальної за відшкодування збитків на вищевказану суму, а тому просить її стягнути з відповідача ОСОБА_1 .

У судове засідання представник позивача не з`явився, однак, подав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, в якій також зазначив, що позов підтримує та просить такий задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив,

відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечив, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

13 листопада 2020 року о 11 год. 20 хв. на автодорозі «Київ-Чоп», 676 км- 120 м, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем марки «DAF 95XF480», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом марки «KOGEL SNCO 24P», державний номерний знак НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не вибрав безпечної швидкості руху, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну та здійснив наїзд на металеве бар`єрне огородження, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

17 грудня 2020 року постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі № 453/1498/20 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно з довідкою Служби автомобільних доріг у Львівській області від 08.12.2020 за № 17-6068/08-01, Служба автомобільних доріг у Львівській області є балансоутримувачем автомобільних доріг загального користування державного значення Львівської області, в тому числі ділянки автомобільної дороги М-06 «Київ-Чоп», км 676 +120 та відповідно технічних засобів організації дорожнього руху.

Восьмого листопада 2021 року Служба автомобільних доріг у Львівській області звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України з вимогою про відшкодування майнової шкоди, завданої в результаті ДТП. До вищевказаної вимоги Служба долучила, в тому числі, зведений розрахунок вартості об`єкта будівництва, дефектний акт відновлення пошкодженого бар`єрного огородження внаслідок ДТП на автомобільній дорозі загального користування державного значення М06 «Київ-Чоп», км 676 +120, загальновиробничі витрати до об`єкту 7-1, локальний кошторис на будівельні роботи № 7-1-1, підсумкову відомість ресурсів до локального кошторису № 7-1-1.

Згідно з наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України, наказано Департаменту фінансів сплатити на рахунок Служби автомобільних робіт у Львівській області 71 390,00 грн за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспотної пригоди.

Відповідно до довідки № 1 від 04.01.2022 Моторного (транспортного) страхового бюро України про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, претензія по майну від Служби автомобільних доріг у Львівській області становить 71 390,00 грн. Винуватець ОСОБА_1 . Власник транспортного засобу ОСОБА_2 .

З платіжної інструкції № 148342 від 10 січня 2022 року вбачається, що МТСБУ перерахувало на рахунок Служби автомобільних доріг у Львівській області 71 390,00 грн.

Платіжною інструкцією № 934527 від 06 жовтня 2022 року підтверджений факт

перерахування позивачем на користь ТОВ «СОС Сервіс Україна» 2 150,00 грн за оплату послуг аваркома (експерта).

З рахунку на оплату № 35 від 05 січня 2022 року вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «СОС СЕРВІС Україна» надало послуги Моторному (транспортному) страховому бюро України щодо організації проведення огляду майна, транспортні витрати, повідомлення телеграфом. На загальну суму 2 150,00 грн.

Оцінивши належним чином зібрані та досліджені у ході судового розгляду справи докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (з наступними змінами та доповненнями), шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Згідно з ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки ОСОБА_1 своїми діями завдав шкоди майну Службі автомобільних доріг у Львівській області, в силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України, на нього законом покладено обов`язок з відшкодування такої шкоди.

Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати експертів або юридичних осіб, у штаті яких є експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Згідно з п. 41.4 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат.

Як встановлено у ході судового розгляду справи, позивач, виконав свої обов`язки перед Службою автомобільних доріг у Львівській області та здійснив регламентні виплати у розмірі 71 390,00 грн на рахунок Служби автомобільних доріг у Львівській області, що підтверджується платіжною інструкцією від 10 січня 2022 року № 148342, а отже до нього перейшло право вимоги до відповідача в межах сплаченої суми. Крім того, позивачем понесено витрати на залучення витрат на послуги аварійного комісара в розмірі 2 150 грн.

Встановлені судом обставини відповідачем не спростовані, доказів протилежного у ході судового розгляду справи судом не здобуто.

Згідно з ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство в Україні здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог, доведеність позивачем належними та допустимими доказами обставин, на які він посилається на підтвердження своїх вимог, у зв`язку з чим позов підлягає до задоволення у повному обсязі.

Крім того, враховуючи висновок суду про повне задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 993, 1166, 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76, 78, 80, 81, 89, 141, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ), в порядку регресу 71 390, 00 грн (сімдесят одна тисяча триста дев`яносто гривень 00 коп.) сплаченого страхового відшкодування, 2 150,00 грн (дві тисячі сто п`ятдесят гривень 00 коп.) на відшкодування витрат, пов`язаних із залученням аварійного комісара, та 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд,. якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Зарева